1Справа № 335/9870/16-к 1-кс/335/5864/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_4 на постанову від 10.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0000001,-

В С Т А Н О В И В:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 10.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 15.01.2016 року у зв`язку з відсутністю в діянні начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а також відсутністю в діянні колишнього прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Вважає, що постанову про закриття кримінального провадження винесено незаконно, необґрунтовано, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, тому просить її скасувати.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, про день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання, скаргу підтримує у повному обсязі.

Прокурор прокуратури Запорізької області в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає постанову слідчого законною, яка була винесена після повної та всесторонньої перевірки матеріалів кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. 284 КПК України. Просить скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000001, надані суду до дня розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом прокуратури Запорізької області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 15.01.2016 року за заявами ОСОБА_4 щодо несвоєчасного виконання ухвали суду від 22.07.2014 року про внесення відомостей до ЄРДР за фактом фальсифікації відеозапису огляду місця події від 07.04.2012 року, а також надання прокурором Мелітопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 неправдивих показань під час розгляду судом скарги ОСОБА_4 .

Постановою старшого СВ відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 10.08.2016 року кримінальне провадження за № 0000001 від 15.01.2016 року за заявою ОСОБА_4 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а також відсутністю в діянні колишнього прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження в справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000001 від 15.01.2016 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий дотримався вищевказаних вимог закону та обґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, при цьому надав належну оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, належно обґрунтувавши такі висновки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні допитано у якості потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 22.07.2014 року слідчий суддя Мелітопольського міськрайонного суду виніс ухвалу, якою зобов`язав начальника СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 внести заяву ОСОБА_4 від 10.07.2014 року за фактом фальсифікації відеозапису, до ЄРДР, проте, вказана заява ОСОБА_4 від 10.07.2014 була внесена до ЄРДР лише 02.12.2015 року. Крім того, згідно вказаної ухвали суду від 22.07.2014 року у судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 пояснив, що прокуратура вже внесла відомості за фактом фальсифікації відеозапису огляду місця події до ЄРДР, проте ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_7 надав завідомо неправдиві показання у суді щодо внесення відомостей до ЄРДР. Вважає, що в діях Начальника Мелітопольського СВ ОСОБА_6 можуть вбачатися ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України, а в діях прокурора ОСОБА_8 - ознаки злочину, передбаченого ст. 384 КК України. Вказаними діями йому заподіяна моральна шкода у сумі 10 000 гривень. (а.с. 75).

Допитаний в якості свідка начальник слідчого відділення Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , пояснив, що про існування ухвали суду від 22.07.2014 року, якою його зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 він дізнався 02.12.2015 року, після чого вказані відомості були внесені до Журналу ЄО Мелітопольського ВП за №1598 від 02.12.2015 року і того ж дня були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 358 КК України. (а.с.79).
Допитаний заступник начальника слідчого відділення Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , надав аналогічні показання та вказав, що підпис про отримання ухвали суду від 22.07.2014 року у журналі вхідної кореспонденції, йому не належить (а.с.80-81).
Допитана діловод Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 пояснила, що у липні 2014 року вона працювала друкаркою диктофонної групи слідчого відділення Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, до її посадових, обов`язків входило, зокрем, прийняття кореспонденції у загальній канцелярії міськвідділу, реєстрація її у канцелярії слідчого відділення та передача її начальнику або заступнику для розгляду. В Мелітопольському відділі поліції вона рахувалась, як вільнонайманий робітник, тобто вона не є працівником правоохоронного органу. У журналі вхідної кореспонденції Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, за 28.07.2014 року, про отримання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду №320/7117/14-к, стоїть її підпис. Напевно вона отримала вказану ухвалу із загальної канцелярії міськвідділу та повинна була передати її на резолюцію ОСОБА_11 . Отримання кореспонденції, у томі числі вказаної ухвали, входило до її обов`язків. На теперішній час вона не може пригадати чи передавала вона вказану ухвалу ОСОБА_11 , оскільки пройшло багато часу та подібної кореспонденції у неї було дуже багато, де на теперішній час перебуває вказана ухвала суду, їй не відомо (а.с.82-83).
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що під час розгляду суддею ОСОБА_12 скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в області ОСОБА_6 щодо невнесення до ЄРДР заяви ОСОБА_4 від 10.07.2014 року щодо монтажу відеозапису огляду місця події від 07.04.2012 року, у судовому засіданні він, як прокурор, скаргу ОСОБА_4 не визнав та зазначив, що за аналогічним фактом, тобто за фактом монтажу відеозапису огляду місця події від 07.04.2012 року до ЄРДР вже зареєстровано кримінальне провадження №0000017 від 16.07.2014 року. На підтвердження своїх слів, він у судовому засіданні надав судді відповідний витяг з ЄРДР. Таким, чином він не надавав завідомо неправдивих показань у суді, оскільки дійсно на час розгляду скарги ОСОБА_4 в ЄРДР вже було зареєстровано кримінальне провадження за аналогічним фактом монтажу відеозапису ОМП від 07.04.2012 року (а.с.84-85).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим було проведено огляд справи № 320/7117/14-к за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення його заяви до ЄРДР, яка зберігається в архіві Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та до матеріалів провадження долучена копія витягу з ЄРДР за № 0000017, яку надавав прокурор ОСОБА_7 на підтвердження того, що за заявою ОСОБА_4 за фактом монтажу відеозапису ОМП від 07.04.2012 року вже розпочато кримінальне провадження (а.с.72).

Зазначеним вище документам, показам потерпілого та свідків, слідчим у оскаржуваній постанові надана відповідна правова оцінка.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя погоджується з висновками старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , викладеними в оскаржуваній постанові, про те, що в діянні начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а також в діянні колишнього прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Статтею 384 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем. Як встановлено судом, прокурор не брав участі у засіданні як свідок чи потерпілий та показань суду не надав, а надав пояснення, як прокурор, який бере участь у розгляді скарги, в порядку ст. ст. 303, 306 КПК України, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Статтею 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України характеризується прямим умислом. В ході досудового розслідування не встановлено даних, які б свідчили про наявність прямого умислу начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 на невиконання ухвали слідчого судді від 22.07.2014 року.

У зв`язку з чим, доводи заявника ОСОБА_4 про те, що постанова є необґрунтованою, досудове розслідування проводилось неповно, є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Щодо доводів заявника про неприйняття слідчим у постанові рішення щодо наявності в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, то вони є безпідставними, оскільки в оскаржуваній постанові слідчий надав оцінку діям ОСОБА_10 та зазначив, що ОСОБА_10 , яка отримала рішення суду, не була зобов`язана на виконання певних дій та не мала повноважень вносити відомості до ЄРДР, тому не може нести кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження були виконані всі слідчі дії, що передбачені КПК України, щодо встановлення обставин справи, та винних осіб, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 10.08.2016 року винесена з врахуванням повного дослідження обставин події та є обґрунтованою.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 на постанову від 10.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0000001 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову від 10.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 15.01.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 384 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1