Справа № 587/157/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2016 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодищі, Мінського району, Мінської області, Республіки Білорусь, росіянина, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, працюючого водієм у ТОВ «Сумський машинобудівний завод», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
09 жовтня 2015 року ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за наступних обставин.
Так, 09.10.2015 року о 14:00 год. ОСОБА_6 керував автомобілем «ЗИЛ-ММЗ 555», державний номер НОМЕР_1 , та від`їжджаючи від території домогосподарства за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Куйбишева, 27 на дорогу вулиці Куйбишева села Стецьківка, виконуючи при цьому маневр повороту вправо, перед початком руху, завчасно не переконався у його безпечності, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 , який сидів на узбіччі дороги поряд із вищевказаним домогосподарством.
Таким чином ОСОБА_6 було порушено п. 10.1 Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, введених в дію з 01.01.2002), яким передбачено: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполученої політравми, закритої травми грудної клітини, перелому 8-го ребра без зміщення, і 5-9-го ребер зліва зі зміщенням, посттравматичного пневмотораксу, закритого ротаційно-нестабільного перелому тазу, скалкового перелому вертлюжної впадини, гілок лонної кістки і пошкодження симфізу, травматичного шоку 2-го ступеню, больового синдрому та значного порушення функції статики та ходьби, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винним, цивільний позов прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілого не визнав, так як відшкодував дані витрати в повному обсязі, а позов потерпілого про стягнення моральної шкоди визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно 09 жовтня 2015 року близько 14:00 години він керував автомобілем ЗИЛ та від`їжджаючи від території домогосподарства в АДРЕСА_2 на дорогу вулиці Куйбишева, повертаючи при цьому вправо, перед початком руху, не переконався у безпечності даного маневру, в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_5 заявлений позов підтримав та пояснив суду, що 09 жовтня 2015 року допомагаючи ложити тротуарну плитку поблизу домогосподарства АДРЕСА_2 він присів розрізати плитку, потім відчув поштовх, а коли впав побачив, що це був поштовх автомобіля.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він під час керування транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його характеризуючі дані, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Все це суд визнає пом`якшуючими його відповідальність обставинами.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладені пом`якшуючі обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому відносно обвинуваченого можливо застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі у вигляді штрафу.
Заявлений прокурором позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого необхідно залишити без задоволення, так як обвинувачений відшкодував дані витрати в повному обсязі.
Процесуальні витрати обвинуваченим відшкодовані.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.
1) автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 555», державний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання його власнику ОСОБА_7 залишити в його розпорядженні;
2) оптичний диск з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1