760/8195/16-к
солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ч.1 ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого протиправною, яка полягає у порушенні ним положень ст.220 КПК України, зобов`язати слідчого розглянути його клопотання та письмово повідомити про результати такого розгляду, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, ОСОБА_3 зазначає, що слідчим управління ФР ГУ ДФС України в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000019, відомості за яким внесено до ЄРДР 28.07.2015 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.212, ч.2 ст.205, ч.1 ст.205, ч.1 ст.212 КК України.

В той же час, зазначає ОСОБА_3 , матеріали вищезазначеного кримінального провадження містять матеріали з іншого кримінального провадження (виділені матеріали) №0000062, серед яких протоколи обшуків від 28 травня 2015 року приміщення і автомобіля, які належать на праві власності ОСОБА_4 , які за переконанням ОСОБА_3 , підтверджують факт вилучення певного майна ОСОБА_4 .

Далі ОСОБА_3 зазначає, що він 12 травня 2016 року звернувся до відповідного органу досудового розслідування в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про повернення їй тимчасово вилученого майна, окремо зауваживши, вилученого в травні 2015 року, проте станом на день звернення до суду із скаргою жодної відповіді не отримала.

Вважаючи, що таким чином слідчий чинить бездіяльність, оскарження якої прямо передбачено ст.ст.220, 303 КПК України, просить задовольнити скаргу.

В судове засідання ні заявник, ні особа, бездіяльність якої оскаржується не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Їх неявка відповідно до ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Окремо слідчий суддя акцентує увагу на тому, що чинним КПК України не передбачено здійснення повторного виклику в судове засідання особи, яка ініціювала звернення до суду із аналогічною скаргою, чи навпаки, залишення такої скарги через неявку заявника без розгляду, відтак, слідчий суддя виходить із принципів диспозитивності та змагальності, що кожна сторона будучи повідомленою про дату судового засідання мала рівні права щодо представлення слідчому судді доказів на підтвердження своєї позиції у справі.

Так, як вбачається з наданих слідчому судді письмових заперечень, слідчий ОСОБА_5 категорично заперечує проти доводів скарги, вважає її такою, яка взагалі не підлягає розгляду, оскільки чинним КПК України передбачений вичерпний перелік осіб, які вправі звернутися до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України із скаргою про оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у певний строк, зокрема, відповісти у передбачений ст.220 КПК України строк на клопотання. В той же час, диспозицією даної статті також передбачений вичерпний перелік осіб, щодо яких вона (дана стаття) може бути застосована і в даному переліку немає володільця ймовірно тимчасово вилученого майна або його адвоката. ОСОБА_4 є свідком в кримінальному провадженні, про яке йде мова вище. А стаття 220 КПК України не передбачає обов`язок слідчого відповісти на клопотання адвоката свідка.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні адвокат підозрюваного може оскаржити, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий чи прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Судовим розглядом встановлено, що СУ ФР ГУ ДФС в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000019 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України.

В рамках даного провадження органом досудового розслідування 25 травня 2015року проведено обшук в приміщенні, що належить ОСОБА_4 та в її автомобілі, в ході якого вилучені документи, грошові кошти та інші речі. В подальшому зазначені речі та документи були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

12.05.2016 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до СУ ФР ГУ ДФС в Київській області із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, тобто за спливом року від дня обушку і такого (майна) вилучення!!!

Листом від 25.05.2016 СУ ФР ГУ ДФС в Київській області повідомило ОСОБА_3 про те, що викладено слідчим суддею вище, а також наголошено про те, кому саме доручено проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, судовим розглядом достовірно встановлено, що ні ОСОБА_4 , ні тим більше ОСОБА_6 не є ані стороною захисту у даному кримінальному провадженні, ні стороною потерпілого, відтак в розумінні положень ст.220 КПК України не є тими особами, щодо заяв/клопотань яких слід, в разі відмови, виносити мотивовані постанови.

В той же час, ОСОБА_3 не позбавлений можливості звернутися до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України про оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна, якщо належним чином обґрунтує майже річний пропуск строку звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ч.1 ст.303 КПК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1