Єдиний унікальний номер 341/207/14-к
Номер провадження 1-кс/341/11/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про розгляд скарги на рішення слідчого
під час досудового розслідування)
15 травня 2014 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області:
в складі: слідчого-судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
особи, яка подала скаргу - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник доводи скарги підтримали. При цьому, ОСОБА_4 суду пояснила, що ухвалою Галицького районного суду від 27.11.2012 року було задоволено її скаргу щодо бездіяльності відділу ДВС Галицького районного управління юстиції і визнано несвоєчасними та вчиненими не в повному обсязі виконавчих дій, необхідних при примусовому виконанні рішення Галицького районного суду від 13 квітня 2010 року та виданих по ньому виконавчих листах.
Із змісту постанови вбачається, що підставою для її прийняття послужили показання свідка державного виконавця ВДВС ОСОБА_8 про те, що КП «Житловик» частково були виконані роботи по демонтажу фундаменту. Також вона ( ОСОБА_9 ) зверталася в різні будівельні організації з метою завершення цієї роботи, але ніхто не погодився.
Крім того, державними виконавцями ДВС Галицького районного управління юстиції не вживаються заходи щодо примусового стягнення з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4 грошові кошти, присуджені за рішенням суду від 13.04.2010 року і слідчим не надана правова оцінка діям самої ОСОБА_7 , яка умисно ухиляється від виконання рішення суду і, на її (Білецької) думку, також є суб`єктом злочину, передбаченого ст.. 382 КК України і повинна нести кримінальну відповідальність за вказаною статтею.
Вважає, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, слідчим не надано належної правової оцінки діям та бездіяльності державних виконавців ДВС Галицького районного управління юстиції, не вжито всіх заходів, передбачених ст.. 5 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої, державний виконавець при примусовому виконанні рішення має право залучати на платній основі суб`єктів господарювання, які мають ліцензії на будівельну діяльність, а згідно ст. 6 вказаного Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень суду є обов`язковими для усіх органів,організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України.
18 грудня 2013 року слідчим Галицького РВ УМВС ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Вважає, що слідчим не було вчинено достатніх процесуальних дій, які він був зобов`язаний вчинити у визначеному КПК України порядку, в зв`язку з чим, досудове розслідування кримінального провадження належним чином проведено не було, а її права, як потерпілої не захищено
Оскільки, саму копію постанови вона отримала тільки 03.03.2014 року від прокурора в приміщенні Галицького районного суду, просить поновити строк оскарження постанови, так як пропущено нею цей строк з поважних причин.
Заслухавши в судовому засіданні доводи ОСОБА_4 та її представника, які просили скаргу задовольнити, міркування прокурора, який вважає, що підстав для скасування постанови не має, оскільки слідчим під час досудового розслідування проведено всі необхідні дії для встановлення об`єктивних даних щодо службових осіб ДВС Галицького районного управління юстиції по виконанню рішень Галицького районного суду, а також ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд вважає, що скарга з доповненнями до неї обґрунтована і підлягає до задоволення.
Постановою державного виконавця ОСОБА_11 від 20.08.2010 року було відкрито виконавче провадження № 23189930 про зобов`язання ОСОБА_12 звільнити земельну ділянку площею 99.98 кв.м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 шляхом знесення зведеного фундаменту; звільнити земельну ділянку площею 75 кв. м для заїзду на земельну ділянку ОСОБА_4 шляхом приведення її у придатний для використання стан шляхом вивезення сміття з двох земельних ділянок і звільнення проїзду протягом 30 календарних днів з моменту вступу рішення в законну силу; за власні кошти ОСОБА_13 відновити межові знаки на земельній ділянці плщею 99.68 кв. м. Однак, у встановлений строк ОСОБА_7 рішення суду не виконала і цей виконавчий документ по теперішній час знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби.
Ухвалою Галицького районного суду від 27.11.2012 року було визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області по виконанню виконавчих проваджень № № 20530548, 23189930, а також визнано, що відділом державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області не були вжиті передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи та не були вчинені своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії, необхідні для примусового виконання рішення Галицького районного суду від 13.04.2010 року та виданих по ньому виконавчих листах та зобов`язано відділ державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області негайно вжити виконавчі дії по виконавчих провадженнях № № 20530548 та 23189930, направлених на виконання рішення Галицького районного суду від 13.04.2010 року.
Вищевказані постанови про відкриття виконавчих проваджень були винесені відповідно в липні та серпні 2010 року. До цього часу обидві постанови є невиконаними.
Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний своєчасно вчиняти виконавчі дії. Як встановлено в ст. 7 вказаного Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушень прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб стягувачів, зволікання державного виконавця з вчинення виконавчих дій можуть бути оскаржені у встановленому Законом порядку.
Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії та виконати рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.
Як встановлено статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі здійснює заходи, необхідні для своєчасного і повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадженняґ необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну: звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи.
За змістом ст. 382 КК України складом злочину, передбаченим вказаною статтею, є невиконання судового акта внаслідок бездіяльності, яка означає незастосування службовою особою передбачених законом і цим судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо на цю службову особу покладено обов`язок і вона має реальну можливість виконати цей судовий акт.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після поступлення виконавчих листів для примусового виконання у ДВС Галицького районного управління юстиції, проведення виконавчих дій по вищезазначених виконавчих документів проводилось кількома державними виконавцями, зокрема ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Однак, при проведенні досудового слідства, слідчим не надано правової оцінки діям чи бездіяльності кожного із названих вище державних виконавців, у провадженні яких перебували виконавчі документи, не встановлено причини невиконання чи проявів бездіяльності кожного з них, а також які заходи впливу щодо них вживались керівником виконавчої служби.
Щодо вимоги ОСОБА_4 провести досудове розслідування з приводу умисного невиконання рішення суду ОСОБА_7 і за наявності підстав повідомити їй про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 382 ч.1 КК України суд вважає, що в цій частині в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки ОСОБА_7 , як боржник-фізична особа, не є суб`єктом вказаного злочину.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 303 ч.1 п.3, 304, 306, 307 КПК України, -
ОСОБА_4 поновити строк для оскарження постанови слідчого Галицького РВ УМВС ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 18 грудня 2013 року.
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
В задоволенні скарги ОСОБА_4 в частині зобов`язання провести досудове розслідування з приводу умисного невиконання рішення суду ОСОБА_7 - відмовити..
Ухвала слідчого-судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, крім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Суддя:ОСОБА_1