Справа № 192/2494/16-к
Провадження № 1-кс/192/149/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2016 р.слідчий суддя СОЛОНЯНСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000514 від 13 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, а саме: на мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10 серпня 2012 року належить ОСОБА_7 та який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_8 .
На обґрунтування клопотання слідчий та прокурор зазначили, що 12 липня 2016 року близько 20 години 30 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в с.Дніпровське по вул.Андріївська на території Солонянського району Дніпропетровської області, проявляючи крайню неувагу до дорожньої обстановки та її змін, поблизу будинку №3 допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався на велосипеді «МИНСК» в попутному напрямку попереду вказаного мотоцикла.
В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу, відкритого перелому нижньої третини малогомілкової кінцівки зі зміщенням.
За даним фактом 13 липня 2016 року було розпочато кримінальне провадження №0000514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Слідчий з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення або пошкодження, а також подальшого забезпечення можливості відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій, проведення ряду експертиз просив накласти арешт на мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , але фактично знаходиться у користуванні ОСОБА_8 на підставі довіреності, строк дії якої закінчується 19 вересня 2016 року.
В судовому засіданні слідчий СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 клопотання про накладення арешту на мотоцикл як речовий доказ у кримінальному провадженні підтримав з підстав, зазначених в клопотанні, та зазначив, що в процесі досудового розслідування необхідно проводити експертизи щодо технічного стану транспортного засобу .
Володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, - ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на мотоцикл, яким він володіє на підставі довіреності та керував в момент вчинення ДТП, не заперечував. В той же час, вважав, що він може бути переданий на збереження і йому. За наявною у нього довіреністю він мав намір в подальшому продати даний транспортний засіб, оскільки він його фактично купив, заплативши за нього грошові кошти.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та прохав його задовольнити, оскільки наявні визначені ст.170 КПК України підстави для накладення арешту на майно, яке вилучено в процесу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та визнано згідно постанови слідчого речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вислухавши слідчого, володільця майна, щодо якого вирішується питання про арешт, прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснюється без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, оскільки учасники процесу клопотань про здійснення фіксації процесу за допомогою технічних засобів не заявляли.
Відповідно до частини 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 та пунктом 4 частини 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно частини 4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим, в якості мети накладання арешту на рухоме майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення або пошкодження, а також подальшого забезпечення можливості відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій, проведення ряду експертиз.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до 173 КПК України повинен враховувати, зокрема, правові підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження 13 липня 2016 року було внесено відомості до ЄРДР №0000514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з фабулою, згідно якої 12 липня 2016 року близько 20 години 30 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в с.Дніпровське по вул.Андріївська на території Солонянського району Дніпропетровської області, проявляючи крайню неувагу до дорожньої обстановки та її змін, поблизу будинку №3 допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався на велосипеді «МИНСК» в попутному напрямку попереду вказаного мотоцикла. В результаті ДТП велосипедист отримав тілесні ушкодження.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 липня 2016 року вбачається, що ДТП відбулося за участю мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому внаслідок ДТП механічні пошкодження отримали як мотоцикл, яким керував водій ОСОБА_8 , так і велосипед «МИНСК», яким керував ОСОБА_9 . Згідно п.26 протоколу за результатами огляду місця ДТП мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 та поміщено для зберігання на територію Солонянського ВП.
Згідно винесеної старшим слідчим Солонянського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 13 липня 2016 року постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 був приєднаний до кримінального провадження №0000514 та залишений на зберіганні на території Солонянського ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.296 КК України настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
З довідки КП «Солонянська центральна районна лікарня ДОР» від 13 липня 2016 року ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу, відкритого перелому нижньої третини малогомілкової кінцівки зі зміщенням.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10 серпня 2012 року мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , який проживає в Одеській області, тобто за межами місця проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та знаходиться у правомірному фактичному володінні та користуванні ОСОБА_8 , який керував ним в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, на підставі нотаріально посвідчених довіреностей: за реєстровим №3234 від 19 вересня 2013 року та реєстровим №1173 від 01 вересня 2015 року, строк дії яких визначено до 19 вересня 2016 року та за якими уповноважена власником особа має право здійснювати відчуження транспортного засобу.
З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Таким чином, приходжу до висновку, що слідчим обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, яким є мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому містяться сліди зіткнення транспортних засобів та яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки для визначення механізму вчинення ДТП необхідно провести ряд судових експертиз, а іншим способом зберегти речові докази, які збереглися на мотоциклі, інакше як шляхом арешту - неможливо, при цьому враховуються положення ч. 3 ст. 170 КПК України, якими передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх правових підстав.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано в установленому законом порядку речовим доказом, може зберігати на собі сліди злочину, а власник чи ОСОБА_4 як особа, яка за довіреністю володіє фактично транспортним засобом, може здійснити відчуження транспортного засобу чи передати його в користування іншій особі, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, внаслідок яких потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, приходжу до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно, так як слідчим було доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В той жде час, слідчим та прокурором не доведено наявність такої мети накладення арешту на майно третьої особи як забезпечення можливості відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій, оскільки до клопотання не надано будь-яких доказів розміру спричинено шкоди, подачі потерпілою особою цивільного позову та можливості забезпечення такого позову за рахунок майна, власник якого у кримінальному провадженні не є особою, якій повідомлена у даному кримінальному провадженні обґрунтована підозра.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000514 від 13 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт на належний на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10 серпня 2012 року ОСОБА_7 мотоцикл «KAWASAKI ZZR400-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_8 згідно нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Біляїського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 за реєстровим №1173 від 01 вересня 2015 року зі строком дії до 19 вересня 2016 року.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Головуючий слідчий суддя: