Справа № 345/284/15-к
Провадження № 11-кп/779/196/2016
Категорія ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого 19.09.2012 року Калуським міськрайонним судом Івано - Франківської області за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 240 годин громадських робіт, громадянина України, за ст. ст. 186 ч. 2, 128 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого 28.12.2010 року Калуським міськрайонним судом Івано - Франківської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, постановою Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 25.10.2011 року звільнений від відбування невідбутої частини призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію від 08.07.2011 року", 19.03.2014 року Калуським міськрайонним судом Івано - Франківської області за ст. 186 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі, громадянина України, за ст. 186 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и л а :
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року незаконним, і таким, що підлягає до скасування, оскільки в матеріалах справи відсутні докази причетності ОСОБА_10 до вчинення злочину, стороною обвинувачення не долучено до матеріалів справи докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_10 злочину із ОСОБА_9 27.11.2013 року, тому даний вирок викликає сумнів, щодо його законності.

Просить вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року відносно ОСОБА_10 скасувати, кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок Калуського міськрайонного суду незаконним, оскільки доказів причетності у скоєнні ним злочину в матеріалах справи відсутні. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, кримінальне провадження відносно нього закрити. Просить зарахувати йому у міру відбуття покарання період етапування з СІЗО м. Івано-Франківська у Держівську виправну колонію для подальшого відбуття покарання згідно вироку від 19.03.2014 року та період етапування Держівської виправної колонії в СІЗО м. Івано-Франківська для доставки в судові засідання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вважає вирок Калуського міськрайонного суду в частині призначення йому покарання надто суворим, оскільки в матеріалах справи є обставини які б давали суду підстави призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України. Просить вирок Калуського міськрайонного суду змінити, призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 .

Просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 та подану в його інтересах апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року відносно ОСОБА_10 відхилити.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року в частині засудження ОСОБА_10 залишити без змін. Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року підтримує в повному обсязі. Апеляційний розгляд просить проводити у його відсутності та відсутності його представника ОСОБА_12 .

Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим за ст.ст.186 ч.2, 128 КК України та призначено покарання:

- за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ст. 128 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 11.30 год. 26 лютого 2016 року.

Обрано ОСОБА_9 запобіжний захід - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту із зали суду.

ОСОБА_10 визнано винуватим за ст. 186 ч. 2 КК України та призначено покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднано покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.03.2014 року, остаточно призначено покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 16.00 год. 04 лютого 2014 року, зарахувавши у строк відбування покарання за даним вироком суду строк відбутого покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-франківської області від 19.03.2014 року.

Відповідно до ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_10 у строк покарання строк його перебування в Івано-Франківському слідчому ізоляторі на час участі у судовому розгляді кримінального провадження з часу доставки - 26.02.2015 року до набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день перебування за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 в користь потерпілого ОСОБА_11 10 000 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_10 243,60 грн. судового збору.

За вироком суду, 27.11.2013 року близько 2.00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи незняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості за ст.186 Кримінального кодексу України, вступивши між собою у злочинну змову про відкрите викрадення майна особи, перебуваючи у м. Калуші на розі вулиць проспекту Лесі Українки та бульвару Незалежності, умисно, із корисливих спонукань, повторно з метою відкритого застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, не маючи умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, ОСОБА_9 наніс один удар ліктем правої руки у обличчя ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, і від чого той отримав легке тілесне ушкодження у вигляді садна нижньої губи, і не передбачаючи, хоча повинен був і міг передбачити, що потерпілий може впасти і одержати травму внаслідок удару до твердого покриття, від чого останній впав на дорогу, вдарившись головою до асфальтного покриття, відкрито заволоділи вживаним гаманцем вартістю 60 гривень, у якому знаходились гроші у сумі 200 гривень, вживаним мобільним телефоном Нокіа 2690 вартістю 150 гривень та Sім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 гривень, завдавши потерпілому збитків на суму 420 гривень.

Разом з цим, ОСОБА_9 , будучи об`єднаним із ОСОБА_10 єдиним умислом на відкрите викрадення майна особи, поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, 27.11.2013 року близько 2.00 год. перебуваючи у м. Калуші на розі проспекту Лесі Українки та бульвару Незалежності, не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, і не передбачаючи, хоча повинен був і міг передбачити, що потерпілий може впасти і одержати травму внаслідок удару до твердого покриття, нанісши один удар ліктем правої руки у обличчя ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, від чого останній впав на дорогу, вдарившись головою до асфальтного покриття, та отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, гострою субдуральною гематомою правої лобної ділянки, садном в ділянці голови, яка ускладнилась післятравматичним невритом лицевого нерва зліва.

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обговоривши мотиви і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинувачених:

- ОСОБА_9 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та заподіяння особі необережного тяжкого тілесного ушкодження.

- ОСОБА_10 за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, осіб винних, обставини що пом`якшують покарання, а саме ОСОБА_9 повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, позитивну характеристику, сприяння у розкритті кримінального правопорушення. ОСОБА_10 суд відносить позитивну характеристику.

Також судом враховано молодий вік обвинувачених, й те,що потерпілий не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_9 , та наполягає на суворому покаранні ОСОБА_10 , також те, що обидва обвинувачені раніше притягалися до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, однак на шлях виправлення не стали, а знову вчинили злочин.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає правильним призначене покарання судом першої інстанції, тому покликання в апеляційних скарках захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вважає безпідставним.

Призначене ОСОБА_9 , ОСОБА_10 покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Колегія суддів уважно вивчивши всі доводи викладені в апеляційних скаргах, щодо скасування вироку не заслуговують на увагу і направлені на уникнення відповідальності обвинувачених за фактично скоєне, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданих апеляцій.

Покликання в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 є недоведеними, та направлені на ухилення від кримінальної відповідальності.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 у його апеляційній скарзі щодо призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України є безпідставною.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.

Будь-яких підстав для скасування чи зміни вироку не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 376, 404, 405,407, 408, 418,419, КПК України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення .

Вирок Калуського міськрайонного суду від 26.02.2016 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_2