АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1746/2016 Категорія КК: ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0010287 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 серпня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010287 від 22 жовтня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 .

Рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору обґрунтоване тим, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті відсутні відомості про місце проживання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що є грубим порушенням вимог закону, крім того, в обвинувальному акті прокурором не сформульовано конкретне обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України. Обвинувальний акт від 17.12.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0010287 від 22.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України направити до Солом`янського районного суду м. Києва для вирішення питання про його призначення до судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вважає, що ухвала суду в частині повернення обвинувального акта прокурору є незаконною та підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що не сформулювання прокурором конкретного обвинувачення не є обставиною, що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України. Крім того, судом не обґрунтовано в ухвалі в чому саме полягає не конкретне обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України.

Обставини, які зазначив суд першої інстанції в ухвалі з приводу повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону не є підставою для його повернення, так як наданий суду обвинувальний акт містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формування обвинувачення, а тому дослідження судом обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання

Посилання в ухвалі на дану обставину фактично свідчить про оцінку судом фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та виходить за межі повноважень суду на даній стадії кримінального провадження, визначених ст. 314 КПК України.

Крім того, відсутність в обвинувальному акті місця проживання обвинувачених не перешкоджає призначенню судового розгляду, оскільки суду відоме їх фактичне місце знаходження, а саме тримання їх під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, а їх участь в суді під час підготовчого судового засідання була забезпечена. Отже вказане питання може бути вирішено, зокрема у межах підготовчого судового засідання та усунено вжитими судом заходами.

Так, дана обставина не позбавляє суд можливості повідомлення обвинувачених про час і місце розгляду кримінального провадження, викликати їх в судове засідання, вручати процесуальні документи по справі тощо.

Також, необхідно вказати, що в обвинувальному акті на виконання вимог ст. 291 КПК України прокурором вказано місце реєстрації обвинувачених згідно паспортних даних. Крім того, під час досудового розслідування щодо підозрюваних обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою про що вказується в реєстрі матеріалів досудового розслідування. А під час підготовчого засідання обвинувачені суду підтвердили, що на момент затримання вони проживали та зареєстровані за адресою яку вказано в обвинувальному акті.

Так, місце проживання обвинуваченого може встановлюватися за місцем його реєстрації або за фактичним місцем перебування, наданий суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 містить зазначення про місце реєстрації кожного з обвинувачених.

При цьому, місце проживання обвинувачених визначається на момент вчинення злочину, часу досудового розслідування та направлення обвинувального акта до суду, а оскільки до обвинувачених було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та поміщено до слідчого ізолятора, встановити інформацію про місце проживання обвинувачених окрім місця реєстрації останніх та їх фактичного місця знаходження (слідчий ізолятор) є неможливим.

Так, відсутність в обвинувальному акті інформації щодо місця проживання обвинувачених не позбавляє суд можливості провести підготовче судове засідання у відповідності до вимог КПК України в встановлені розумні строки та забезпечити обов`язкову участь обвинувачених у судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов хибного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та виніс незаконне рішення, яке в частіні повернення обвинувального акта підлягає скасуванню.

Також, щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обрано запобіжний захід вигляді тримання під вартою, строк на 60 діб тобто до 15:00 23.10.2016, а ризики передбаченні ст. 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи тяжкість покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинувачених, місця постійного проживання, роботи, наявних раніше судимостей у обвинувачених, та ризиків, що в разі перебування обвинувачених на більш м`якому запобіжному заході, останні можуть ухилятися від явки а суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати встановленню істини в провадженні, а тому необхідно продовжити обвинувачем ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які покладались на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України не дотримався вимог КПК України та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить зокрема анкетні відомості обвинувачених, в тому числі і місце їх проживання.

Згідно пояснень обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 при апеляційному розгляді справи місце їх проживання співпадає за місцем реєстрації.

Отже, враховуючи що в обвинувальному акті зазначено місце реєстрації обвинувачених, яке співпадає з місцем їх проживання, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України є безпідставним.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні також відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 110 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Клопотання прокурора про продовження обвинувачем ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів задоволенню не підлягає, оскільки згідно з ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 серпня 2016 року обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 год. 00 хв. 23 жовтня 2016 року.

В порушення вимог ст. ст. 184, 331 КПК України обвинуваченим не вручена копія клопотання з додатками про продовження строку тримання під вартою, а продовження строку тримання під вартою щодо кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0010287 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України в частині повернення обвинувального акта прокурору Київської місцевої прокуратури № 9 скасувати.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про продовження строку тримання обвинувачених під вартою відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4