В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2016 Справа №607/1033/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 13.01.2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заздрість, Теребовлянського р-ну, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

25.09.2012 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1,4 КК України остаточне покарання призначено із врахуванням вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 14.06.2012 року у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 05.05.2015 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 21 день.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2015 року близько 01 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував на зупинці громадського транспорту «Євроринок», що в м. Тернополі по вул. Руська, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 19 листопада 2015 року близько 01 години 00 хвилин перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Євроринок», що в м. Тернополі по вул. Руська, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуваючи у нетверезому стані, таємно з корисливих мотивів викрав з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_6 , належний йому, мобільний телефон торгової марки «Nokia Х-2-02» оранжевого кольору, вартістю 600грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 20грн., на балансі якої були кошти в сумі 15грн.

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 635грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що 19 листопада 2015 року близько 01 години 00 хвилин перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Євроринок», що в м. Тернополі по вул. Руська, скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуваючи у нетверезому стані, таємно викрав з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_6 , належний йому, мобільний телефон торгової марки «Nokia Х-2-02». Вину визнає у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 50,65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, те що він вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, шкоду потерпілому не відшкодовано, а отже вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілого який покладається на думку суду щодо міри покарання обвинуваченому, а тому приходить до переконання про визначення покарання у виді позбавлення волі в розмірі наближеному до мінімального.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 25.09.2012 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1,4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено з врахуванням вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 14.06.2012 року у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. ОСОБА_3 05.05.2015 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 21 день.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення за цим вироком було вчинене ОСОБА_3 до повного відбуття покарання за попереднім вироком, то остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків за правилами ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднавши до призначеного покарання за цим вироком частину невідбутого покарання за попереднім вироком у виді 2 місяців позбавлення волі, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Керуючись статтями 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2012 року, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку суду до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1