н/п 1-кп/640/681/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного 08 квітня 2015 року на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, старшого кулеметника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 6-ї роти оперативного призначення (на автомобілях) 2-го батальйону оперативного призначення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
в скоєні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
встановив:
08 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» за № 15/2015 року від 14 січня 2015 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).
Згодом, солдата ОСОБА_4 переведено до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , де наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_3 від 31 серпня 2015 року зараховано до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого кулеметника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 6-ї роти оперативного призначення (на автомобілях) 2-го батальйону оперативного призначення та для останнього командиром військової частини НОМЕР_1 було визначено місце служби у військовому містечку № НОМЕР_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 .
Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено її проведення протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності даного Указ Президента.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служб Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил Україн та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних і захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності Україні забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.
Однак, солдат ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних норм законодавства України, 23 листопада 2015 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби - військове містечко № НОМЕР_4 військово частини НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст. 2. 9. 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», діючи умисно, метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служба 23 листопада 2015 року, без наказу або дозволу відповідних командирів начальників, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби - територію військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 , розташованого з адресою: АДРЕСА_5 , та до 29 липня 2016 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину та судові витрати, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчинені злочину та кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Як особа ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, за наданою характеристикою за місцем проходження військової служби характеризується задовільно, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , брав участь в антитерористичній операції, раніше не судимий .
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому, враховуючи приведені обставини, суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, у відповідності до ст. 75 КК України .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,371 КПК України, суд,-
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на строк 1 рік.
У відповідності до ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1