490/1762/16-к 30.03.2016
н/п 1-в/490/184/2016
Справа № 490/1762/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засуджену:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, національність українка, громадянка України, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

представник КВІ ОСОБА_5

засуджена ОСОБА_3

встановив:
29.02.2016р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (далі КВІ), про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засуджену ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, оскільки засуджена не виконує обов`язків, покладених на неї вироком суду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника КВІ на підтримку клопотання, думку прокурора, який вважав, що клопотання обгрунтоване і підлягає задоволенню та засудженої ОСОБА_3 яка просила суд у задоволенні клопотання відмовити, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши їх доводи, суд дійшов наступного.

Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.09.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, у відповідності до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Матеріали особової справи свідчать про те, що засуджена ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили до кримінально-виконавчої інспекції не з`явилася, про зміну місця свого проживання не повідомила.

В результаті заходів початкового розшуку було з`ясовано, що ОСОБА_3 проживає у своєї хрещеної матері за адресою: АДРЕСА_1 .

19.11.2015р. засуджена ОСОБА_3 з`явилася до кримінально-виконавчої інспекції, ознайомилася з умовами відбування покарання, та наслідками ухилення від виконання покладених судом обов`язків.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 19.11.2015р., ОСОБА_3 було встановлено дні явки для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції у перший та третій понеділок кожного місяця з 08-00 по 12-00 год.

За час перебування на обліку в Центральному РВ КВІ УДПтС у Миколаївській області відповідно до листка реєстрації з 07.12.2015р. засуджена ОСОБА_3 жодного разу не з`являлася на реєстрацію. Разом із цим, 19.11.2015р., 10.02.2016р., 15.02.2016р. вона надавала пояснення представнику органу виконання покарань де свідчить, що у кожному випадку неявки засуджена посилалася про причини такого. Засуджена ОСОБА_3 пояснила, що в період з 05.10.2015р. по 11.11.2015р. вона проходила курс лікування у лікувальному закладі Одеської області з діагнозом туберкульоз, а з 07.11.2015р. по 20.12.2015р. перебувала у профілактичному санаторії в Одеській області, для проходження профілактичного лікування захворювання туберкульоз. Довідку з цього закладу надати засуджена не мала можливості, оскільки перебувала в санаторії замість іншої особи.

Допущені ОСОБА_3 порушення носять суто формальний характер та навіть у своїй сукупності свідчать про бажання стати на шлях виправлення, оскільки незважаючи на викладені вище обставини зявлялася до КВІ, у тому числі і в неявочні дні, що не оспорювалося представником КВІ в судовому засіданні, крім цього маючи на утриманні малолітню дитину 2006 року народження, прикладає зусиль для її утримання, працює, лікується, у судовому засіданні обіцяла виправитися.

За такого передбачені частиною 2 статті 78 КК України підстави для направлення засудженої ОСОБА_3 для відбування покарання на даний час є відсутніми.

Отже, у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Керуючись п. 8 частини 1 статті 537, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1