"16" травня 2016 р. Справа № 363/1764/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу в кримінальному провадженні № 00000452 від 28.04.2016 року за ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

у клопотанні порушено питання про надання тимчасового доступу до інформації в період з 01 по 27 квітня 2016 року щодо абонентських номерів мобільного зв`язку, якими можуть користуватися особи причетні до розбійного нападу 22.04.2016 року на потерпілого ОСОБА_5 та заволодіння його мобільними телефонами.

Заслухавши прокурора на підтримання клопотання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно витягу з ЄРДР досудове розслідування з 23.04.2016 року проводиться за вищевказаною подією злочину.

Відповідно до вимог ч.ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий не доведе, що:

існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використанні під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя згідно ч. 5 ст. 163 КПК України постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У той же час в поданому клопотанні підстави для надання тимчасового доступу до інформації належними, допустимими, достатніми доказами в розумінні вимог статей 84-102, 132 і 160 КПК України перед слідчим суддею не доведено, відповідні докази на підтвердження викладених у клопотанні обставин слідчому судді не подано.

Сам тільки рапорт співробітника поліції щодо причетності певних осіб до вчинення злочину й користування ними певними номерами телефонів не може бути покладений в обґрунтування судового рішення про забезпечення заходів кримінального провадження, оскільки не є доказом одержаним в результаті слідчих дій згідно статей 84-86 КПК України.

При цьому відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 №747, рапорт належить до внутрішніх документів.

Однак ч. 2 ст. 86 КПК України вимагає аби клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження обґрунтовувалося доказом отриманим в результаті слідчих дій. Відповідно до ч.2 ст.86 КПК недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Лише тільки протоколи допиту потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 обставини викладені в клопотанні достатньо не висвітлюють і є недостатніми для його задоволення. Водночас прокурор в суді будь які інші докази не представив й обставини викладені в клопотанні довести не зміг.

Таким чином наявність достатніх підстав вважати, що викладені в клопотанні обставини дійсно мають місце стороною обвинувачення згідно вимог п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України не доведено.

На підставі викладеного і керуючись статтями 14, 15, 26, 132, 159-164, 371-372 КПК України;

ухвалив:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя