Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/414/16
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна ТОВ «Інвест М 2007» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001639, за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали через невідповідність викладених в ній висновків, фактичним обставинам кримінального провадження зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги доводи сторони обвинувачення, які свідчили про поважність причин пропуску процесуального строку на звернення з клопотанням про арешт майна, а тому просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити процесуальні строки у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001639, на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на предмети, речі та документи, які були вилучені під час обшуку 25.04.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2016 року відмовлено слідчому Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у задоволенні клопотання по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001639, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про поновлення строку на звернення із клопотанням про арешт майна.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчим відділенням Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальним провадженням, які внесені до ЄРДР за № 0001639, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та за № 0002881, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа у 2016 році, на підставі завідомо підроблених документів, діючи умисно, із корисливих мотивів, не виконуючи умови раніше укладеного договору позики, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , незаконно оформила на себе право власності на квартиру АДРЕСА_2 , тим самим придбала право на нерухоме майно шахрайським шляхом, завдавши матеріальну шкоду потерпілій у великих розмірах.

Із заяви ОСОБА_10 встановлено, що 12 серпня 2013 року між нею та ОСОБА_11 укладено договір позики, згідно якого вона взяла в борг у останнього грошові кошти у сумі 163 000 гривень, які зобов`язалась повернути у строк до 12 серпня 2015 року. Крім того, за користування грошовими коштами ОСОБА_10 зобов`язалась сплачувати щомісячно три відсотки від суми позики.

На забезпечення повернення позики, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , укладено іпотечний договір від 12 серпня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_10 передано в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У вересні 2015 року сторони по вищевказаному іпотечному договору домовилися про остаточне погашення ОСОБА_10 отриманої позики. Однак ОСОБА_11 почав вимагати від неї сплати не передбачених договорами грошових коштів, а в подальшому взагалі почав ухилятися від зустрічей з нею.

25 лютого 2016 року, з інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ОСОБА_10 дізналася про те, що ОСОБА_11 , оформив на себе право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстрація права власності на зазначений об`єкт нерухомості здійснено у районному відділі державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції.

25.04.2016 року на підставі ухвали слідчого суді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2016 року, слідчим слідчої групи Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення XI підвалу (літ. А-4), яке на праві приватної власності належить ОСОБА_13 , з метою відшукання та вилучення оригіналів завідомо підроблених документів, які стали підставою для переоформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 , комп`ютерної техніки, за допомогою якої вони виготовлялись, майна, яке було викрадене з приміщення зазначеної квартири 18.04.2016 року та інших матеріальних носіїв інформації, за допомогою яких можливо доказати причетність ОСОБА_11 та невстановлених осіб до вчинення низки кримінальних правопорушень.

Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення XI підвалу (літ. А-4), слідчим вилучені оригінали документів, а саме: печатки ФОП « ОСОБА_14 » (код НОМЕР_1 ), ФОП « ОСОБА_13 » (код НОМЕР_2 ), ТОВ «ОФІС-МАРКЕТ» (код за ), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «LEXUS GS350» в кузові синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_5 , на ОСОБА_15 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 .

01.07.2016 року слідчий Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 25 квітня 2016 року, за винятком пункту № 26 - договору іпотеки від 12 серпня 2013 року, та визначити місце його зберігання - камера схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Крім того, слідчий порушував питання про поновлення строку на звернення з клопотанням до слідчого судді, поважність пропуску якого обґрунтовував тим, що кримінальне провадження йому передане для розслідування лише наприкінці червня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя зазначив наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2016 року, слідчому надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні XI підвалу (літ. А-4) будинку АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення оригіналів завідомо підроблених документів, документів, які стали підставою для переоформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 , комп`ютерної техніки, за допомогою якої вони виготовлялись, майна, яке було викрадене з вказаної квартири 18 квітня 2016 року та інших матеріальних носіїв інформації, за допомогою яких можливо доказати причетність ОСОБА_11 та невстановлених осіб до вчинення низки кримінальних правопорушень.

На підставі зазначеної ухвали, 25 квітня 2016 року органом досудового розслідування проведений обшук в приміщенні XI підвалу (літ. А-4) будинку АДРЕСА_1 .

Вилучені під час обшуку і перелічені в протоколі від 25 квітня 2016 року речі та документи під пунктами 1-25 та 27-73, а також комп`ютерна техніка під пунктами 74-76, не були безпосередньо зазначені в ухвалі слідчого судді на обшук, а тому відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 УПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.

Слідчим подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна 01 липня 2016 року, тобто з пропуском строку звернення до суду більш ніж на 2 місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Між тим, слідчим не доведено, що строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна пропущений із поважних причин, адже не зазначено обставин, які об`єктивно заважали реалізувати повноваження слідчого і у встановлений законом термін звернутись з відповідним клопотанням.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представника ТОВ «Інвест М 2007», який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали провадження, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2016 року, старшому слідчому Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшому лейтенанту ОСОБА_16 або за його дорученням працівникам оперативного підрозділу, які здійснюють супровід кримінального провадження, надано дозвіл на проведення обшуку у всіх приміщеннях за місцем ведення своєї діяльності ТОВ «МИТРА-М 2006» код за та ТОВ «ІНВЕСТ М 2007» код за , за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 36, приміщення XI підвалу (літ. А-4), яке на праві приватної власності належить ОСОБА_13 , з метою відшукання та вилучення оригіналів завідомо підроблених документів, документів, які стали підставою для переоформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 , комп`ютерної техніки за допомогою, якої вона виготовлялася, викраденого з зазначеної квартири майна та інших матеріальних носіїв інформації, за допомогою яких можливо доказати причетність ОСОБА_11 та невстановлених осіб до вчинення низки кримінальних порушень.

21.04.2016 року, слідчим слідчої групи Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , на підставі вищезазначеної ухвали, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення XI підвалу (літ. А-4), за результатами якого виявлено та вилучено низку документів, у тому числі печатки, комп`ютерні прилади, комп`ютерні диски тощо, які у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Матеріали провадження вочевидь доводять, що зазначені вимоги закону посадовими особами органів досудового розслідування виконані не були.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001639 від 04.03.2016 року за ч. 4 ст. 358 КК України, повернути володільцю ТОВ «ІНВЕСТ М 2007» тимчасово вилучене майно відповідно до протоколу обшуку від 25.04.2016 року, за винятком договору іпотеки від 12 серпня 2013 року, який згідно до постанови від 26 квітня 2016 року, визнаний речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню.

Не дивлячись на це, 01.07.2016 року слідчий Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_17 , звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на звернення з клопотанням до слідчого судді

про накладення арешту на майно, та про накладення арешту на майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 25 квітня 2016 року, за винятком пункту № 26 - договору іпотеки від 12 серпня 2013 року, та визначення місця його зберігання - камера схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Зваживши на всі вищенаведені обставини, слідчий суддя, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не розглядаючи по суті клопотання про арешт майна, відмовив слідчому ОСОБА_9 у поновлені строку на звернення з клопотанням про арешт майна, не знайшовши поважних причин пропуску законодавчо встановлених процесуальних строків при вирішенні такого роду питань.

Довід прокурора ОСОБА_8 про передачу йому кримінального провадження лише наприкінці червня 2016 року, не звільняє від сумлінного виконання вимог законодавства під час розслідування кримінального провадження попереднім складом посадових осіб органів досудового розслідування, та не спростовує правильність висновків слідчого судді про відсутність підстав для поновлення процесуальних строків.

Отже, з такими, належним чином мотивованими, висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення по доводам зазначеним в апеляційній скарзі прокурора.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2016 року, якою відмовлено слідчому Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у задоволенні клопотання по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001639, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про поновлення строку на звернення із клопотанням про арешт майна залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4