Справа№1-113/10
Провадження №-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді Шипов І. М.

при секретарі Крохмальна Л.В.,

з участю прокурора Плоский О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_1, 07.08.1961р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 та області, українця, гр-на України, одруженого, працюючого електромонтажником, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого раніше, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 - за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.3 КК України, -

Встановив:

Наприкінці літа 2009 року, при невстановлених обставинах ОСОБА_1, перебуваючи в парку відпочинку по вул. Шевченко м. Чернігова, на узбіччі дороги знайшов пенсійне посвідчення, безстрокового терміну дії, серії ААА №658252 видане 11.07.2001р. Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної ради на імя ОСОБА_2, яке залишив собі, та з метою використання даного посвідчення для безкоштовного, пільгового проїзду в приміських електропоїздах, власноручно вклеїв у нього свою фотокарточку, чим підробив дане посвідчення.

04.02.2010 року о 8 год. 16 хв. ОСОБА_1, в приміській касі залізничного вокзалу ст. Чернігів, на підставі завідомо підробленого пенсійного посвідчення, з метою безкоштовного проїзду в приміському електропоїзді, придбав безкоштовний залізничний квиток №497359 від ст. Чернігів до ст. Неданчичі.

Однак 04.02.2010 року, о 8 год. 20 хв., при виході на перон залізничного вокзалу ст. Чернігів, працівниками міліції ОСОБА_1, був затриманий, та у нього було вилучено дане підроблене посвідчення та безкоштовний проїзний квиток, отриманий на підставі вказаного пенсійного посвідчення.

Допитаний в суді, в якості підсудного ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, визнав, як достовірні всі докази по справі погодившись на скорочений порядок судового слідства, тобто, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів справи, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ст.299 п.3 КПК України йому зрозумілі.

По суті предявленого обвинувачення пояснив наступне, що він дійсно знайшов пенсійне посвідчення в яке вклеїв свою фотокарточку. Також він за допомогою даного посвідчення придбав у касі пільговий проїзний квиток, однак з ним був затриманий працівниками міліції. Вину свою визнає повністю, просить суворо не карати.

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились у підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ який надає право, або звільняє від обовязків, підлягають кваліфікації за ст. 358 ч.1 КК України.

Дії підсудного, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, підлягають кваліфікації за ст. 358 ч.3 КК України.

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ст.ст.358 ч.1, та 358 ч.3 КК України.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного, суд розцінює його поведінку на слідстві і в суді, яка сприяла розкриттю злочину, та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставину, що помякшує відповідальність, враховується особа підсудного, його характеристика яка є позитивною, те, що він раніше ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності не притягувався, злочин скоїв вперше, та враховуючи його вік, сімейний та матеріальний стан, і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що покарання за скоєне підсудному може бути призначене без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним по

- ст. 358 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

- ст. 358 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

За ст. 70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком один рік.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1 періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в сумі 633 грн. 90 коп. на користь держави.

Речові докази зберігати при справі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов