Справа № 731/660/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/312/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 28 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

18 листопада 2010 року Варвинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

20 жовтня 2011 року Срібнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі;

8 лютого 2012 року Варвинським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 383, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 31 липня 2015 року після повного відбуття покарання (у відповідністю зі ст. 89 КК України судимість непогашена у встановленому законом порядку),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 245 грн. 52 коп. витрат за проведення експертизи.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисника-адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити його, пом`якшити призначене покарання та звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що судом при призначенні покарання належним чином не було враховано, що його підзахисний має постійне місце проживання, сім`ю, те що злочином не завдано великої матеріальної шкоди, як і тяжких наслідків, а завдана шкода відшкодована і викрадений двигун повернуто власнику. Крім того, зазначає, що ОСОБА_9 активно сприяв розкриттю злочину, даючи правдиві послідовні свідчення, що, на його думку, свідчить про його дієве, щире каяття. Також, посилаючись на недопустимість доказів, зазначає, що в порушення вимог закону слідчий провела огляд господарства, де проживає ОСОБА_9 , без будь якої згоди власників, тільки на підставі заяви його підзахисного, який не являється власником житла та господарства і вказаний дозвіл на огляд він надав начальнику Варвинського РВ УМВС, а не слідчому.

Як встановив суд першої інстанції, у другій половині вересня 2015 року у денний час, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, з метою таємного викрадення чужого майна через вхідну хвіртку, що слугує входом до господарського двору зі сторони присадибної ділянки, ОСОБА_9 проник на територію господарства своєї сусідки ОСОБА_10 , що мешкає в АДРЕСА_1 , яке з усіх сторін огороджене парканом та не має вільного доступу сторонніх осіб, після чого, скориставшись відсутністю власника господарства, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав двигун від автомобіля «ВАЗ-2108» V-1300 см. куб, який знаходився на зберіганні на території господарства поблизу житлового будинку, вартість якого згідно висновку експерта становить 3877 гривень 05 копійок, який належить ОСОБА_8 , після чого викрадений двигун переніс в сарай за місцем свого проживання, частково розукомплектував його, а через декілька днів викрадене майно змушений був видати працівникам міліції.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, у вересні 2015 року, з метою викрадення автомобільного двигуна, який зберігався на території господарства ОСОБА_10 , зайшов через город в обгороджений з усіх боків парканом двір, звідкіля викрав двигун від легкового двигуна і переніс у сарай за місцем свого проживання.

Встановлені судом обставин, щодо винуватості ОСОБА_9 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, крім показань самого обвинуваченого доводяться також іншими даними, що містяться у:

- протоколі прийняття заяви ОСОБА_10 , з якої вбачається, що з господарства останньої було викрадено двигун;

- протоколі огляду місця події та доданими до них фото таблицями, з яких вбачається, що двір господарства ОСОБА_10 був обгороджений парканом;

- протоколі огляду місця події від 28 вересня 2015 року, з якого вбачається, що викрадений двигун від автомобіля в розібраному стані виявлено в сараї за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 ;

- протоколі пред`явлення речей для впізнання (а.с. 87-89);

- висновку автотоварознавчої експертизи, згідно якої вартість викраденого двигуна від автомобіля марки ВАЗ-2108 V-1300 p з урахуванням відсотку зношення на момент скоєння кримінального правопорушення становить 3877,05 грн.;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 2 листопада 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 здатен самостійно перенести двигун на певну відстань;

Доводи апеляційної скарги, про те, що огляд господарства, де проживає обвинувачений ОСОБА_9 , було проведено з порушенням вимог законодавства, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що дану слідчу дію було проведено у присутності понятих, з письмового дозволу самого ОСОБА_9 , без застосування примусу, за добровільної згоди особи, яка проживає у господарстві. Крім того, під час проведення огляду місця події зауважень та скарг, з боку учасників слідчої дії та власниці житла ОСОБА_11 , не надходило.

Крім того, колегія суддів вважає доводи, наведені в судовому засіданні апеляційного суду адвоката ОСОБА_7 про неврахуванням судом тяжкого стану здоров`я ОСОБА_9 необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з вироку місцевого суду, дане питання було предметом детального дослідження в суді першої інстанції і стан здоров`я обвинуваченого було враховано місцевим судом при ухваленні вироку.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд вірно дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у сховище.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, негативні характеристики за місцем проживання, наявність неодноразових судимостей за корисливі злочини з яких остання непогашена, те що після відбування останнього покарання він вчинив нове кримінальне правопорушення через короткий проміжок часу. Прийняв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання активне сприяння слідству та обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_9 покарання в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_9 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у виді реального позбавлення волі відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається апелянт були враховані судом першої інстанції та колегією суддів апеляційного суду, що і дало змогу призначити покарання в межах мінімальних строку, передбаченого санкцією частини статті, інкримінованої ОСОБА_9 ..

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4