печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2538/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника осіб, що звернулись зі скаргою адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 30.10.2015 про закриття кримінального провадження №0000183 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернулись ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 30.10.2015 про закриття кримінального провадження №0000183 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вважають оскаржувану постанову незаконною та такою, що винесена внаслідок неналежно проведеного досудового розслідування.

В обгрунтування скарги посилаються на те, що слідчими неодноразово закривалось означене кримінальне провадження, проте в подальшому скасовувалось. Зокрема 04.07.2015 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва було скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 30.09.2013, згодом матеріали кримінального провадження направлено для проведення досудового розслідування до прокуратури міста Києва. Слідчий ОСОБА_10 30.10.2015 закрив кримінальне провадження, не виконавши вказівки Дніпровського районного суду м. Києва та попередніх судових рішень, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження.

Заявники зазначають, що незважаючи на вимоги суду, слідчим прокуратури вкотре не було перевірено належним чином обставини затримання ОСОБА_9 , не надано оцінки тому, що заява ОСОБА_12 про вчинення злочину ОСОБА_9 надійшла до УБОЗ м. Києва 05.02.2009 р., однак як відомо саме в цей день 05.02.2009 р. о 9 год. ОСОБА_9 було затримано. Тобто затримання відбулось раніше, ніж до оперативників надійшла заява, в якій вказувалось, що ОСОБА_9 вчинив злочин.

При цьому слідством, не зважаючи на вимоги суду, вкотре не з`ясовано на підставі чого проводилося затримання ОСОБА_13 співробітниками УБОЗу ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , адже оскільки заява ОСОБА_12 надійшла до УБОЗу та була зареєстрована лише 05.02.2009 р., то цілком зрозуміло, що затримання ОСОБА_13 відбулося ще до моменту надходження такої заяви. Отже, слідством не з`ясовано наявність оперативно-розшукової справи по відношенню до громадянина ОСОБА_9 та відсутнє жодне посилання на номер такої оперативно-розшукової справи.

Таким чином, зважаючи на відсутність відомостей про оперативно-розшукову справу відносно ОСОБА_9 , підтверджується факт незаконного затримання та перевищення службових повноважень співробітниками УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а тому кримінальну справу, порушену проти вказаних осіб, не може бути закрито.

Відповідно до показань ОСОБА_16 , які вона давала раніше, співробітники УБОЗу м. Києва ще в січні 2009 року збирали інформацію щодо ОСОБА_9 . Даний факт вказує на очевидне вчинення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 службових злочинів.

Проте так само як і слідчий прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_19 в попередній скасованій судом постанові про закриття кримінального провадження № 0000183 так і слідчий прокуратури міста Києва ОСОБА_10 в оскаржуваній постанові від 30.10.2015 року, не те що не допитав її, а навіть не згадав про неї в Постанові про закриття кримінального провадження від 30.10.2015 року.

Більш того, допитати ОСОБА_16 в рамках досудового слідства це обов`язок слідства, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, Оскільки ОСОБА_16 володіє інформацією, яка є необхідною для встановлення всіх обставин справи, прокуратура зобов`язана допитати її в рамках досудового слідства по кримінального провадження. Під час проведення слідства не можливо допускати вибіркового опитування свідків. Не проведення допиту ОСОБА_16 пряме порушення органами прокуратури норм діючого законодавства України.

ОСОБА_16 може підтвердити, що ще наприкінці січня 2009 року вказані оперуповноважені відвідували школу де навчалися діти та намагалися отримати інформацію щодо їх батька.

Є не зрозумілим, чому в постанові не враховано та не наведено пояснень ОСОБА_16 і не зазначено, що ОСОБА_14 в кінці січня 2009 р. телефонував ОСОБА_16 , завучу школи, в якій навчаються син та донька ОСОБА_9 , і відрекомендувавшись співробітником міліції розпитував чи навчаються в їх школі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Слідчий навмисно не захотів звернути увагу на пояснення ОСОБА_16 , які є вкрай вагомим доказом протиправних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . І як наслідок про дану обставину в постанові про закриття кримінального провадження від 30.10.2015 року нічого не сказано.

Окремо зазначаю, що в матеріалах кримінального провадження № 0000183 містяться клопотання ОСОБА_9 щодо допиту ОСОБА_16 в якості свідка. Проте, дані клопотання, з якихось незрозумілих причин не було задоволене слідством, жодної відповіді на клопотання не надано.

Таким чином, це ще раз підтверджує незаконність винесення Постанови про закриття кримінального провадження № 0000183 від 30.10.2015 р.

Слідчим вкотре належним чином не з`ясовано, яким чином ключі та документи на автомобіль «РЕНО МАСТЕР», які знаходились у віданні ОСОБА_9 на законних підставах, після його зустрічі зі співробітниками УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві Проходським та ОСОБА_18 опинились в нотаріальній конторі для забезпечення відчуження автомобіля.

Твердження слідчого про те, що ОСОБА_9 залишив приміщення УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві 05.02.2009 р. о тринадцятій годині не мають ніякого підтвердження і випливають лише зі слів сторони захисту. А отже, даний факт не є доказаним, на нього не можна посилатися. Дане питання потребує додаткового вивчення.

ОСОБА_10 дублює своїх попередників та зазначає, що медична довідка на ім`я ОСОБА_9 від 05.02.2009 р. (в апеляції прокурор вказує що медична довідка видана 02.02.2009 р.), видана поліклінікою № 1 Дніпровського району м. Києва, виявилася підробленою. По факту підроблення медичної документації 03.12.2010 р. Прокуратурою м. Києва було порушено кримінальну справу по факту вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Більш того, дані обставини не відміняють факту неправомірного затримання ОСОБА_9 співробітниками столичного УБОЗу. Таким чином, ми вважаємо, що прокуратура застосовує підміну понять, намагаючись через, нібито, фальшиву медичну довідку спростувати вчинення злочину проти родини ОСОБА_13 .

Також, всупереч раніше прийнятих рішень судів (Постанова судді ОСОБА_22 від 14 липня 2011 р., Постанова судді ОСОБА_23 від 22.03.2012 р. та Постанова судді ОСОБА_24 від 15.01.2013 р., Ухвала судді ОСОБА_25 від 24.07.2015 р.), органами прокуратури не були встановлені опитані всі особи, зафіксовані на відео-файлі, що приймали участь у вивезенні товару зі складських приміщень СПД ОСОБА_13 .

В обгрунтування строків звернення зі скаргою посилаються на те, що оскаржувана постанова отримана тільки 08.01.2016.

В судовому засіданні представник осіб, що звернулись зі скаргами адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги скарги, просив її задовольнити.

Слідчий, чия постанова оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився неодноразово, матеріали кримінального провадження №0000183 на вимогу слідчого судді до слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні, для їх дослідження в судовому засіданні не надано.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування, на підставі наданих заявниками доказів та матеріалів.

Заслухавши пояснення представника заявників в обґрунтування доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно доводів скарги, які слідчим, чия постанова оскаржується, не спростовані, оскаржувана постанова отримана заявниками лише 08.01.2016, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою міста Києва здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000183 щодо співробітників УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_26 та ОСОБА_15 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 30.10.2015 про закриття кримінального провадження №0000183 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Незважаючи на вимогу слідчого судді, матеріали кримінального провадження №0000183 для їх дослідження в судовому засіданні не представленні, відтак доводи заявника про неповноту та однобічність досудового розслідування не спростовані.

Між тим, зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчить про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Виходячи із оскаржуваної постанови, слідчим при проведенні слідства та до вирішення питання про закриття кримінального провадження не було належним чином перевірено доводи заявника в частині наявності чи відсутності оперативно-розшукової справи відносно ОСОБА_9 та в цьому контексті обставини його затримання, або, як посилається слідчий, запрошення до приміщення УБОЗ м. Києва, оскільки як посилається заявник, його було затримано 05.02.2009 до 09-00 год., тоді як заява ОСОБА_12 про вчинення ОСОБА_9 надійшла до УБОЗ м. Києва 05.02.2009. Слідчий в цій частині посилається тільки на показання допитаних в якості свідків заступника начальника відділу боротьби з організованими групами та злочинними організаціям УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_27 та Начальника відділу боротьби з організованими злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України ОСОБА_28 , які повідомили, що відносно ОСОБА_9 ще з лютого 2009 року надходила оперативна інформація про його протиправну діяльність, проте показання в цій частині неконкретизовані та належним чином не перевірені. В постанові не враховано та не наведено пояснень ОСОБА_16 , на необхідність допиту якого зверталась увага слідства при скасуванні попередніх постанов про закриття кримінального провадження.

За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 30.10.2015 про закриття кримінального провадження №0000183 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, з урахуванням викладеного вище, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальших процесуальних дій та рішень у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 30.10.2015 про закриття кримінального провадження №0000183 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 30.10.2015 про закриття кримінального провадження №0000183 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури міста Києва для продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000183.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1