У х в а л а
іменем україни

12 квітня 2016року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Дяківці Літинського району Вінницької області,

мешканця м. Миколаєва, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької Миколаївської області від 07 липня 2014 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року ОСОБА_5 засуджено:

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 15 років, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалено стягнути з засудженого 510 грн. на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_9 , а також процесуальні витрати за проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07 липня 2014 року вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі із доповненням засуджений ОСОБА_5 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, порушення кримінального процесуального закону, неповноту та однобічність під час досудового розслідування та судового слідства. Вважає, що суд не дав належної оцінки зібраним доказам, поклав в основу вироку неналежні докази, не усунув суперечності у показаннях свідків, не обґрунтував, чому взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Вважає, що висновок суду про вчинення ним розбійного нападу ґрунтується на припущеннях. Вказує про відсутність у справі доказів на підтвердження матеріальної шкоди, стягнутої на користь потерпілого. Посилається на порушення права на захист у зв`язку з тим, що підготовче судове засідання відбулося у відсутність його захисника. Вважає, що суд, перекваліфіковуючи його дії, незаконно збільшив обсяг обвинувачення. Вказує, що апеляційний суд при розгляді справи в апеляційному порядку не проаналізував доводи, викладені в його апеляційній скарзі, не дослідив обставин справи, не дав оцінки доказам та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам закону.

За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він 14 грудня 2012 року приблизно о 13.00 год., в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 , який належить ПП ОСОБА_9 , став вимагати у продавця ОСОБА_10 дати йому в борг пляшку пива, на що остання відмовила, у зв`язку з чим між ними виникла сварка. Під час сварки у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння товаром та грошима, які знаходились в магазині, поєднаного із умисним вбивством із особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин.

З цією метою ОСОБА_5 з силою наніс кулаками декілька ударів по тулубу ОСОБА_10 , від яких вона впала на підлогу, а потім знайденим в магазині дерев`яним держаком від лопати умисно, з метою вбивства наніс з великою силою 4-5 ударів по голові потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження, від яких настала її смерть, після чого заволодів грошовими коштами в сумі 510 грн., що належать ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_10 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді багаточислених забитих ран голови з масивним крововиливом у м`які покрови, перелому зводу черепа, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, субдуральної гематоми зліва, ускладненого відтоком, набряком головного мозку, набряком легень на фоні вагітності 8-9 тижнів з плодом чоловічої статі в порожнині матки.

Засуджений ОСОБА_5 заявив клопотання про відмову від послуг захисника ОСОБА_8 , яке було задоволене судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що касаційну скаргу засудженого необхідно задовольнити частково, а судові рішення змінити, виключивши з кваліфікації дій ОСОБА_5 п. п. 4, 9 ч. 2 ст. 115 КК України, залишивши в решті судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права оцінювати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

До компетенції касаційного суду не входить перевірка обставин, зазначених у ст. 409 КПК України, а саме перевірка щодо невідповідності оскаржуваного рішення фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи в касаційній скарзі щодо таких обставин не можуть бути предметом розгляду в порядку касаційної процедури.

Разом із тим, доводи сторони захисту щодо ухвалення рішення апеляційного суду з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ст. 59 та пунктом 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено конституційне право громадян на захист від обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення. Також у мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів ? навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.

Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обгрунованості вироку, ухвали, що перевіряються в апеляційному порядку та повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою.

Статтею 419 КПК України визначено, що у мотивувальній частині ухвали повинні міститися короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї і судового рішення першої інстанції, узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 в апеляційному порядку не дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 оскаржив в апеляційному порядку вирок щодо нього, при цьому в апеляційній скарзі наводив докладні доводи на обгрунтування своєї думки щодо незаконності вироку суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу засудженого, фактично не проаналізував викладені в апеляційній скарзі доводи.

Визнаючи неспроможними доводи ОСОБА_5 про порушення його процесуальних прав, зокрема, права на захист, непричетність до вчинення кримінального правопорушення, недоведеність зібраними доказами його винуватості, однобічність і неповноту судового слідства, внаслідок чого, на думку засудженого, було неправильно встановлено обставини події злочину, апеляційний суд не навів достатніх переконливих відповідей на спростування наведених в апеляції доводів, а формально зазначив про те, що вина ОСОБА_5 у розбійному нападі, спрямованому на заволодіння майном, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному вбивстві з особливою жорстокістю з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин при встановлених судом першої інстанції обставинах, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Суд апеляційної інстанції фактично не проаналізував доводи скарги щодо незаконності оскаржуваного вироку і не дав оцінки стосовно їх обґрунтованості, а фактично просто навів перелік доказів, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 , залишив поза увагою доводи про неналежну оцінку доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував вирок, про те, що суд дав їм формальну оцінку щодо їх достатності та достовірності, не проаналізував їх з точки зору належності та допустимості.

Також мотивувальна частина ухвали апеляційного суду не містить повноцінної відповіді на доводи апеляційної скарги щодо неправильної оцінки доказів місцевим судом, про те, що обставини кримінального провадження судом першої інстанції встановлені неправильно, а також на доводи про порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового слідства.

Крім того, поза увагою апеляційного суду залишилося клопотання засудженого, висловлене у змінах до апеляційної скарги, про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, дослідження деяких доказів, допит окремих свідків.

Таким чином, апеляційний суд не перевірив та належним чином не проаналізував усі доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , не навів переконливих мотивів на спростування усіх доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції, не зазначив підстави, через які визнав необґрунтованими доводи, наведені в апеляційній скарзі, внаслідок чого постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 438 цього Кодексу у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати викладе, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційній скарзі, а також викладені в касаційній скарзі, дати на них вичерпні відповіді та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, касаційну скаргу, зважаючи на викладені в ній вимоги, слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3