Справа № 493/264/16-к
Провадження № 1-кп/493/60/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2016 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/493/60/16 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні 1 малолітню дитину, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Балтського районного суду Одеської області від 26.09.1996 року за ст. 81 ч. 3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання строку відстрочено на 1 рік;

-вироком Балтського районного суду Одеської області від 14.08.1997 року за ст. 140 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України у вигляді 3 років 6 місяців з конфіскацією майна;

-вироком Балтського районного суду Одеської області від 24.01.2001 року за ст. ст. 17, 140 ч. 3 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

-вироком Балтського районного суду Одеської області від 20.08.2009 року за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України (в ред. 2001 року) у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання із іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Балтського районного суду Одеської області від 27.08.2012 року за ст. ст. 70, 185 ч. 3 та 309 ч. 1 КК України (в ред. 2001 року) у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання із іспитовим строком на 3 роки;

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01.01.2016 року приблизно о 18:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 , та дочекавшись коли власник телефону вийде із житлового будинку та маючи вільний доступ до матеріальних цінностей, а саме стільникового телефону, який знаходився на столі в житловій кімнаті будинку, таємно викрав стільниковий телефон марки «LENOVO», модель А316і, ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 1300 грн. з міні картою пам`яті об`ємом 4 Gb вартістю 130 грн. та з SIM-карткою вартістю 15 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1445 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив факт вчинення ним крадіжки майна, пояснивши, що 01.01.2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_6 , близько 18 год., скоїв крадіжку мобільного телефону, який лежав на столі в житловій кімнаті будинку. Телефон дав свому племіннику, але коли до нього навідались працівники поліції, то він повернув його власнику, в скоєному розкаюється, в подальшому зобов`язується подібного не вчиняти, просить суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено можливість провести судове засідання без її участі. Завдана шкода обвинуваченим відшкодована потерпілій в повному обсязі, а тому вона жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Міру покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі, просив суд не досліджувати докази, які знаходяться в матеріалах справи, в зв`язку з чим, враховуючи думку прокурора, який погоджується з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, добровільно погоджуються на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, пояснивши, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу винного, наявність на утриманні однієї малолітньої дитини, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій, критичне ставлення обвинуваченого до такої дії при розгляді провадження судом, повне визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, що являється обставинами, які пом`якшують йому покарання.

Обставини, які обтяжують вину обвинуваченого, - суд вбачає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує думку прокурора відносно виду покарання, враховує прохання обвинуваченого не позбавляти його волі, його ствердження про те, що він став на шлях виправлення і засуджує свій проступок, в подальшому перевиховується без ізоляції від суспільства, враховує думку потерпілої, яка покладається на розгляд суду, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладанням обов`язків згідно з ст. 76 КК України,мотивуючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Експертизи під час досудового розслідування не призначалися, в зв`язку з чим витрати на їх проведення відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди у сумі 145 грн. залишити без розгляду з огляду на відшкодування їй завданого збитку в повному обсязі.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 21.01.2016 року, після набрання вироком чинності скасувати.

Речові докази згідно зберігальної розписки залишити за належністю ОСОБА_6 .

Міра запобіжного заходу під час досудового слідства відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралась.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я