Справа № 201/5464/16-к
Провадження № 1-кс/201/3317/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 24 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000390, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000390.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Крім того, скаржник просив поновити йому строк для звернення до слідчого судді із даною скаргою, посилаючись на його пропуск з поважних причин.

Розгляд скарги призначався в режимі відеоконференції, однак провести відеоконференцію з ОСОБА_3 не надалося можливим, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування №0000390, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в ОВС прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 24 лютого 2015 року було закрито кримінальне провадження № 0000390, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2014 року за фактом застосування працівниками Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_3 недозволених методів досудового слідства, із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 24 лютого 2015 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 24 лютого 2015 року, висновок про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про скоєння даного кримінального правопорушення співробітниками правоохоронного органу. Проте суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, не дослідив і не перевірив тих обставин, про які вказував заявник, і не надав оцінки з посиланням на відповідні приписи законодавства щодо наявності або відсутності в діях співробітників правоохоронного органу ознак злочину у сфері службової діяльності.

Так, висновок про закриття кримінального провадження слідчий обґрунтував наявністю висновку експерта № 247від 11.02.2015 про характер виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 . Проте у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ознайомлення ОСОБА_3 із цим висновком та його подальшого допиту щодо обставин викладених у висновку. Також слідчий посилається на те, що згідно із цим висновком тілесні ушкодження заявнику заподіяно 14.09.2009, хоча затримано його було 15.09.2009.

Проте слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно із протоколом допиту ОСОБА_3 як потерпілого від 18.06.2014 останній зазначав про застосування фізичної сили до нього 14.09.2009, вказуючи конкретний час, і цим доводам слідчий правового значення не надав і не перевірив та у прийнятій постанові не спростував їх.

Також в цьому протоколі допиту ОСОБА_3 зазначав про те, що його було доставлено до медичного закладу для перевірки стану алкогольного сп`яніння, де одночасно було перевірено стан щодо побиття та зафіксовано наявність побоїв у протоколі медичного огляду, але ці відомості орган досудового розслідування взагалі не перевірив, як і не з`ясував обставин, коли та яким чином проводилися слідчі дії у період 14-15.09.2009 із ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000390, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 24 лютого 2015 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи поважну причини пропуску ОСОБА_3 строку для звернення до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, вважаю за необхідне поновити останній такий строк.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 24 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000390, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2014 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000390, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2014 року, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1