Справа №522/3248/16-к
1-кс/522/3468/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року м. Одеса
Клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в період з 01.01.2014 31.12.2014 р.р. при здійснені фінансово-господарських операцій з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 ТОВ (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) ухилились від сплати податку на прибуток на суму 2 283 073 грн. та податку на додану вартість в сумі 2 139 775 грн., що є особливо великим розміром.
Встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відкрито розрахункові рахунки в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ) № НОМЕР_3 (долар США), № НОМЕР_3 (українська гривня), де зберігаються документи щодо відкриття та обслуговування вищезазначеного рахунку, а саме: договори про відкриття рахунків, картки із зразками підписів та відбитком печатки, грошові чеки на отримання готівки, платіжні доручення, відомості щодо подальшого руху грошових коштів по рахунках.
Дані документи, містять охоронювану законом таємницю, перебувають у володінні та зберігаються лише ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), де відкрито та обслуговуються рахунки клієнта та містять відомості з комп`ютерної системи банку про рух грошових коштів за вищевказаними рахунками з переліком контрагентів та призначенням платежів, зняття готівкових коштів з рахунку, що мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази.
Крім того, інформація яка міститься в банківських документах має значення для доказування причетності посадових осіб до незаконної діяльності та приховування отриманих доходів, встановлення контрагентів по ланцюгу постачання та загального обсягу операцій, іншим шляхом не має можливості довести обставини перерахування грошових коштів.
Тобто довести вищевказані обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, іншим способом не передбачається можливим.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати можливість вилучити банківську роздруківку про рух грошових коштів за банківськими рахунками, які належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) з переліком контрагентів та призначенням платежів, а також документи, щодо відкриття та обслуговування зазначених рахунків, які перебувають в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ).
Слідчий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив законність та обґрунтованість свого клопотання, просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого та надані ним суду матеріали, а також заперечення представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 і надані ним додаткові матеріали, які вказують про незаконність подання даного клопотання та необхідності у відмові задоволення, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення клопотання немає і в їх задоволені необхідно відмовити за наступними підставами.
Відповідно до ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі, або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходу забезпечення кримінального провадження.
Ст. 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)Існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2)Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3)Може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В своєму клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в період з 01.01.2014 31.12.2014 р.р. ухилились від сплати податку на прибуток на суму 2 283 073 грн. та податку на додану вартість в сумі 2 139 775 грн., що є особливо великим розміром. Вказана обставина підтверджується посиланням на Акт «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обов`язкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.» від 16.03.2014 р. за №745/22-02, складеного ІНФОРМАЦІЯ_10 , витяг з цього акту доданий до клопотання. З висновків вказаного акту вбачається, що за наслідками проведеної позапланової виїзної перевірки ІНФОРМАЦІЯ_11 встановлені порушення податкового законодавства та здійснено донарахування податкових зобов`язань ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: податку на прибуток на суму 2 283 073 грн. та податку на додану вартість в сумі 2 139 775 грн. На думку слідчого це свідчить про ухилення службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від сплати податків в особливо великому розмірі. Однак з наявних матеріалів вбачається, що такий висновок слідчого є помилковим та передчасним виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затверджений наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 р., акт документальної перевірки це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати.
Згідно пункту 86.8 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 ПКУ, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Зі змісту ст. ст. 58, 86 ПКУ вбачається, що сам по собі акт перевірки не створює податкових зобов`язань для платників податків. Відповідно до п. 58.1. ст. 58 ПКУ на підставі акту перевірки контролюючим органом виноситься податкове повідомлення-рішення, яке може бути згідно ст. 56 ПКУ оскаржено платником податків в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п. 56.18 ст. 58 ПКУ, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З наявних матеріалів вбачається, що ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 були оскаржені в судовому порядку податкові повідомлення-рішення, винесені ІНФОРМАЦІЯ_10 на підставі акту перевірки від 16.03.2014 р. за №745/22-02, що підтверджується ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_12 (суддя ОСОБА_5 ) від 02.07.2015 р. по справі №815/3719/15. На дату розгляду клопотання слідчого рішення суду по вказаній адміністративній справі не винесене, що підтверджується ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_12 (суддя ОСОБА_5 ) від 31.08.2015 р. по справі № 815/3719/15 про зупинення провадження по справі. З наведеного випливає, що податкові повідомлення-рішення, які були винесені контролюючим органом на підставі акту перевірки від 16.03.2014 р. за №745/22-02, наразі є предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відтак є неузгодженими.
Також суд приймає до уваги те, що після складання акту перевірки від 16.03.2014 р. за №745/22-02, 20.05.2015 р. ІНФОРМАЦІЯ_10 був виданий наказ №225-п «Про проведення позапланової виїзної перевірки», яким передбачено проведення позапланової виїзної документальної перевірки суб`єкта господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обов`язкових платежів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014р.
На підставі наказу №225-п від 20.05.2015 р. ІНФОРМАЦІЯ_10 та направлення від 20.05.2015 р. №143, 144 була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 р. Тобто, вказана повторна перевірка була проведена тим самим контролюючим органом, того ж платника податків і за той самий період, що був відображений в акті перевірки від 16.03.2014 р. За наслідками повторної перевірки був складений Акт №1400/22-03 від 27.05.2015 р. «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обов`язкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р».
З висновків (розділ 4) Акту №1400/22-03 від 27.05.2015 р. «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обов`язкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.» вбачається, що за наслідками повторної перевірки, яка була проведена ІНФОРМАЦІЯ_10 перевіркою пунктів 1, 2, 4, 5, 6 плану перевірки порушень не встановлено. Внаслідок виявлених порушень податкового законодавства встановлено, що підприємством занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 79 996,0 грн., та занижено податок на додану вартість на суму 88 885,0 грн. Таким чином, загальна сума донарахування податкових зобов`язань здійснена контролюючим органом є меншою, ніж мінімальний розмір узгодженого податкового зобов`язання, за ухилення від сплати якого передбачена кримінальна відповідальність за ст. 212 КК України. Бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо не винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень на підставі повторного акту перевірки №1400/22-03 від 27.05.2015 р. є предметом судового розгляду у справі № 815/4371/15 за позовом ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка розглядається Одеським окружним адміністративним судом (суддя ОСОБА_6 ) та рішення по якій не винесено.
Також з наявних матеріалів вбачається, що про існування вказаних обставин, зокрема, про проведення повторної позапланової перевірки ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 за наслідками якої загальна сума донарахування податкових зобов`язань ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 була визначена контролюючим органом в сумі 168 881,0 грн.; оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки від 16.03.2014 р. за №745/22-02; оскарження в судовому порядку бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо не винесення податкових повідомлень-рішень на підставі повторного акту перевірки від 27.05.2015 р. слідчий був повідомлений заявою ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 про закриття кримінального провадження за вих. № 10/02-1 від 10.02.2016 р.
Відносно посилання слідчого на те, що засновниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 14.01.2016 р. прийнято рішення щодо ліквідації вказаного підприємства слід зазначити, що сам факт прийняття рішення про припинення юридичної особи не є свідченням ухилення вказаної юридичної особи від сплати податків. Крім того, з наданих ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріалів вбачається, що станом на дату розгляду даного клопотання підприємство не знаходиться в стані припинення і запис про те, що ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в стані припинення в ЄДРПОУ відсутній.
Згідно п. 56.22. ст. 56 ПК України, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом. Це правило не поширюється на випадки, коли таке обвинувачення базується не тільки на рішенні контролюючого органу, а й доведено на підставі додатково зібраних доказів відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України. В даному випадку вбачається, що висновки слідчого ґрунтуються виключно на акті перевірки від 16.03.2014 р. за №745/22-02, результати якого є предметом судового оскарження і справа остаточно судом не вирішена, а самі висновки акту перевірки від 16.03.2014 р. спростовуються актом повторної перевірки №1400/22-03 від 27.05.2015 р. проведеної ІНФОРМАЦІЯ_10 . Будь-які інші додаткові докази обвинувачення службових осіб ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України в наданих матеріалах відсутні.
Таким чином на думку суду згідно до ч. 3 ст. 132 КПК України слідчим не було доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.159-164, 303 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1