В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2016 Справа №607/15982/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0001146 від 21 березня 2013 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Озеряни Бучацького району Тернопільської області, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, приватного підприємця, вдови, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_11 -

ВСТАНОВИВ:
В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000097 від 09 січня 2013 року, розпочатому за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 07 березня 2013 року отримано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про дозвіл на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , з метою розшуку підозрюваного ОСОБА_12 , який ухилявся від явки до слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області майора міліції ОСОБА_8 . З метою виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку 21 березня 2013 року близько 06 год. 45 хв. слідчий СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 , перебуваючи у форменому одязі, оперуповноважений ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 , перебуваючи у цивільному одязі, та дільничний інспектор міліції СДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 , перебуваючи у форменому одязі, з участю представника Тернопільської міської ради ОСОБА_13 та двох понятих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , здійснюючи свої службові повноваження, прибули до будинку АДРЕСА_1 для проведення у ньому обшуку з метою розшуку ОСОБА_12 , який ухилявся від явки до слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 . Перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, слідчий СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 постукав у вхідні двері будинку та словесно повідомив, щоб йому відчинили двері, так як у нього на виконанні є ухвала слідчого судді про проведення обшуку в будинку, яка обов`язкова для виконання. В той момент у ОСОБА_5 , яка перебувала в приміщенні вказаного будинку, виник злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними покладених на них обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 березня 2013 року близько 07.00 год. обвинувачена ОСОБА_5 з метою здійснення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними покладених на них обов`язків, а саме слідчому СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 , оперуповноваженому ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 та дільничному інспектору міліції СДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 під час проведення ними санкціонованого обшуку, перебуваючи в приміщенні будинку та повідомивши, що не буде виконувати ухвалу суду, почала кидати в сторону працівників міліції господарсько-побутові предмети у вигляді двох сокир та молотка, чим вчиняла активну фізичну протидію здійсненню вказаними працівниками покладених на них службових обов`язків та своїми діями свідомо наражала на небезпеку спричинення тілесних ушкоджень слідчому СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 , оперуповноваженому ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 та дільничному інспектору міліції СДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 . Такі дії ОСОБА_5 продовжувались приблизно до 10.00 год. Враховуючи такі дії ОСОБА_5 до участі у проведенні обшуку були додатково залучені три працівники РМОП «Беркут» УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перебували у форменому одязі, з допомогою яких в подальшому усі учасники слідчої дії потрапили в приміщення будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку, під час проведення обшуку, ОСОБА_5 продовжуючи вищевказані дії, об`єднані одним злочинним умислом, використовуючи кухонний ніж, який підібрала в приміщенні будинку, замахнулась вказаним ножем в ділянку спини оперуповноваженого ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 , намагаючись спричинити йому тілесні ушкодження, однак останній встиг відхилитись вбік, таким чином уникнувши контакту з ножем.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України, не визнала та суду показала, що 21 березня 2013 року близько 06.00 год. в двері її будинку хтось постукав та сказав відкривати двері не пояснивши при цьому причини свого візиту. В той час вона дверей не відчинила та вказані люди відійшли від дверей будинку. Однак в подальшому близько 07.00 год. троє невідомих чоловіків прийшли до її будинку знову та стукаючи у вхідні двері, вимагали, щоб вона відкрила вхідні двері та отримала якийсь документ, на що вона відповіла, щоб вказаний документ їй надіслали поштою, однак невідомі чоловіки не покидали її подвір`я та продовжувала вимагати відчинити двері. Фактично вона чула що вказані громадяни повідомляли їй про те, що вони проводять якісь слідчі дії, однак вона не знала чи це дійсно працівники міліції чи хтось інший, оскільки не бачила на них форменого одягу та останні не представлялись, а тому двері вона їм не відчинила. Окрім цього вони не пред`явили їй будь-яких документів. У зв`язку із тим, що вказані громадяни і надалі гримали в двері, вона викликала працівників міліції, однак останні, як їй стало відомо зі слів її сина, який спостерігав за цим всім із горища, приїхавши до будинку та поговоривши із чоловіками, які перебували на її подвір`ї, поїхали звідти. В подальшому вона побачила, що до її будинку приїхало ще більше невідомих чоловіків, а тому вона одягнулась, перелізши через вікно вийшла до них та запитала, що їм потрібно. Однак і там чоловіки не представились та не пред`явивши їй будь-яких документів, надалі продовжили залишатись на подвір`ї. Також вона бачила працівників « ОСОБА_19 », які стояли в форменому одязі осторонь, однак до них не підходила, а пішла до хвіртки, яку відчинивши, попросила усіх осіб, які перебували на подвір`ї покинути її будинковолодіння. В цей час її собака породи «німецька вівчарка» вибігла через хвіртку на вулицю, а тому вона побігла за нею. Повернувшись через 10 хвилин до будинку, вона побачила що двері в будинок вибиті, а зайшовши в коридор побачила, що невідомі чоловіки утримують її доньку в кімнаті, а також один із чоловіків виламує металічною трубою вхід на горище, тому вона зайшла в кімнату де перебувала донька та почала кричати, щоб вони припинили свої дії та відпустили ОСОБА_20 . В цей час один з чоловіків підійшов до неї та на відмаш вдарив рукою, від чого вона впала на підлогу та наніс їй ще декілька ударів ногою. В цей час її доньці вдалось вибігти з будинку та втікти. Вона почала кричати, після чого її підняли та наділи на неї наручники. В подальшому її закрили в одній із кімнат будинку. Після цього її разом із сином посадили в автомобіль та відвезли в міліцію. Лише приїхавши до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області один з чоловіків представився слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 . Під час цього вона жодних побутових речей, типу сокири чи молотка у вказаних громадян не кидала та не намагалась нанести удари ножем нікому з них, а останні її оговорюють, оскільки вона написала на них заяву в міліцію за спричинення їй тілесних ушкоджень під час її затримання, та на даний час вказане кримінальне провадження закрите. У зв`язку із вищенаведеним просить її виправдати у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованих їй злочинів, її винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України повністю доведена зібраними дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що він працює слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. 07 березня 2013 року, за дорученням заступника начальника СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_21 було створено групу слідчих для розслідування кримінального провадження по факту крадіжки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підозрюваним по якому проходив ОСОБА_12 . Оскільки останній не з`являвся на виклики слідчого, 07 березня 2013 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду було винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку будинку, де проживає ОСОБА_12 21 березня 2013 року зранку, близько 06 год. 45 хв. він, разом із оперуповноваженим ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 та дільничним інспектором міліції СДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 прибули за адресою АДРЕСА_1 для проведення обшуку у вказаному будинку з метою відшукання ОСОБА_12 . Постукавши у вхідні двері будинку та представившись працівником міліції, він повідомив, що вони прибули для проведення обшуку та зачитав ухвалу на проведення обшуку, на що особа жіночої статі, яка перебувала за дверима, як йому потім стало відомо ОСОБА_5 , відповіла, що двері в будинок не відчинить та виконувати ухвалу суду відмовляється. Після того, приблизно о 07 год. 20 хв., ним було викликано представника Тернопільської міської ради ОСОБА_13 та запрошено двох сторонніх осіб в якості понятих та в їх присутності знову було запропоновано відчинити двері, ним було оголошено зміст ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, однак ОСОБА_5 знову відмовилась відчинити двері, тому її було попереджено про те, що у такому разі двері будуть відчинені примусово за допомогою технічних засобів, на що ОСОБА_5 відповіла, що у разі входу в будинок вона застосує фізичну силу та інші знаряддя. Через декілька хвилин він знову постукав у двері, після чого ОСОБА_5 відчинила двері і замахуючись кинула в сторону працівників міліції молоток, однак промахнулась, після чого також кинула дві сокири, які пролетіли неподалік них та зачинила двері в будинок. За вказаних обставин ним було викликано працівників «Беркут», які приїхали приблизно через 20 хв. на службовому автомобілі. Приїхало четверо працівників «Беркут». В подальшому він знову запропонували ОСОБА_5 відчинити двері, на що вона погодилася, однак після цього, приблизно через 10 хв. вони побачили, що ОСОБА_5 перелізла через бічне вікно будинку та нічого не повідомляючи, покинула подвір`я. Тоді вони застосовуючи фізичну силу, відчинили двері будинку та зайшли всередину, де побачили молоду дівчину, яка відмовилася називати свої анкетні дані і одразу ж вийшла на вулицю, не реагуючи на їх прохання залишитися для проведення обшуку. Також вони почули, що хтось ходив по горищі будинку. Вони запропонували особі, яка перебувала на горищі, спуститися в будинок, однак ця особа не реагувала, а вхід на горище був зачинений та його відчинити не вдалось. В цей час в будинок повернулась ОСОБА_5 та почала кричати, що вони самовільно зайшли у її будинок, на що він в кімнаті вказаного будинку знову зачитав ухвалу слідчого судді на проведення обшуку, однак ознайомитися із цією ухвалою ОСОБА_5 відмовилась. Після чого вона схопила кухонний ніж та намагалась ним вдарити в спину оперуповноваженого ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 , який знаходився між кімнатою та коридором, однак він відхилився, а ОСОБА_5 по інерції впала на тумбочку в коридорі. Після цього вказаний ніж вибили з рук ОСОБА_5 та оскільки остання продовжувала поводити себе агресивно, до неї були застосовані наручники. Після цього ОСОБА_5 заспокоїлася. В подальшому особі, яка перебувала на горищі, було знову запропоновано спуститися в будинок, однак вказана особа не реагувала та працівники «Беркут», застосувавши фізичну силу, відчинили вхід на горище, після чого звідти зійшов ОСОБА_12 . В подальшому було складено протокол обшуку, який був підписаний учасниками та понятими, однак ОСОБА_5 відмовилась його підписувати. Під час обшуку були вилучені предмети, якими ОСОБА_5 чинила їм опір, а саме: молоток, дві сокири та кухонний ніж. Будь-яких ударів він чи інші працівники міліції обвинуваченій не наносили, а лише під час агресивних дій останньої застосували до неї спецзасоби у вигляді наручників. Під час проведення обшуку проводилася відеозйомка. Чи був він, під час проведення обшуку у ОСОБА_5 у форменому одязі не пригадує.

Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_8 не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що в 2013 році він працював дільничним інспектором міліції СДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. В березні 2013 року зранку, близько 07 год., він, разом із слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 та оперуповноваженим ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 прибули за адресою АДРЕСА_1 для проведення обшуку на підставі ухвали суду з метою відшукання ОСОБА_12 . Прийшовши на подвір`я ОСОБА_8 постукав у вхідні двері будинку та представившись працівниками міліції, він повідомив, що прибули для проведення обшуку, а також слідчий СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 оголосив зміст ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку, однак двері ніхто не відкривав В подальшому, почувши голос жінки, яка знаходилася в середині будинку, і яка відмовлялася відкрити двері, ОСОБА_8 ще раз зачитав ухвалу суду про дозвіл на проведення обшуку. Оскільки двері ніхто не відкривав вони запросили представника міської ради. В один із моментів, коли саме на даний час пригадати не може, привідкрилися двері і звідти вилетів в їх сторону молоток, а через деякий час дві сокири, які пролетіли неподалік них, однак в них не попали. Хто саме викинув молоток та сокири він не бачив. У зв`язку з цим вони викликали працівників «Беркут», які приїхали, приблизно через 30 хв. та допомогли відчинити двері в будинок. Вони були у форменому одязі. Перед приїздом працівників «Беркут» невідома жінка, як він потім дізнався ОСОБА_5 , перелізла через вікно будинку та пішла в невідомому напрямку, а вони, зайшовши всередину, побачили в будинку молоду дівчину, яка одразу ж вийшла на вулицю. Він також вийшов на вулицю, оскільки із горища будинку було чути якийсь шум, та як вияснилось в подальшому, там перебував ОСОБА_12 . У зв`язку з цим він не бачив моменту, коли ОСОБА_5 накинулась на ОСОБА_10 з ножем, а зайшов в будинок, коли щодо ОСОБА_5 були застосовані наручники. Також зазначив, що під час проведення обшуку в будинку знаходились поняті: чоловік та жінка і будь-якого насильства не було застосовано. За результатами проведеного обшуку було складено протокол, який був підписаний понятими, однак ОСОБА_5 від його підписання відмовилась. ОСОБА_8 був у форменому одязі, однак зверху був одягнутий у цивільну куртку.

Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_9 не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що в 2013 році він працював оперуповноваженим ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. В березні 2013 року близько 07 год. 00 хв. він брав участь у проведенні обшуку в одноповерховому приватному будинку в м. Тернополі, з метою відшукати особу, яка вчинила крадіжку майна. Прибувши до вказаного будинку разом із слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 та дільничним інспектором міліції СДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 , вони постукали у вхідні двері будинку та представились працівниками міліції, на що через зачинені двері почули нецензурну лайку та погрози застосування насильства, які також продовжувались після того як слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 було зачитано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. Вимоги про необхідність виконання ухвали суду та проханням її отримати з боку слідчого продовжувались і в наступному, однак обвинувачена відмовлялась від їх виконання. В подальшому двері будинку відчинились та в їх сторону полетів молоток та сокира, в якій послідовності пригадати не може, після чого двері в будинок зачинились. Вказані речі пролетіли неподалік них, однак в них не попали. У зв`язку з цим вони викликали працівників «Беркут» та з їх допомогою, застосовуючи фізичну силу, двері в будинок були відчинені. Також всередині вони побачили молоду дівчину, однак вона вийшла з будинку на вулицю. Стоячи в будинку та дивлячись на вхід на горище, оскільки звідти було чути якийсь шум та невідома особа кидала звідти цеглу, він почув як слідчий ОСОБА_8 крикнув до нього, тому він відхилився, а ОСОБА_5 , яка замахувалась до нього з ножем, впала на стіл, при цьому ніж тілесних ушкоджень йому не завдав, оскільки потрапив в тверду тканину пальта, в яке він був одягнутий. В подальшому з горища зійшов ОСОБА_12 та за результатами проведеного обшуку було складено протокол. Будь-якого насильства ними до ОСОБА_5 не застосовувалось, а лише під час агресивних дій останньої застосували до неї спецзасоби у вигляді наручників. Понятих запросили ще до того, як ОСОБА_5 викидала із будинку інструменти.

Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_10 не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що зранку приблизно два роки тому, його начальник сказав йому бути присутній в якості понятого при проведенні обшуку в будинку ОСОБА_5 , адреси на даний час пригадати не може. З`явившись на вказане місце його зустріли працівники міліції Тернополі та повідомили, що обшук проводиться з метою відшукати сина ОСОБА_5 , який викрав чуже майно, на підставі ухвали суду. Підійшовши до дверей слідчий постукав у вхідні двері та повідомив, що вони прибули для проведення обшуку та запропонувавши відчинити двері, оголосив зміст ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, на що ОСОБА_5 відмовилася відкривати двері. Через деякий час двері будинку привідкрилися, ОСОБА_5 почала погрожувати, після чого кинула в їх сторону сокиру чи молоток, точно не пригадує, та зачинила двері. Вказані предмети пролетіли неподалік потерпілих, однак в них не попали. В подальшому з допомогою працівників «Беркут», яких було викликано слідчим, вони увійшли в будинок, та почули на горищі шум. Працівники міліції намагалися відкрити двері на горище, однак невідома особа, яка там знаходилася, почала викидати цеглу. Незважаючи на це працівники «Беркуту» зняли його з горища. Під час проведення обшуку ОСОБА_5 намагалась вдарити одного з присутніх працівників міліції кухонним ножем, однак тілесних ушкоджень йому не завдала. Жодних ударів ОСОБА_5 працівники міліції не наносили, однак після того як вона замахнулась ножем, до неї застосували наручники. Також зазначив, що ОСОБА_5 перед тим, як вони увійшли в будинок, виходила з будинку через вікно. ЇЇ не було приблизно 10 хв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працює інспектором управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради. 21 березня 2013 року він, за вказівкою начальника, прибув за адресою АДРЕСА_1 для того, щоб бути присутнім в якості представника міської ради при проведенні у вказаному будинку обшуку. Прибувши за вказаною адресою, він побачив працівників міліції, деякі з яких перебували в форменому одязі, понятих. Слідчий СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 повідомив, що вони повинні провести обшук в будинку на підставі відповідного рішення суду. В подальшому працівники міліції запропонували ОСОБА_5 відчинити двері, а також слідчий зачитав останній ухвалу суду про надання дозволу на проведення обшуку, з чим вона не погоджувалась та лаялась. Окрім цього слідчий намагався вручити вищевказану ухвалу обвинуваченій, однак остання від її отримання категорично відмовилась. Також він бачив, як із-за відкритих дверей, в їх сторону вилетіла сокира, а тому працівники міліції викликали працівників «Беркут» для надання допомоги в проведенні обшуку. В подальшому вони побачили, що ОСОБА_5 перелізла через вікно будинку, а працівники міліції, застосувавши фізичну силу, відчинили двері будинку та зайшли всередину. В це час він залишився на вулиці. Через деякий час з будинку вийшли працівники міліції та вивели звідти ОСОБА_12 .

Оголошеним в судовому засіданні рапортом слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 від 21 березня 2013 року, з якого вбачається, що 21 березня 2013 року ОСОБА_5 чинила опір працівникам міліції під час виконання ними ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року про проведення обшуку житла, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з метою відшукання ОСОБА_12 та забезпечення його явки в СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, а також погрожувала працівникам міліції, кидала в них молотком та сокирою, а також намагалась завдати удар ножем оперуповноваженому ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10
(а.м.к.п. 12-14).
Оголошеним в судовому засіданні рапортом ДІМ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 від 21 березня 2013 року, з якого вбачається, що 21 березня 2013 року ОСОБА_5 чинила опір працівникам міліції під час виконання ними ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року про проведення обшуку житла, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою відшукання ОСОБА_12 та забезпечення його явки в СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, а також погрожувала працівникам міліції, кидала в них дві сокири та молоток, а також намагалась завдати удар ножем оперуповноваженому ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10
(а.м.к.п. 17-19).
Оголошеним в судовому засіданні рапортом о/у ВКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 , з якого вбачається, що 21 березня 2013 року ОСОБА_5 чинила опір працівникам міліції під час виконання ними ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року про проведення обшуку житла, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою відшукання ОСОБА_12 та забезпечення його явки в СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, а також погрожувала працівникам міліції, кидала в них дві сокири та молоток, а також намагалась завдати йому удар ножем.
(а.м.к.п. 20-22).
Оголошеним в судовому засіданні протоколом обшуку від 21 березня 2013 року, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 березня 2013 року, згідно якого в ході проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , було вилучено предмети, за допомогою яких ОСОБА_5 здійснювала опір працівникам міліції для проведення обшуку, зокрема молоток, дві господарські сокири та кухонний ніж, якими обвинувачена і чинила погрози насильством щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.
(а.м.к.п. 23, 24-26).
При цьому судом критично оцінюються показання обвинуваченої ОСОБА_5 щодо того, що вона не чинила опір працівникам міліції під час виконання ними службових обов`язків та не погрожувала насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, а також показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , оскільки вони повністю спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків.

Також суд вважає неправдивими показання обвинуваченої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_20 про те, що перебуваючи в будинку вони не могли зрозуміти, що за особи знаходяться на їх подвір`ї та просять відчинити вхідні двері для проведення слідчих дій, оскільки як встановлено в судовому засіданні зі слів потерпілих та свідків, під час виконання ухвали суду про проведення обшуку слідчий СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 перебував в форменому одязі, останнім під час перебування біля вхідних дверей будинковолодіння ОСОБА_5 неодноразово було повідомлено обвинувачену про те, що ним виконується ухвала суду про проведення обшуку, яка як оголошувалась слідчим особисто так і були його намагання вручити її ОСОБА_5 , однак остання категорично відмовилась, знаючи при тому що обшук буде проводитись в її будинку з метою розшуку її сина ОСОБА_12 , який в цей час перебував на горищі їхнього житла.

Окрім цього в судовому засіданні було оглянуто аудіовізуальний диск із записом під час виконання працівниками дій по проведенню обшуку у будинку ОСОБА_5 з метою відшукання ОСОБА_12 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року, з якого вбачається, що працівники міліції неодноразово звертались з проханнями до ОСОБА_5 через двері її помешкання, щодо того щоб остання відчинила двері для передачі ухвали суду про проведення обшуку, однак остання в категоричній формі відмовилась як від отримання такої ухвали так і від відчинення дверей для проведення обшуку.

Показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 під час судового розгляду були послідовними та незмінними, такими, що повністю узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження. Причин оговорити обвинувачену з їхньої сторони суд не вбачає.

Натомість показання обвинуваченої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , які є її дітьми, суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману та уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності за вчинене.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені під час судового розгляду докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 та кваліфікує її дії:
- за ч. 1 ст. 345 КК України, тобто погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;
- за ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, те, що вона раніше не судима, посередньо характеризується по місцю проживання. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, суд не вбачає.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкцій частин статей обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, за вироком суду особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу. Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України, класифікуються, як злочини невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі. ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч.2 ст. 342 КК України, невеликої тяжкості 21 березня 2013 року. Отже, з часу скоєння нею злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України минуло більше трьох років, тому її необхідно звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Водночас суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного за ч. 1 ст. 345 КК України з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії на неї слід покласти передбачені п.п. 2 - 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд враховує дані, що характеризують її особу, а саме те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, її вік, відсутність негативних наслідків вчинених злочинів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України та призначити їй покарання:
-за ч. 1 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання передбаченого ч.2 ст. 342 КК України на підставі, передбаченій статтею 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного судом за ч.1 ст. 345 КК України з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1