Провадження № 1-кп/161/26/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 квітня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001897 від 27 червня 2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Піддубці, Волинської області, громадянки України, українки, вищою освітою, приватного підприємця, заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дітей, задовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В :
Біля 21-шої години 45-ть хвилин, 24 червня 2015 року, в м.Луцьк, ОСОБА_3 , займаючись підприємницькою діяльністю в приміщенні закусочної Колиба, що в будинку №6-б, по бульварі Дружби Народів, під час конфлікту, який виник з відвідувачем закладу громадянкою ОСОБА_6 , діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, умисно штовхнула обома руками в плечі спереду ОСОБА_6 , від чого потерпіла впавши на підлогу, тулубом на ліву руку, отримала тілесне ушкодження, а саме: закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків та відрив шиловидного відростка лівої ліктьової кістки, що за ступенем тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я понад 21-ї доби, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні 28 січня 2016 року, ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України визнала та показала, що о 21-шій годині 45 хвилин в кафе зайшли два чоловіка разом з ОСОБА_8 , яка кинувши на барну стійку 100 гривень, попросила горілки та води, однак, вона, ОСОБА_9 відмовилась обслуговувати, мотивуючи тим, що серед них був чоловік, якого вона не обслуговує через його поведінку.

Також, ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_8 , виражаючи своє незадоволення, підходила до холодильника з алкоголем, намагалась підійти до неї, але вдарилась об двері, а тому вона, ОСОБА_9 , відштовхнула ОСОБА_8 від себе, від чого та впала на сідниці, розставивши руки біля себе.

Разом з тим, ОСОБА_3 показала, що прибувший з ОСОБА_10 , почав масажувати її руку, та після цього викликали швидку допомогу.

В подальшому, ОСОБА_3 змінила ставлення до обвинувачення, вину не визнала та показала, що причиною конфлікту була поведінка ОСОБА_6 , яка вимагала після закриття закладу 22-гої години, в заборонений час продати спиртні напитки, намагалась взяти їх з холодильника, а тому вона перебуваючи в стані необхідної оборони штовхнула ОСОБА_8 , від чого та впала.

Суд, відповідно до ст.ст.22,349 КПК України дослідив докази сторони обвинувачення.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показав, що біля 21-шої години 45-ть хвилин 24 червня 2015 року, вона з сусідом та незнайомим з ним чоловіком зайшовши в Колибу, підійшла до барної стійки, однак, власник відмовила їх обслуговувати, мотивуючи, що цих людей з якими вона зайшла не обслуговує.

Також, ОСОБА_8 показала, що коли підійшла до холодильника з безалкогольними напитками та пивом, то власник стала перед холодильником, взяла її за руку, затиснула її та почала крутити, а потім штовхнула, від чого вона впала на сідниці на покриття-плитку та отримала перелом руки.

Разом з тим, ОСОБА_8 показала, що в зв`язку з отриманим переломом лікарі накладали на руку гіпс, 30 липня гіпс зняли, однак, вона продовжує лікуватись до даного часу оскільки, рука погано заживає та в неї загострились попередні до перелому захворювання, та не дивлячись на прийом медикаментів, в зв`язку з отриманим переломом, її визнали інвалідом 3-тьої групи.

Під час слідчого експерименту, потерпіла ОСОБА_6 зазначила обставини події, показувала яким чином ОСОБА_3 штовхнула її та вона впала спиною на руку на підлогу, однак, не зазначала обставину, як в даному засіданні, що ОСОБА_3 схватила її за руку, стиснула та після цього штовхнула (а.с.86-92).

Свідок ОСОБА_11 показав, що вирішили з ОСОБА_8 піти на каву, присіли за стіл, сказали що не обслуговують, потерпіла пішла до барної стійки виясняти чому їх не обслуговують, потім побачив, що в неї вивихнута рука.

Свідок ОСОБА_12 - чоловік обвинуваченої показав, що біля 22-гої години зайшла з чоловіками жінка та попросила горілки, однак, серед них був чоловік, якого заклад не обслуговує, а тому власниця попросила їх покинути заклад.

Разом з тим, ОСОБА_12 показав, що жінка відпихнула його дружину, і тому дружина штовхнула цю жінку, від чого та впала, та сказала, що в неї переломана рука.

З висновку експерта №861 від 29 липня 2015 року судово-медичної експертизи, суд встановив, що ОСОБА_6 на підставі даних медичної документації, отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків та відрив шиловидного відростка лівої ліктьової кістки, що за ступенем тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я понад 21-ї доби, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Також, з висновку встановлено, що перлом виник в результаті падіння з висоти власного зросту (а.с.74-75).

Таким чином, покази потерпілої ОСОБА_6 щодо часу, місця події, факту отримання тілесного ушкодження від падіння, об`єктивно підтверджуються показами свідків, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , даними слідчого експерименту та висновком судово-медичної експертизи, а подія конфлікту визнається обвинуваченою ОСОБА_3 ..

Разом з тим, суд встановив, що зазначена ОСОБА_6 обставина, що ОСОБА_3 викручувала руку не знайшла свого підтвердження, оскільки не підтверджуються зазначеними доказами, а інших доказів сторона потерпілої не надала.

В судовому засіданні сторона захисту, відповідно до ст.ст..22,349 КПК України в підтвердження спростування обвинувачення та для доведення невинності, доводів заперечення не визнання позовних вимог, подала висновок спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_13 , згідно якого ОСОБА_6 маючи хронічні захворювання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, отримала 24 червня 2015 року ушкодження у виді закритого перелому лівої променевої кістки у типовому місці та відрив шиловидного відростка лівої ліктевої кістки, медичні препарати могли застосовуватись як при лікуванні основного захворювання так і наслідків перелому лівої променевої кістки (а.с. 129-131).
Покази ОСОБА_3 , в частині перебування в стані необхідної оборони не знайшли свого підтвердження, оскільки не встановлені дані, що ОСОБА_6 вчинила небезпечно-суспільне посягання.
Також, суд встановив, що ОСОБА_3 під час судового засідання змінювала своє ставлення до скоєного та покази, в тому числі час події, а тому суд вважає, що вона намагається таким чином уникнути відповідальності.
Разом з тим, суд, встановив, що слідчий експеримент проводився з ОСОБА_3 з роз`ясненням прав, передбачених ст.66 КПК України, прав свідка, без роз`яснення ст.63 Конституції України, а тому згідно п.6 ч.2 ст.87 КПК України зазначені покази, протокол слідчого експерименту суд визнає недопустимим доказом (а.с.76-85).
За таких обставин, суд встановив, що подані стороною захисту докази, не підтверджують перебування ОСОБА_3 в стані необхідної оборони та час події після 22-гої години 24 червня 2015 року.

Окрім того, подані стороною захисту заключення спеціаліста разом з іншими доказами не спростовують обвинувачення.

Таким чином, суд, на підставі об`єктивно проведеного аналізу поданих з боку обвинувачення та захисту доказів, встановив, що покази потерпілої щодо падіння від поштовху та отримання тілесного ушкодження, узгоджуються з показами свідків, об`єктивно підтверджуються заключенням судово-медичної експертизи та доводять винність ОСОБА_3 ..
Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст.128 КК України за ознаками, необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Суд дослідив дані про особу ОСОБА_3 ..
Так, з довідки з інформаційного центру ГУМВС України в Волинській області, суд встановив, що ОСОБА_3 не судима ( а.с. 98).
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с.101).
Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає наявність на утриманні малолітньої та неповнолітньої дітей (а.с.104).
Обставину, що обтяжує покарання не встановлені.
Суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як невеликої тяжкості, дані про особу винної, що указані вище, середній вік, наявність сім`ї, дітей, обставини, що раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої обставин покарання, приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді обмеження волі, в максимальній межі, що зазначена в санкції статті, за якою вона визнана винною.
На підставі ст.75 КК України, суд враховуючи, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді обмеження волі, особу винної, необхідність виховувати двох дітей, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки.

Заявлений позов цивільного позивача ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18221 гривень 21 копі йок, моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, витрат на правову допомогу 2000 гривень, ОСОБА_3 не визнала, вважаючи себе не винною в заподіянні тілесного ушкодження ОСОБА_6 , оскільки перебувала в стані необхідної оборони.
Разом з тим, представник цивільного відповідача ОСОБА_7 пояснив, що зазначені в позові витрати на лікування пов`язанні з хронічним захворюванням ОСОБА_6 та послався при цьому на висновок спеціаліста.
Представник цивільного позивача ОСОБА_5 в обґрунтування позову навів доводи, що витрати пов`язані з лікуванням підтверджуються квитанціями, пов`язані з переломом та в зв`язку з цим загостренням хронічних захворювань ОСОБА_6 , моральна шкода завдана ОСОБА_6 полягає в фізичних та душевних стражданнях, пов`язаних з тривалим лікуванням.
З врахуванням зазначеного, суд, встановив, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, доводи ОСОБА_6 щодо заявленого позову обґрунтовані, розмір шкоди підтверджується квитанціями, відшкодування моральної шкоди суд зменшує відповідно засад розумності та справедливості.
Разом з тим, суд встановив, що доводи представника відповідача ОСОБА_7 щодо наявності в ОСОБА_6 хронічних захворювань та лікування до і після зазначеної події, з посиланням на висновок спеціаліста не доводять протипоказань щодо необхідності здійснення лікування при загостренні цих захворювань після отримання перелому ліктя. даних
Відповідно до ч.1 ст.1166ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я, фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої всі здійснені нею документально підтверджені процесуальні витрати на правову допомогу(а.с.37).
На підставі викладеного, керуючись ст.124,129,ст.368,370,371,374 КПК України,ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, суд,-
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Заявлений позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в відшкодування майнової шкоди в сумі 18221 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять одну) гривень 21 копійок, моральної шкоди в сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, процесуальних витрат на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляція через Луцький міськрайонний суд в апеляційний суд Волинської області, протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженому, що перебуває під вартою, в той же строк, з дня отримання копії вироку.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, представнику, потерпілому, захиснику, та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1