АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/457/16-к Номер провадження 11-кп/786/426/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора засудженогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 29 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, судимого, останній раз:

11 липня 2014 року вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки,

задоволене спільне подання начальника Машівської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області №9 і голови спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 24 дні.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув половину строку основного покарання, призначеного вироком суду.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного подання. Вважає, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки хоча накладені стягнення і погашені, вони свідчать про систематичне порушення засудженим режимних вимог. Зазначає, що наявність одного заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.
Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, засудженого, який вважав, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Висновок суду щодо можливості звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково ґрунтується на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність підчас розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а
також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 на час розгляду спільного подання начальника виправної колонії та голови спостережної комісії відбув більше половини призначеного йому покарання за необережний злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.
За час перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі засуджений характеризується з позитивної сторони, не мав жодного стягнення.

Після прибуття до Машівської виправній колонії, ОСОБА_7 відразу був працевлаштований робітником молочнотоварної ферми, де і продовжив працювати, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, демонструє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При цьому, ОСОБА_7 вину визнає повністю, розкаюється у вчиненому, підтримує соціальні зв`язки з рідними, отримував дозвіл на короткостроковий виїзд до місця проживання, по відношенню до представників адміністрації ввічливий, виконує їх законні вимоги.

Крім того, засуджений зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Згідно з довідками сільського голови Миколаївської сільської ради Петропавлівського району від 20 січня 2016 року №207 та директора Петропавлівського районного центру занятості Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року №39, в разі звільнення, ОСОБА_7 буде проживати в будинку АДРЕСА_1 та буде працевлаштований різноробочим до ПП ОСОБА_9 .

Наведені обставини суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, та про можливість умовно-достроково звільнення засудженого від відбування основного покарання і належним чином мотивував своє рішення.
Доводи апеляційної скарги прокурора спростовуються матеріалами справи та суперечать вимогам закону, а характер допущених порушень режиму, який виражався у палінні в не відведеному місці, а саме у корпусі ферми великої рогатої худоби та зберіганні там пляшки кислого молока, не свідчить про не бажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 29 березня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4