Справа № 296/485/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

24 березня 2016 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшли кримінальні провадження по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України та ч.1 ст.187 КК України.

Відповідно до ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

В судовому засіданні сторони заявили про необхідність об`єднання проваджень в одне.

В підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання призначення провадження до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих, законного представника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Корольовському районному суду м. Житомира.

Також відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується у квітні 2016 року.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор, просив продовжити строк тримання під вартою. Захисник, обвинувачений, законний представник, потерпілий ОСОБА_7 просили змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт. Потерпіла ОСОБА_8 сумнівається у доцільності такої зміни запобіжного заходу.

Вивчивши обвинувальний акт, вислухавши сторін, суд вважає, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зникли.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні двох умисних тяжких злочинів, раніше судимий за умисний злочин, перебував у розшуку, обвинувачується у скоєнні злочину під час іспитового строку, що свідчить про вірогідну можливість подальшої протиправної поведінки обвинуваченого та ухилення від суду. Стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за не доцільне змінювати раніше обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Крім того, за змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним з урахуванням часу надходження обвинувального акту до суду, враховуючи стадію судового процесу продовжити строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, в зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну даної міри запобіжного заходу на інший судом залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 314-316 , 331 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України та кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.187 КК України об`єднати.

Обєднаному кримінальному провадженню присвоїти № 296/485 /16-к ; 1-кп/296/159/16.

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.187, ч.3 ст.185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду (м.Житомир майдан Соборний ,1 зал №9 каб.300) на 17 год. 00 хв. 24.03.2016 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілих, законного представника.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 - тримання під вартою продовжити на 60 днів до 22.05.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1