Справа №639/5469/16-к
Провадження №1-кс/639/860/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , яка подана в порядку ч.1 ст.206 КПК України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

В С Т А Н О В И В:
15.07.2016 року захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в порядку ч.1 ст.206 КПК України, в якій просить: зобов?язати прокурора Харківської області та начальника СБУ в Харківській області усунути порушення презумпції невинуватості ОСОБА_6 , шляхом спростування поширеної інформації в засобах масової інформації про намагання ОСОБА_6 здійснити «тиху федералізацію»; зобов?язати керівників прокуратури Харківської області та начальника СБУ в Харківській області утриматись від поширення інформації в ЗМІ із звинуваченням про скоєння ОСОБА_6 злочинів, до винесення вироку суду в частині інкримінованих правопорушень.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні СВ УСБУ в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000147 від 18.06.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.3 ст.369 КК України, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Харківської області. 28.06.2016 року ОСОБА_6 було пред`явлено підозру за ч.2 ст.110, ч.3 ст.369 КК України.
У поданій скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає, що працівниками прокуратури Харківської області та УСБУ в Харківській області було поширено інформацію про те, що ОСОБА_6 є активним членом злочинної групи, вона вчинила спробу тихої федералізації України, що є порушенням презумпції невинуватості. Захисник зазначає, що таке поширення інформації носить системний та незаконний характер, призводить до незаконного тиску на громадську думку та суд, а тому є порушенням п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Альне де Рібемон проти Франції» від 10.10.1995 року, «Лавенст проти Латвії» від 28.11.2002 року, «Буткявічюс проти Литви» від 26.03.2002 року, «Грабчук проти України» від 21.09.2006 року та інші, захисник зазначає, що презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону.
Під час судового розгляду захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також особа, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_6 , доводи скарги підтримали та просили зазначену скаргу задовольнити у повному обсязі.

Прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, пославшись на той факт, що в порядку ч.1 ст.206 КПК України скарга не може бути задоволеною, оскільки процесуальний порядок оскарження таких дій визначено ЦПК України та КАС України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали та оцінивши наявні докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ч.4 ст.296 Цивільного кодексу України, ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, які викладені в рішеннях «Грабчук проти України» від 21.09.2006 року (заява №8599/02), «Довженко проти України» від 12.01.2012 року (заява № 36650/03), «Шагін проти України» від 10.12.2009 року (заява №20437/05), було встановлено порушення презумпції невинуватості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 статті 6 (рішення у справі «Альне де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року, п. 35). Цей принцип не лише забороняє передчасне висловлення думки самим судом про те, що особа, «яку обвинувачено у вчиненні злочину», є винною, тоді як це ще не доведено відповідно до закону, а й поширюється на заяви, що їх роблять інші державні посадові особи стосовно проваджень, що тривають, у кримінальних справах і які спонукають громадськість до думки про вину підозрюваного та визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом (висновки рішення у справі «Хужин та інші проти Росії», №13470/02, п.93, від 23.10.2008 року).

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Враховуючи викладене, з метою дотримання презумпції невинуватості особи, на підставі ч.1 ст.206 КПК України слідчим суддею приймається рішення про зобов`язання службових осіб прокуратури Харківської області та Служби безпеки України в Харківській області утриматись від поширення інформації в засобах масової інформації про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, до винесення вироку суду в частині інкримінованих правопорушень.

Щодо вимог за скаргою адвоката ОСОБА_7 про зобов`язання прокурора Харківської області та начальника СБУ в Харківській області усунути порушення презумпції невинуватості ОСОБА_6 , шляхом спростування поширеної інформації в засобах масової інформації, то враховуючи характер спірних правовідносин, відповідно до ст.15 ЦПК України, позов із відповідними вимогами може бути пред`явлений до суду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, в цій частині вимог за скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 необхідно відмовити, оскільки зазначені вимоги не можуть бути вирішені в порядку ч.1 ст.206 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.55, 62, 124 Конституції України, ст.ст.7, 9, 17, ч.1 ст.206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , яка подана в порядку ч.1 ст.206 КПК України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задовольнити частково.

Зобов`язати службових осіб прокуратури Харківської області та Служби безпеки України в Харківській області утриматись від поширення інформації в засобах масової інформації про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, до винесення вироку суду в частині інкримінованих правопорушень, з метою дотримання принципу презумпції невинуватості особи.

У задоволенні інших вимог за скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , яка подана в порядку ч.1 ст.206 КПК України, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.07.2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1