Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
12 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254, щодо
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Дубно, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , із базовою вищою освітою, одруженого,
обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Клин, Млинівського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , із вищою освітою, одруженого,
обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України,
на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 1 квітня 2016 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника
обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 1 квітня 2016 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000254 повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ухвали суду обвинувальний акт повернуто прокурору з огляду на те, що у відповідності до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого /прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання обвинуваченого, громадянство/, анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частину статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта /у разі проведення експертизи під час досудового розслідування/, дату та місце складання та затвердження такого акту.
Судом встановлено, що в порушення вимог ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення наведене у обвинувальному акті є неконкретним, формулювання обвинувачення ОСОБА_5 не відповідає обставинам справи, про зміну підозри ОСОБА_5 не зазначено, як і не зазначено обставин, котрі обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_6 . Разом з цим, на копіях обвинувальних актів, які вручені обвинуваченим, відсутня печатка прокуратури, що затверджує обвинувальний акт.
Так, формулювання обвинувачення ОСОБА_5 не відповідає обставинам справи. Зокрема, на ст.3 обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.3 ст.368 КК України, а саме одержав неправомірну винагороду для себе. Абзацом вище в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 , виконав пропозицію ОСОБА_5 сісти в службовий автомобіль поліції, на якому до вказаної у обвинувальному акті місцевості (поблизу з майданчиком тимчасово затриманих транспортних засобів філії ДП МВС України «Рівнеінформ ресурси», що розташований за адресою: м.Дубно Рівненської області, вул.Мирогощанська, 62) прибули ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де ОСОБА_6 передав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів. З наведеного незрозуміло, чому за вказівки у обвинувальному акті про передачу коштів саме ОСОБА_6 , у отриманні неправомірної вигоди обвинувачено також ОСОБА_5 .
Також, на стор.3, 5 обвинувального акту зазначено, що 22.02.2016 року ОСОБА_5 змінено повідомлену 21.12.2015 року підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України. За якою статтею КК України та у зв`язку з чим змінено підозру не зазначено. Чи змінювалась підозра ОСОБА_6 з обвинувального акту не зрозуміло.
Крім того, в порушення вимог п.6 ст.291 КПК України, у обвинувальному акті не зазначено обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_6 .
Водночас, прокурором не дотримано й порядку оформлення та затвердження документу, передбаченого п.9.5 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року та вимог п.п.9.5.1 п.9.5 зазначеної інструкції, підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, при врученні обвинуваченим, не засвідчений проставленням печатки.
Тому, судом ухвалено рішення, згідно котрого обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення наведених у ньому недоліків.
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції щодо повернення йому обвинувального акту скасувати. Стверджує, що висновок суду про повернення обвинувального акту є безпідставним та необґрунтованим, оскільки на його думку, при складанні обвинувального акту вимоги, передбачені ч.2 ст.291 КПК України дотримані. При цьому вказує, що обвинувальний акт містить як відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, за яких обвинувачені вчинили інкриміновані ним злочини, так і правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення.
Також зазначає, що в обвинувальному акті зазначено про змінену ОСОБА_5 22.02.2016 року раніше повідомлену підозру у вчиненні злочину, на що суд у підготовчому судовому засіданні не звернув увагу.
В поданому захисником обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 запереченні на апеляційну скаргу, захисник обвинуваченого стверджує, що в порушення п.4 ч.2 ст.396 КПК України прокурор в апеляційній скарзі, вказуючи на нібито допущені судом першої інстанції порушення, не зазначає причин, згідно яких Апеляційний суд Рівненської області має скасувати винесену судом першої інстанції ухвалу, яка за формою і змістом відповідає вимогам ст.129 Конституції України, ст.370, 372 КПК України.
Зазначає, що натомість висновки суду викладені в ухвалі від 01 квітня 2016 року у справі № 559/443/16-к про повернення обвинувального акту прокурору є вмотивованими та такими, що відповідають приписам викладеним у ст.129 Конституції України та вимогам ст.370, 372 КПК України.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 , котрий підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок/ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Покликання прокурора на те, що висновок суду про повернення йому обвинувального акту є безпідставним та необґрунтованим, а у обвинувальному акті належним чином зазначено усі необхідні відомості відповідно до вимог КПК України колегія суддів розцінює критично. Вказані твердження не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду кримінального провадження.
Так, колегією суддів встановлено, що суд дійшов вірного юридичного висновку, про недотримання прокурором вимог ч.2 ст.291 КПК України, а саме відсутність в обвинувальному акті належного викладу формулювання обвинувачення, не зазначення відомостей про зміну підозри ОСОБА_5 , не зазначення обставин, котрі обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не дотримання порядку оформлення й затвердження обвинувального акту при врученні його обвинуваченим.
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Неналежне формулювання в обвинувальному акті обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченої особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.

Твердження апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 про дотримання передбачених законом вимог ст.291 КПК України не відповідають дійсності.

Разом з наведеним, колегією суддів встановлено, що прокурором не дотримано порядку оформлення та затвердження документу, передбаченого п.9.5 Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2013 року, та в порушення вимог п/п. 9.5.1 п.9.5 зазначеної інструкції підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не засвідчений проставленням печатки.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Про повернення матеріалів кримінального провадження (обвинувального акту, або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) прокурору суд постановляє відповідну ухвалу. Такою ухвалою суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки. Ухвала направляється прокуророві для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акту.
Зокрема, згідно ч.1 ст.315 КПК України суд здійснює підготовку до судового розгляду, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Прокурором не звернуто належної уваги на той факт, що підставою для повернення судом обвинувального акту слугувала саме невідповідність останнього вимогам ч.2 ст.291 КПК України, що й передбачено положеннями ч.3 ст.314 КПК України.
На думку колегії суддів висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, зокрема ч.2 ст.291 КПК України - є слушними. Останні є обґрунтовані, недолікам обвинувального акту дана повна та всебічна оцінка.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 1 квітня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000254 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і :
____________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3