Пр. № 1-кп/521/40/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

ОСОБА_5

за участю прокурорів - ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників-адвокатів - ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпілих - ОСОБА_10

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буценовка, Роздільнянського району, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 30.07.2007 року, Роздільнянським р/с Одеської області, за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України, до 3 років 6 м. п/в, з випробувальним строком на 1 рік 6 м.; 2) 15.05.2008 року, Малиновським р/с м. Одеси, за ст. ст. 187 ч. 1, 187 ч. 2, 69, 70, 71 КК України, до 5 років 1 м. п/в; 3) 14.03.2013 року, Приморським р/с м. Одеси, за ст. ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70, 71 КК України, до 1 року 7 м. п/в, звільнений 27.06.2013 року по відбуттю строку покарання,

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2014 року, ОСОБА_12 , уклавши договір оренди з ОСОБА_13 , який є власником квартири АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи про відсутність у нього права розпоряджатися даним житлом, розмістив в подальшому об`яву на сайті в Інтернет - мережі з пропозицією здати в оренду вищезазначену квартиру, після чого ввівши в оману маклера ОСОБА_14 , повідомивши, що він є власником квартири, призначив останній зустріч з клієнтами о 18:00 годині 02.09.2014 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою показу вищезазначеного житла.

Далі, 02.09.2014, приблизно о 18:00 год., знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 зловживаючи довірою, представившись законним власником даної квартири, в присутності ОСОБА_14 , уклав угоду оренди даної житлової площі з ОСОБА_15 , строком на 6 місяців, з щомісячною орендною платою у розмірі 2 500 гривень, після чого умовив надати йому гроші у сумі 2 500 гривень, що складало плату за перший місяць оренди квартири та 1000 гривень у якості залога за можливе пошкодження майна. Отриманими незаконним шляхом грошима ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, витративши їх в подальшому на особисті потреби, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальних збитків на суму 3 500 гривень.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний намір 03 вересня 2014 року, приблизно о 12:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переслідуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_12 заволодів грошима у сумі 3500 гривень, що належать ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_12 , 12 серпня 2014 року, уклавши договір оренди з ОСОБА_13 , який є власником квартири під АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи про відсутність у нього права розпоряджатися даним житлом, розмістив в подальшому об`яву на сайті в Інтернет - мережі з пропозицією здати в оренду вищезазначену квартиру, після чого, ввівши в оману ОСОБА_11 , повідомивши що він є власником квартири, призначив йому зустріч 03.09.2014 о 12:00 годині, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою показу вищезазначеного житла.

Далі, 03.09.2014, приблизно о 12:00 годин, знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 зловживаючи довірою, представившись законним власником даної квартири, уклав угоду оренди даної житлової площі з ОСОБА_11 , строком на 6 місяців, з помісячною орендною платою у розмірі 2 500 гривень, після чого умовив надати йому гроші у сумі 2 500 гривень, що складало плату за перший місяць оренди квартири та 1000 гривень у якості залога за можливе пошкодження майна, отриманими незаконним шляхом грошима ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, витративши їх в подальшому на особисті потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 3 500 гривень.

Окрім цього, продовжуючи свій злочинний намір 03 вересня 2014 року, приблизно о 14:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переслідуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_12 заволодів грошима у сумі 2500 гривень, що належать ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_12 , 12 серпня 2014 року, уклавши договір оренди з ОСОБА_13 , який є власником квартири під АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи про відсутність у нього права розпоряджатися даним житлом, розмістив в подальшому об`яву на сайті в Інтернет - мережі з пропозицією здати в оренду вищезазначену квартиру, після чого ввівши в оману маклера на ім`я ОСОБА_16 , повідомивши, що він є власником квартири, призначив останньому зустріч з клієнтами о 14:00 годин, 03.09.2014 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою показу вищезазначеного житла.

Далі, 03.09.2014, приблизно о 14:00 год., знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 зловживаючи довірою, представившись законним власником даної квартири, в присутності ОСОБА_17 , уклав угоду оренди даної житлової площі з ОСОБА_10 , строком на 6 місяців, з щомісячною орендною платою у розмірі 2500 гривень, після чого умовив надати йому гроші у сумі 2500 гривень, що складало плату за перший місяць оренди квартири. Отриманими незаконним шляхом грошима ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, витративши їх подальшому на особисті потреби, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 2 500 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 , вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_12 в інкримінованих йому злочинах повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких, відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитами обвинуваченого, потерпілих та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, судом встановлено, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального провадження, обвинувачення ОСОБА_12 сформульоване вірно, останній розуміє, в чому він обвинувачується органом досудового розслідування.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_12 за ст. 190 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, позитивні характеристики з місця проживання.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання рецидив скоєних злочинів.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_12 обвинувачується у скоєні умисних злочинів проти власності, будучи раніше засудженим за аналогічні злочини, відбуваючи покарання в місяцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став та скоїв нові злочини, суд вважає, що попередження скоєння ОСОБА_12 нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, у вигляді позбавлення волі. При цьому, враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_12 являється батьком двох малолітніх дітей 2014 та 2016 років народження, які потребують батьківської опіки, а також те, що ОСОБА_12 усвідомив протиправність своїх діянь, суд вважає можливим, визначити строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому у межах санкції інкримінованої статті КК України, однак нижче ніж вимагала у судових дебатах сторона обвинувачення.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік 6 місяців.

Строку відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30.06.2016 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України /із змінами, внесеними згідно із Законом № 838-VIII від 26.11.2015 року/, зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з 22.10.2014 року по 27.02.2015 року та з 30.06.2016 року до дати набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком чинності залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1