Справа № 379/1229/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2016 м.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 ,

секретаря: ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна, внесене в кримінальному провадженні № 0000413 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду 24 жовтня 2016 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_2 подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене прокурором Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 14.10.2016 року приблизно о 20 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 , невстановлена особа шляхом пошкодження навісного замка, таємно проникла до приміщення сарая, що належить ОСОБА_5 , звідки вчинив крадіжку бензокоси марки «Форте», чим заподіяла майнову шкоду ОСОБА_5 .

По даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 21.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого с. 3 ст. 185 КК України.

В подальшому, 21.10.2016 року в період часу з 18 години 35 хвилин до 19 години 00 хвилин, на підставі ст. 237 КПК України, проведено огляд речей у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду у ОСОБА_6 , тимчасово вилучено бензокосу макри «Форте» модель БМК-2350, що належить ОСОБА_5 , яка впізнала її за родовими ознаками.

22.10.2016 року тимчасово вилучена до Таращанського ВП у ОСОБА_6 , бензокоса марки «Форте» модель БМК-2350, відповідно до ст. ст. 98, 100 КПК України, постановою слідчого визнана речовим доказом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, тимчасове вилучення майна у ОСОБА_6 здійснено одночасно із закінченням проведення огляду господарства останнього, тобто 21.10.2016 року о 19 годині 00 хвилин.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що 22 та 23.10.2016 року є вихідними днями, тому наступним робочим днем після вилучення майна, для звернення слідчого із клопотанням про арешт вказаного майна, є 24.10.2016 року.

Посилаючись на те, що повернення вилученої під час огляду речей ОСОБА_6 , бензокоси марки «Форте» модель БМК-2350 може призвести до втрати речового доказу, шляхом його знищення, перетворення чи відчуження, з метою забезпечення проведення відповідних слідчих дій, слідчий просить накласти арешт на вищевказані речі.

В судовому засіданні слідчий дане клопотання підтримав і просить задовольнити його.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на наведене, слідчий суддя визнає клопотання слідчого про накладення арешту на майно обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно - бензокосу марки «Форте» модель БМК-2350, яка належить ОСОБА_5 .

Арештоване майно передати на зберігання до камери речових доказів Таращанського РВ ГУМВС України в Київській області.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1