Ухвала іменем україни 20 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 квітня

2016 року про повернення апеляційної скарги на вирок Яготинського районного суду Київської області від 03 березня 2016 року щодо

ОСОБА_6 .

За вказаним вироком ОСОБА_6 виправдано у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного злочину.
Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції,

прокурор подав апеляційну скаргу, однак ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2015 року скаргу було залишено без руху, а ухвалою цього ж суду від 26 квітня 2016 року повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі прокурор наполягає на скасуванні ухвали про повернення апеляційної скарги, стверджуючи, що він усунув її недоліки і у апеляційного суду не було законних підстав для її повернення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити на таких підставах.

Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно зі ст. 94 цього Кодексу.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про повернення апеляційної скарги було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 зазначеного Кодексу, п. 1 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, котра її подала, у випадку, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху.

Відповідно до змісту ухвали апеляційного суду від 12 квітня

2016 року рішення про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без руху суд прийняв, дійшовши висновку про те, що прокурор у скарзі не навів вимог та обгрунтувань, які мають вказуватися в апеляційній скарзі, не зазначив правових підстав для повторного дослідження й оцінки доказів та скасування вироку суду першої інстанції, а також для ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог цього судового рішення прокурор повторно надіслав апеляційну скаргу з усунутими недоліками.

Однак апеляційний суд ухвалою від 26 квітня 2016 року повернув апеляційну скаргу, а приймаючи таке рішення, зазначив, що хоча прокурор на виконання ухвали апеляційного суду від 12 квітня 2016 року надіслав апеляційну скаргу, однак зазначених недоліків не усунув, оскільки її форма та зміст не відповідають вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, через що апеляційна скарга підлягала поверненню.

При цьому суд апеляційної інстанції жодним чином не мотивував своїх висновків, у якій саме частині апеляційна скарга прокурора не відповідала наведеним вимогам процесуального закону, а обмежився загальною фразою про її невідповідність.

Разом із тим, як убачається з повторної апеляційної скарги прокурора, оскаржуючи вирок суду першої інстанції та порушуючи питання про його скасування, як на підставу своїх вимог він указував на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На кожен із зазначених доводів прокурор навів у скарзі розгорнуте мотивування.

З огляду на наведені обставини, з урахуванням змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, в якій фактично не наведено конкретних вимог процесуального закону, яких не виконала особа, котра подала апеляційну скаргу, зазначену ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою чи вмотивованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати наведене у цій ухвалі і прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 квітня

2016 року про повернення апеляційної скарги на вирок Яготинського районного суду Київської області від 03 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 ________________ ОСОБА_3