Пр. №1-кс/155/52/16
Справа №155/170/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року місто Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 28 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000123, -
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 28 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000123. Свою скаргу мотивує тим, що впродовж багатьох років прокуратурою Горохівського району Волинської області та прокуратурою Волинської області розглядалися скарги працівників Горохівського АТП-10764, які мають статус ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС та є інвалідами ІІ-ІІІ груп, щодо грубого порушення посадовими особами ПАТ Горохівське АТП-10764 їх трудових прав. 01 квітня 2015 року за даним фактом було внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. 28 січня 2016 року слідчим СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Вищевказану постанову ОСОБА_4 отримав 08 лютого 2016 року. Скаржник вважає, що слідчимвсупереч вимогам кримінально-процесуального закону було проведено поверхневу та неповну перевірку фактичних обставин справи, а тому слідчий передчасно дійшла висновку про необхідність закриття кримінального провадження. Зокрема, скаржник вказує на те, що не відповідає дійсності встановлений в ході досудового розслідування той факт, що він та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримують пенсію за віком, оскільки останні насправді отримують пенсії по інвалідності як ліквідатори аварії на ЧАЕС. Крім того, досудовим слідством не встановлено, чи видавався Горохівським АТП наказ щодо відрядження вищевказаних осіб в зону відчуження, а якщо видавався, то чому цей наказ не зберігся ні в АТП, ні в архівах. Також не встановлено, чому керівництво Горохівського АТП в порушення ст.121 КЗпП України не нарахувало і не виплатило особам, які перебували у відрядженні, середньомісячну заробітну плату і не відобразило її у довідці встановленого зразка. Не з`ясовано, як зникли документи про облік робочого часу і його оплату, які отримало Горохівське АТП від Київського АТП. При цьому Горохівське АТП посилається на відсутність наказу про відрядження працівників на роботу в зону відчуження, відсутність первинних документів про облік робочого часу, хоча такі документи мають бути на підприємстві. Також скаржник вказує, що посилання слідчого на той факт, що питання щодо видачі довідок про роботу в зоні відчуження відноситься до компетенції спеціальних комісій, є помилковим, оскільки Горохівське АТП не було ліквідоване, а лише реорганізоване. У зв`язку з вищевикладеним скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 28 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000123.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав із зазначених у ній підстав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 28 січня 2016 року слідчим СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 01 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000123.
Вищевказаною постановою слідчого стверджується, що досудовим розслідуванням встановлено факт відкомандирування Горохівським АТП-10764 своїх працівників ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в зону відчуження відповідно до наказів Волинського обласного об`єднання автомобільного транспорту. Такий висновок слідчого знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду скарги.
Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 показали, що у 1988 році ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було відправлено у зону Чорнобильської АЕС на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії. Таке відправлення було організовано адміністрацією АТП, відповідні працівники пройшли медичний огляд, отримали спецодяг та централізовано були доставлені на залізничний вокзал м.Луцька, звідки потягом прибули до м.Києва, а далі в зону Чорнобильської АЕС. Крім того, свідок ОСОБА_10 ствердила, що пам`ятає, як у 1988 році у підприємстві було заведено журнал обліку наказів про відрядження, однак термін зберігання цього журналу становив один рік, а під час ревізії такі журнали знищувалися. Свідок ствердила, що вона особисто виписувала посвідчення про відрядження і передавала їх працівнику, відповідальному за доставлення водіїв на залізничний вокзал м.Луцька, звідки водії, відряджені з автотранспортних підприємств Волинської області, відправлялись до м.Києва відповідно до рознарядки, яка надходила з Волинського автотранспортного об`єднання. Після повернення з відрядження позивач разом з іншими водіями передав їй заповнені посвідчення про відрядження, вона зробила в них відмітку про прибуття і передала в бухгалтерію підприємства для нарахування коштів за відрядження.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (207с-86-п) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Працівникам підприємств, організацій і установ, які були відряджені для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, зарахованим у штат ЧАЕС і інших підприємств, нарахування заробітної плати провадилося за місцем командирування. Таким працівникам в місці відрядження надавались дві довідки встановленого зразка: про начислену заробітну плату в розрізі видів нарахувань у двох екземплярах, один із яких направлявся в бухгалтерію підприємства, яке відряджало працівника, для відображення по обліку заробітної плати (лист Міненерго СРСР від 28 липня 1986 року № А-10160); про безпосередню зайнятість на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах (затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 12 серпня 1986 року № 294). Ця довідка направлялась у відділ кадрів підприємства для постійного зберігання як підставу для обліку стажу, що дає право на пільгову пенсію по списку № 1. Сума нарахованої заробітної плати перераховувалась на розрахунковий рахунок підприємств, які командирували зазначених працівників.

Середньомісячна заробітна плата, що зберігалась за працівником за період службового відрядження за його основним місцем роботи, нараховувалась і виплачувалась відповідно до чинного законодавства за рахунок коштів підприємства.

Таким чином, вищевказані норми чинного на той час трудового законодавства свідчать про те, що обов`язок нарахування середньомісячної заробітної плати працівникам, які відряджались на роботу у зону відчуження, було покладено на підприємство за основним місцем роботи цих працівників.

Поряд з цим у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 дійшла висновку про те, що довідку вищевказаним працівникам про роботу у зоні відчуження зобов`язане видати АТП 13027 (ПАТ Київпастранс), оскільки в період ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС потерпілі працювали на цьому підприємстві тимчасово.

Крім цього, однією з підстав для винесення оскаржуваної постанови стало те, що, на думку слідчого, питання видачі довідок про заробітну плату, одержану вищевказаними працівниками Горохівського АТП-10764 за роботу у зоні відчуження у 1986 1990 роках, відносяться до компетенції спеціально створених комісій.

Такий висновок слідчого є помилковим, оскільки відповідно до п.8 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 2012 року № 886, такі комісії розглядають заяви громадян, якщо підприємство, в якому вони працювали, ліквідовано без правонаступництва.

Таким чином з огляду на вищенаведене приходжу до висновку, що обставини, які встановлені в ході досудового розслідування та які стали підставою для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження від 28 січня 2016 року, є суперечливими, слідчим під час проведення досудового розслідування у повній мірі не перевірено всіх обставин та не надано належної оцінки доказам. Зокрема, слідчим не проведено допит службових осіб Горохівського АТП-10764, на яких покладено обов`язок контролю за нарахуванням заробітної плати та видачу відповідних довідок найманим працівникам.
Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що слідчим при закритті кримінального провадження не в повній мірі дотримано процесуального порядку проведення досудового розслідування, прийняття процесуальних рішень, проведення слідчих дій та винесення оскаржуваної постанови, а тому приходжу до висновку про задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.306-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 28 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000123 скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000123 від 01 квітня 2015 року повернути Горохівському відділу поліції ГУНП у Волинській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1