АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/625/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/169/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 72 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження № 11-кп/789/169/16 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду від 18 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк відбування покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 3 червня 2013 року, строк попереднього увязнення з 31 жовтня 2012 року по 25 липня 2013 року, у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі..

В апеляційній скарзі засуджений просить зарахувати йому в строк покарання за вищезгаданим вироком ще й строк перебування в Київському СІЗО № 13, в яке його етапували з установи відбування покарання(Свердловської виправної колонії № 38 Управління ДПтС України в Луганській області) на підставі постанови ВССУ з розгляду цивільних т кримінальних справ від 22.11.2013 року про доставку до суду для дачі особистих пояснень на період розгляду Вищим судом його касаційної скарги на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.07.2013 року, якою залишено без змін вирок суду про визнання його винним за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 , ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, посилаючись на на те, що ЗУ Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання в строк покарання в межах одного й того ж кримінального провадження зараховується строк попереднього увязнення перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, важає ухвалу суду законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження слідує, що вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 червня 2013 року ОСОБА_7 визнано його винним за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 , ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.07.2013 року вирок суду залишено без змін.

Згідно з вироком суду у строк відбуття ОСОБА_7 покарання зараховано строк перебування його під вартою з дня його затримання-з 31 жовтня 2012 року.

Виходячи з вимог ч.5 ст.72 КК України, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 3 червня 2013 року, строк попереднього увязнення з 31 жовтня 2012 року по 25 липня 2013 року з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі, задовольнивши клопотання засудженого.

Посилання ОСОБА_7 , на безпідставне незарахування йому в строк покарання періоду перебування його в Київському СІЗО № 13, в яке його доставляли для дачі особистих пояснень в звязку з переглядом в касаційному порядку Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ його касаційної скарги на вирок суду першої інстанції не грунтується на вимогах ЗУ Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання, оскільки в Київському СІЗО № 13 ОСОБА_7 перебував в статусі засудженого, тобто вирок щодо нього в межах того самого кримінального провадження вже набрав в законної сили, а вищезгаданим Законом передбачено зарахування в строк покарання в межах одного й того ж самого кримінального провадження попереднього увязнення, яке може мати місце лише до вступу вироку в законну силу. Також суд відноситься критично до посилань засудженого на те, що під час перебування його в Київському СІЗО № 13 виконання вироку суду було зупинено, оскільки зупинення виконання вироку не надає йому статусу обвинуваченого.

В звязку з наведеним колегія суддів прийшла до висновку про те, що ухвалу Гусятинського районного суду від 18 лютого 2016 року слід залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Гусятинського районного суду від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання її копії .

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2