Савранський районний суд Одеської області
Провадження № 1/1525/106/12 р.
Справа № 1525/856/2012 р.
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

26 листопада 2012 року Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Трачової О.Д.,

секретаря Швець Т.С.,

з участю прокурора Полтавець Ю. М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, проживаючого в цивільному шлюбі, приватного підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в:

5 вересня 2005 року Савранський районний суд Одеської області, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, постановив рішення про стягнення з ОСОБА_1, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 4 квітня 2005 року і до повноліття дитини.

Починаючи з лютого 2012 року ОСОБА_1 квитанції про сплату аліментів на користь ОСОБА_2, до ВДВС Савранського РУЮ Одеської області не надавались. Станом на 01.09.2012 року заборгованість по сплаті аліментів боржника складає 16425,48 грн.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної кримінальної справи.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину визнав і пояснив, що в 2000 році він одружився з ОСОБА_2 За час спільного проживання, 5 липня 2001 року у них народився син ОСОБА_3 Навесні 2003 року вони офіційно розірвали шлюб і ОСОБА_1 переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_7, а ОСОБА_2 з їхнім спільним сином ОСОБА_3 залишилася в с. Осички Савранського району Одеської області. Рішенням Савранського районного суду постановлено з нього стягувати аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі ? заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину ОСОБА_3, стягнення проводити щомісячно, починаючи з 4 квітня 2005 року по день повноліття дитини. З жовтня місяця 2005 року по січень місяць 2012 року він частково сплачував аліменти, а починаючи з лютого місяця ОСОБА_1 перестав сплачувати аліменти, тому що не впевнений в тому, що перераховані ним кошти дійсно витрачаються на утримання їхнього спільного сина. Після цього на домашню адресу підсудного приходили листи від Державної виконавчої служби про необхідність сплати аліментів, однак він їх проігнорував і заборгованість по сплаті аліментів не погасив. На день розгляду справи ОСОБА_1 сплатив 1300 грн. в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів. Підсудний кається в скоєному, запевняє суд, що більше скоювати злочинів не буде.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину доведена повністю.

На підставі ст. 299 КПК України проведений обмежений порядок дослідження доказів. При цьому судом розяснено підсудному та учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку. Підсудний та учасники процесу не заперечують проти обмеженого порядку дослідження доказів.

Дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так, ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, не одружений, працездатний, в останні роки офіційно працює охоронцем в ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів»(а. с. 59), а також є приватним підприємцем ( а. с. 53-55), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Савранської ЦРЛ не перебуває ( а.с. 60-61), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ( а. с. 97), по місцю роботи та проживання зарекомендував себе з позитивного боку (а.с. 57, 63).

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного суд визнає скоєння злочину відносно малолітньої дитини, оскільки потерпілим від вказаного злочину є саме дитина, так як внаслідок ухилення підсудного від сплати аліментів порушені її майнові права та інтереси.

При визначенні виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, його тяжкість, яка відповідно до ст.12 КК України є невеликою, обставини справи, визнання підсудним своєї вини, позитивні характеристики з місця його роботи та проживання, а також наявність обставини, що пом'якшує його покарання, якою суд визнає щире розкаяння у вчиненні злочину.

За таких обставин суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нових злочинів, можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді громадських робіт. Суд вважає таке покарання необхідним та достатнім для виправлення підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164 ч. 1, ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд-

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді ста годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя (підпис)

Копія вірна: суддя О.Д. Трачова