Справа № 626/489/14-к
Провадження № 1-в/626/176/2016
УХВАЛА
17 листопада 2016 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

стягувача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова справу за заявою ОСОБА_3 про відстрочку та розстрочку виконання вироку Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №626/489/14-к в частині виплати цивільного позову на користь ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року заявник звернувся до Красноградського районного суду Харківської області із заявою про відстрочку та розстрочку виконання вироку Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №626/489/14-к в частині виплати цивільного позову на користь ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свою заяву тим, що 09 грудня 2015 року Ленінським відділом Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції була видана постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення суми богу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 . В теперішній час виконання рішення суду ускладнюється для заявника важким матеріальним становищем, сам ОСОБА_3 став інвалідом довічно, у нього на утриманні є кілько непрацездатних членів сім`ї, які потребують стороннего піклування. Крім того сам ОСОБА_3 отримує пенсію в розмірі 1230 грн. щомісячно. Також постанова про розшук належного ОСОБА_5 автомобіля значно ускладнює забезпечення життєдіяльності членів його родини. Просить надати йому розстрочку виконання вироку Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №626/489/14-к в частині виплати цивільного позову на користь ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди строком на 10 років з оплатою 781,03 грн. щомісячно.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити заяву про відстрочку та розстрочку виконання.

Стягувач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, просила суд відмовити у її задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №626/489/14-к в частині виплати цивільного позову на користь ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди стягнуто на її користь всього 93723,00 грн.

Відповідно достатті 373 ЦПК Україниза наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно достатті 33 Закону України «Про виконавче провадження», За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У відповідності до пункту 10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Відповідно достатті 3 Цивільного кодексу України,загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Заявник наголошує, що виконання рішення суду неможливе у звязку з наявністю на його утриманні кількох непрацездатних осіб, та те, що він став інвалідом 3-й групи довічно, а загалом важким матеріальним становищем.

Згідно з вимогамист. ст.10,60,373 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування: наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду та винятковість такого випадку.

Обставина, що боржник має на утриманні кількох непрацездатних членів сім`ї , не є обставиною, що утруднює або робить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частин 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» cтягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.. Частиною 5 даної статті визначено, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем..

Заявник не посилається у заяві про відсутність у нього коштів, достатніх для виконання рішення суду, в тому числі коштів на рахунках.Не посилається він і на відсутність іншого майна, на яке може бути звернуте стягнення.

Суд вважає, що вимоги заявника про відстрочку виконання рішення є порушенням принципів, закріплених устатті 3 Цивільного кодексу України,а викладені у заяві підстави для відстрочення виконання рішення суду не є такими, що є винятковими та перешкоджають виконанню рішення суду.

Відповідно до статті 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

За нормамиКонституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частин 1, 2статті 14 ЦПК України,судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином,пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілейстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 про відстрочку та розстрочку виконання вироку Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №626/489/14-к в частині виплати цивільного позову на користь ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючисьст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст. 3 ЦК України, ст.ст.60,208-210,218,373 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочку та розстрочку виконання вироку Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №626/489/14-к в частині виплати цивільного позову на користь ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий: