УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0005692, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 358 КК України, про заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію зміни керівника юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (, 04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-а) та зміни відомостей про керівника юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (, 04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-а), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Клопотання мотивовано наступним. Клопотання мотивоване тим, що 09.09.2016 Публічному акціонерному товариству «Діамантбанк» (ідентифікаційний код: 23362711, м. Київ, Контрактова площа, 10-А) стало відомо про вчинення умисних злочинних шахрайських дій невідомими особами, які полягають у неправомірній реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо визначення керівника ПАТ «Діамантбанк», з метою протидії та перешкоджання законній господарській діяльності фінансової установи, а також протиправного заволодіння майном установи. Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ПАТ «Діамантбанк» (виконуючим обов`язки) починаючи з 24.08.2016 є ОСОБА_5 . Однак, вказана особа ( ОСОБА_5 ) ніколи не був призначений керівником ПАТ «Діамантбанк», жодного рішення з цього приводу Спостережна рада ПАТ «Діамантбанк» не приймала, так само як не приймалось рішення про зміну керівника ПАТ «Діамантбанк» Загальними зборами акціонерів ПАТ «Діамантбанк». Законним керівником ПАТ «Діамантбанк» та уповноваженим на це рішеннями Спостережної ради від 24.07.2013, оформленими протоколом № 07-2013/21 від 24.07.2013 та протоколом № 07-2016/27 від 22.07.2016, є ОСОБА_6 , кандидатура якого у встановленому законом порядку була погоджена Національним банком України (лист НБУ від 03.09.2013 № 41-112/11334). 09.09.2016 ПАТ «Діамантбанк» виявлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є відомості про те, що керівником ПАТ «Діамантбанк» значиться ОСОБА_5 . Так, 09.09.2016 до приміщення ПАТ «Діамантбанк» за адресою м. Київ, Контрактова площа, 10-А з`явився ОСОБА_5 в супроводі невстановлених осіб, які заявили про те, що саме ОСОБА_5 вже є виконуючим обов`язки Голови Правління ПАТ «Діамантбанк». Вказані особи фактично намагались встанови контроль над фінансовою установою та взяти керування усіма поточними питаннями, у тому числі щодо прийняття управлінських рішень на себе. Вказані відомості, свідчать про вчинення умисних шахрайських злочинних дій невідомими особами, що полягають у незаконному внесенні змін до реєстру (вчинено державним реєстратором ОСОБА_7 , працівником відділу з питань державної реєстрації юридичних, фізичних осіб підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: м. Київ, бул. Шевченка, 26/4) та полягають у намірі протиправно захопити контроль над фінансовою установою, які вчинені з метою протидії та перешкоджанню законній господарській діяльності фінансової установи, а також протиправного заволодіння майном установи. ПАТ «Діамантбанк» заявлено цивільний позов на суму завданої майнової шкоди, яка становить 5 000 000 грн., яка полягає у фактичному блокуванні діяльності фінансової установи, неможливості здійснювати поточну господарську діяльності та обслуговувати клієнтів.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що наявні підстави для повернення його матеріалів прокурору, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали клопотання СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0005692, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 358 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України.
За змістом положень ст.. 3 КПК України , при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Зважаючи на те, що слідчим не виконані положення КПК України не зазначено в розумінні положень ст.. 170 КПК України, підстав для арешту майна, з метою недопущення порушення прав всіх учасників кримінального провадження та дотримання положень ст. 173 КПК України, вважаю за можливе повернути клопотання прокурору для усунення його недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору у кримінальному провадженні для усунення недоліків та встановити строк для усунення останніх у сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :