Справа № 592/5265/16-к
Провадження № 1-кп/592/351/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0002338 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює без офіційного працевлаштування будівельником, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді котельника цеху № 14 ПАТ Сумське НВО , вирішив зайнятися протиправною діяльністю та незаконно збагатитися за чужий рахунок шляхом викрадення майна ПАТ Сумське НВО . Знаходячись в період часу з 07 години 15 хвилин до 12 години 00 хвилин 20.05.2016 року на своєму робочому місці, на території цеху № 14 підприємства, розташованого за адресою: м. Суми, пр-т Курський, 30, та виконуючи свої виробничі завдання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 вирішив викрасти один костюм брезентовий з ВП, виданий йому комірником цеху № 14 під підпис. Розуміючи те, що брезентовий костюм виносити за межі підприємства без відповідних документів заборонено та те, що брезентовий костюм є майном підприємства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, діючи умисно, таємно, впевнившись в тому, що його дії є непомітними для працівників підприємства, в обідню перерву, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 витяг з закріпленої за ним шафи брезентовий костюм, помістив його до пакету чорного кольору та покинув територію цеху № 14. Тримаючи викрадене майно ПАТ Сумське НВО при собі, ОСОБА_5 направився до периметрової огорожі для того, щоб покинути межі підприємства, тобто розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Знаходячись біля периметрової огорожі ПАТ Сумське НВО , тримаючи викрадений брезентовий костюм при собі, ОСОБА_5 переліз через периметрову огорожу та покинув територію підприємства, однак одразу ж був затриманий працівниками охорони. Тобто ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для викрадення товарно-матеріальних цінностей підприємства, але кримінальне правопорушення не було закінчено у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 із викраденим був затриманий працівниками охорони ПАТ Сумське НВО біля периметрової огорожі підприємства. Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 намагався спричинити ПАТ Сумське НВО матеріальних збитків від спроби крадіжки костюму брезентового з ВП (вогнетривкою пропиткою) , ринкова вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2213 від 26.05.2016 року, станом на час вчинення злочину, могла становити 428 грн. 00 коп. .

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 , які виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення майна, що належить ПАТ Сумське НВО , а саме: костюму брезентового з ВП (вогнетривкою пропиткою) вартістю 428 грн. 00 коп. , були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) .

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду про те, що 20.05.2016 року він дійсно вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , яке належить ПАТ Сумське НВО , а саме: костюму брезентового з ВП (вогнетривкою пропиткою) . Він просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні та суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) .

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_5 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: - має постійні місце проживання та місце реєстрації (а. с. 44, 49) ; - раніше не судимий (а. с. 46) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 47, 48) ; - з 09.03.2002 року перебуває в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 44, 52) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обстави (пережита душевна травма у зв`язку з невиліковною онкологічною хворобою непрацездатної матері, відсутність заробітку, негативні життєві умови, складне матеріальне становище) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочину; - вчинення злочину вперше (а. с. 46) ; - наявність на утриманні винного онкологічно хворої непрацездатної особи матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерки за віком (а. с. 49 51) ; - наявність на утриманні винного малолітньої дитини дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 49, 52) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває змісту цієї обставини, яка пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і вона вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні онкологічно хворої непрацездатної матері та малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи дитини або іншої непрацездатної особи розуміється як надання винним відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винного дитини означає, що особа бере безпосередню участь в її вихованні та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винного інших непрацездатних осіб, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток дитини у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 54) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи те, що представник потерпілого начальник ДПО ПАТ Сумське НВО ОСОБА_9 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 не пред`явив, що шкода ПАТ Сумське НВО відшкодована повністю, відтак суд дійшов до висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді штрафу.

Цивільний позов у справі представником потерпілого ОСОБА_9 пред`явлений не був (а. с. 37 ) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 2, 5, 6, 36, 38) .

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 2213 від 26.05.2016 року в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок (а. с. 2, 6, 39) .

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та судового слідства не застосовувались (а. с. 6) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 15, 50 53, 185 КК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Костюм брезентовий з ВП (вогнетривкою пропиткою) , який 20.05.2016 року було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 під час огляду місця події, який 20.05.2016 року було передано на відповідальне зберігання під охоронну розписку т. в. о. начальника ОГУЕБ ПАТ Сумське НВО ОСОБА_10 , вважати повернутим ПАТ Сумське НВО .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 2213 від 26.05.2016 року в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1