Провадження № 1/369/7/16
УХВАЛА
Іменем України

12.03.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
підсудних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
перекладача ОСОБА_15
розглянувши у підготовчий частині судового засідання кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України
В С Т А Н О В И В:
19.11.2015 року в порядку автоматизовано розподілу справ між суддями до суду у складі: головуючого судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.
Суд при розгляді справи керується положеннями п.11 розділу Х1 Перехідних положень КПК України (в ред. 2012 р.), який встановлює, що кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом, а саме в порядку вимог КПК (в редакції 1960 року)

В підготовчий частині судового засідання від захисника підсудного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 та підсудного ОСОБА_11 надійшло клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства на досудовому розслідуванні, а саме у зв`язку з тим, що підсудний ОСОБА_11 в необхідному обсязі не володіє українською мовою, порушено право ОСОБА_11 на перекладача з української мови на російську та користуватися російською мовою, тобто його рідною мовою якою він володіє, отримувати копії процесуальних документів та обвинувального висновку на російській мові, так як підсудний ОСОБА_11 не володіє українською мовою, у зв`язку з порушення прав обвинуваченого заявляти клопотання при призначенні, проведенні експертизи та на ознайомлення з експертизою, так як ОСОБА_11 було ознайомлено з постановами про призначення експертизи та їх результатами лише 05.10.2011 року, після завершення досудового розслідування, чим було порушено його права передбачені ст.197, 202 КПК (в ред. 1960 р.), порушення права на ознайомлення з матеріалами справи, які йому фактично не були надані для ознайомлення при виконанні слідчим вимог ст.218 КПК (в ред. 1960 року).

Крім того від захисника підсудного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 та підсудного ОСОБА_11 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_11 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, у зв`язку з тривалим триманням ОСОБА_11 під вартою з 17.04.2011 року та наявності місця постійного проживання, або відповідно до вимог чинного на даний час КПК України, встановити судом подальший строк тримання під вартою ОСОБА_11 строком на 60 діб.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотань захисника підсудного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 та підсудного ОСОБА_11 обґрунтовуючи тим, що не наведено доводів про наявність істотних порушень прав підсудного ОСОБА_11 на стадії досудового розслідування. Так, слідчим на стадії досудового розслідування ОСОБА_11 було роз`яснено право мати перекладача, але від ОСОБА_11 таких клопотань не надходило. На час призначення та проведення експертиз по справі процесуальний статус ОСОБА_11 не був визначений, та з часу визнання його обвинуваченим він був ознайомлений з постановами про призначення експертиз та їх результатами.

Також, прокурор заперечувала проти зміни запобіжного заходу підсудному ОСОБА_11 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, з тих підстав що останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, раніше судимий за тяжкі злочини, проживає в АР Крим за адресою: АДРЕСА_1 .

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотань підтримавши доводи прокурора.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підсудні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 просили суд клопотання задовольнити.

Також, від захисника підсудної ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_9 та підсудної ОСОБА_14 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на підписку про невиїзд, у зв`язку з захворюванням ОСОБА_14 на хронічний вірусний гепатит В та С, фіброматозні вузли тіла матки, сечокисла хвороба та необхідності спеціалізованої медичної допомоги, яка в умовах медичної частини СІЗО не передбачена.

Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання захисника ОСОБА_9 , оскільки до суду не надано медичних документів стосовно стану здоров`я підсудної ОСОБА_14 , які б обґрунтовували неможливість перебування підсудної ОСОБА_14 в умовах СІЗО. Крім того, на даній стадії судового розгляду не передбачено розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу.

Потерпілий підтримав думку прокурора та заперечував проти задоволення даного клопотання.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та підсудні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 просили суд клопотання задовольнити з підстав зазначених захисником ОСОБА_9 .

Також, від захисника підсудного ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_13 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, з тих підстав, що підсудний ОСОБА_13 тривалий час знаходиться під вартою, а саме більше 4 років, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та враховуючи, що досудове розслідування по справі закінчено, вважає про відсутність наявності необхідних ризиків для подальшого тримання під вартою або визначити строк подальшого тримання під вартою підсудному ОСОБА_13 з урахуванням вимог діючого на даний час КПК, строком на 60 діб.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення даного клопотання захисника підсудного ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 , оскільки на даній стадії судового розгляду не передбачено розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підсудні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 просили суд клопотання задовольнити з підстав зазначених захисником ОСОБА_10 .

Суд розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінальної справи вважає за необхідне повернути кримінальну справу прокурору на додаткове розслідування.

Відповідно до вимог ст. 19 КПК України (в редакції 1960 року) передбачає, що судочинство провадиться українською мовою або мовою більшості населення даної місцевості. Особам, що беруть участь у справі і не володіють мовою, якою провадиться судочинство, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною мовою і користуватися послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчі і судові документи, відповідно до встановленого цим Кодексом порядку, вручаються обвинуваченому в перекладі на його рідну мову або іншу мову, якою він володіє.

Відповідно до вимог ст. 6, 15 ЗУ «Про засади державної мовної політики» (далі «Закон»), які діяли на час досудового розслідування, зазначено, що державною мовою України є українська мова. Українська мова як державна мова обов`язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом.

Мовою роботи та актів з питань досудового розслідування дізнання і прокурорського нагляду в Україні є державна мова. Поряд із державною мовою при проведенні досудового розслідування дізнання та прокурорського нагляду можуть використовуватися регіональні мови або мови меншин України, інші мови. Кожна особа має право бути невідкладно повідомлена мовою, яку вона розуміє, про мотиви арешту чи затримання і про природу та причини звинувачення проти неї і захищати себе, користуючись цією мовою, у разі необхідності, з безкоштовною допомогою перекладача (ст. 15 Закону).

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.128 КПК України (в редакції 1960 року) у випадках, передбачених статтею 19 цього Кодексу, слідчий при провадженні слідчих дій запрошує перекладача. Перекладач повинен з`явитися за викликом слідчого і зробити повно і точно доручений йому переклад.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо виникне питання про повернення справи на додаткове розслідування, суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, вирішує це питання мотивованою ухвалою, а суддя - постановою в нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч.1, п.4 ч. 2 ст. 370 КПК України (в редакції 1960 року) істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову. Вирок (постанову) в усякому разі належить скасувати, якщо порушено право обвинуваченого користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» - суди повинні додержуватись вимог закону щодо мови, якою

провадиться судочинство. Особам, які беруть участь у справі і не володіють мовою судочинства, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою

вони володіють, і користуватися послугами перекладача. Позбавлення чи обмеження цих прав особи відповідно до п.4 ч.2 ст. 370 КПК є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, яке тягне скасування судових рішень.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення

кримінальних справ на додаткове розслідування» - питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Судом встановлено, що згідно матеріалів кримінальної справи та пояснень наданих в судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м. Севастополя АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , крім того ОСОБА_11 тривалий час навчався та проживав у м. Ленінград в Російській Федерації. Згідно пояснень підсудного ОСОБА_11 українською мовою він не володіє в достатньому обсязі, в школі та інших учбових закладах українську мову не вивчав та рідною мовою спілкування є російська мова.

Дані обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи в процесуальних документах якої, підсудний ОСОБА_11 підписувався та надавав письмові пояснення російською мовою, це вбачається з процесуальних документів, як на стадії пред`явлення обвинувачення, так і протягом всього досудового розслідування (т.5 а.с. 58-67).

Крім того, як встановлено судом підсудний ОСОБА_11 14.07.2011 року, під час досудового слідства ще до стадії притягнення його як обвинуваченого, знаходячись під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області, звертався до начальника СУ ГУ МВС України в Київській області з заявою про надання йому перекладача з української мови на російську, у зв`язку з тим, що він не володіє українською мовою, але дане клопотання розглянуто не було та перекладача не надано.

Дані обставини також підтверджуються клопотаннями ОСОБА_11 про порушення його права на захист та не надання йому перекладача від 22.12.2011 року (т. 5 а.с. 229), від 09.05.2012 року (т.6 а.с. 50,57,60).

Судом встановлено, що підсудний ОСОБА_11 не володіє достатнім рівнем української мови, якою проводилось досудове розслідування, але в порушення вимог діючого законодавства при проведенні досудового розслідування підсудному ОСОБА_11 не було надано перекладача з української мови на російську мову, процесуальні дії та рішення, а також процесуальні документи та обвинувальний висновок по вказаній кримінальній справі на російську мову не перекладались та підсудному ОСОБА_11 не надавались зазначені документи на російській мові.

Таким чином, судом встановлено, що при проведенні досудового розслідування були допущенні істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та права підсудного ОСОБА_11 користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, користуватися послугами перекладача, отримувати процесуальні документи в перекладі на його рідну мову або іншу мову, якою він володіє, без усунення яких справа не може бути розглянута по суті.

Також, суд розглянув клопотання захисника підсудного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_11 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, захисника підсудної ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на підписку про невиїзд, захисника підсудного ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_13 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, вислухав думку учасників судового провадження відносно заявлених клопотань.

Відповідно до вимог ст.155 КПК України (в редакції 1960 року) взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, за винятком випадків, коли ця особа, перебуваючи на волі, переховувалася від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі або продовжила злочинну діяльність.

Беручи до уваги, що підсудні ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 органами досудового розслідування, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, враховуючи дані про особу підсудних, відсутність у підсудного ОСОБА_11 постійного місця проживання в Київській області, відсутності міцності соціальних зв`язків у підсудних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , підсудний ОСОБА_11 раніше судимий за тяжкі злочини, тяжкість покарання, що загрожує підсудним у разі визнання винуватим у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються.

Також, дослідивши матеріали кримінальної справи та документи про стан здоров`я підсудної ОСОБА_14 , судом встановлено, що остання знаходиться під динамічним наглядом корпусного фельдшера та лікарів медичної частини Київського СІЗО, отримує симптоматичне лікування амбулаторно та періодично отримувала стаціонарне лікування, у плановому порядку підсудна ОСОБА_14 буде консультована лікарем-інфекціоністом, який встановить заключний діагноз та призначить необхідне лікування. На теперішній час загальний стан її здоров`я відповідає перебігу наявних хронічних захворювань.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань захисників підсудних ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зміну запобіжних заходів із тримання під вартою на підписку про невиїзд підсудним ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 - необхідно відмовити.

Відповідно до розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в ред. 2012 р.) запобіжні заходи застосовані під час дізнання та судового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись п.11 розділу Х1 Перехідних положень КПК України (в ред. 2012 р.), ст. 6, 15 ЗУ «Про засади державної мовної політики», ст. 19, 155, 237, 240, 241, 244, 246 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

У Х В А Л И В:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України повернути прокурору прокуратури Київської області на додаткове розслідування.

У задоволенні клопотань захисників підсудних ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зміну запобіжних заходів із тримання під вартою на підписку про невиїзд підсудним ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 відмовити.

Запобіжний захід тримання під вартою підсудним ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 залишити без змін тримання під вартою.

На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Апеляційного суду Київської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3