УХВАЛА

17 червня 2016 року м. Хмельницький
16 червня 2016 року заступник начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 , про арешт належного ОСОБА_7 тимчасово вилученого майна.
Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_8 , працюючи на посаді старшого оперуповноваженого Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області, будучи працівником правоохоронного органу, разом із старшим оперуповноваженим Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 (далі оперуповноважені), поставили вимогу ОСОБА_9 , а в подальшому запропонували співмешканці останнього - ОСОБА_10 дати неправомірну вигоду, для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за наступних обставин.
Здійснюючи оперативний супровід розслідування зазначеного кримінального провадження, 26.05.2016 р. перевіряючи ОСОБА_9 на причетність до вчинення кримінального правопорушення, оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 викликали останнього в приміщення Хмельницького ВП ГУ національної поліції в Хмельницькій області. По прибутті ОСОБА_9 у зазначену будівлю, оперуповноважений ОСОБА_8 , разом з оперуповноваженим ОСОБА_7 , з метою одержання у ОСОБА_9 неправомірної вигоди, вказали останньому, що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 і, за наслідками, він буде відбувати показання в місцях позбавлення волі. При цьому, оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 поставили ОСОБА_9 вимогу дати неправомірну вигоду, не конкретизуючи суми, за вплив на прийняття слідчим рішення про не притягнення його до кримінальної відповідальності та подальше закриття кримінального провадження.
Того ж дня, 26 травня 2016 року, в приміщення Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Хмельницькій області, оперуповноважений ОСОБА_8 , в розмові із ОСОБА_10 , яка являється співмешканкою ОСОБА_12 , вказав на причетність ОСОБА_13 до вчинення розбійного нападу, та серйозність ситуації. На запитання ОСОБА_10 щодо можливості не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення розбійного нападу, оперуповноважений ОСОБА_8 відповів, що намагатиметься допомогти.
В подальшому, 04 червня 2016 року, під час зустрічі із ОСОБА_9 , яка відбулась у м.Хмельницькому по вул. Зарічанській, поблизу магазину «Електроніка», на запитання ОСОБА_14 , яким чином вирішується його питання про закриття кримінального провадження, оперуповноважений ОСОБА_8 , в присутності оперуповноваженого ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_9 , що за вплив на прийняття такого рішення необхідно буде дати грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Останній попросив зменшити суму неправомірної вигоди до 2000 доларів США. Оперуповноважений ОСОБА_7 , вислухавши ОСОБА_9 , прийнявши пропозицію останнього, вказав зателефонувати йому у вечері на мобільний телефон.
Того ж дня, 04 червня 2016 року, розуміючи неможливість прийняття рішення у кримінальному провадженні про його закриття, ОСОБА_7 повідомив про це в телефонній розмові ОСОБА_9 .
Водночас, 10 червня 2016 року, під час прибуття ОСОБА_9 разом із співмешканкою ОСОБА_10 у приміщення Хмельницького ВП ГУ Національної поліції, остання під час розмови із ОСОБА_8 запитала з приводу кримінального провадження, у якому фігурує її співмешканець ОСОБА_9 .
Вислухавши ОСОБА_10 , оперуповноважений ОСОБА_8 повідомив, що кримінальне провадження не може бути закрите, одночасно, з метою одержання неправомірної вигоди, пообіцяв вплинути на слідчого, щоб ОСОБА_9 не притягували до кримінальної відповідальності за вчинення розбійного нападу. При цьому, побоюючись бути викритими у вчиненні кримінального правопорушення, ним запропоновано в подальшому віддячити за це, не вказуючи суму неправомірної вигоди.
13 червня 2016 року оперуповноважений ОСОБА_8 , з метою одержання неправомірної вигоди, попередньо зателефонувавши ОСОБА_10 , призначив їй зустріч поблизу закладу «Панський маєток», що по вул.Верхньобереговій, 11, у м.Хмельницькому, прибувши близько 20 год. 30 хв. разом із оперуповноваженим ОСОБА_7 на призначену ОСОБА_10 зустріч.
Під час вказаної зустрічі, яка відбулася близько 20 год. 30 хв., оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди, повідомили, що вплинули на слідчого з метою не притягнення її співмешканця ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ст. 187 КК України, пообіцявши що в подальшому кримінальне провадження буде закрито в суді стосовно нього.
Надалі, оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказали ОСОБА_15 дати їм за це неправомірну вигоду, розмір, якої, побоюючись можливого викриття, не конкретизували.
ОСОБА_10 , вислухавши ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , запитала останніх, яку суму неправомірної вигоди ті хочуть одержати, проте, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не називаючи суми неправомірної вигоди, запропонували прослідувати за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з метою подальшого одержання грошових коштів. На це остання відповіла відмовою, вказавши про відсутність грошових коштів за місцем проживання.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_16 та ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_10 про необхідність прибуття її співмешканця ОСОБА_9 наступного дня на 14 год. 30 хв. у приміщення Хмельницького ВП ГУ Національної поліції для проведення слідчий дій, а після завершення їх проведення їй - ОСОБА_10 також з`явитись до них.
14 червня 2016 року близько 16 год. ОСОБА_17 , виконуючи попередню вказівку, прибула у приміщення Хмельницького ВП ГУ Національної поліції, що по вул.Пушкіна, 15, у м.Хмельницькому. Під час перебування у одному з кабінетів приміщення, оперуповноважений ОСОБА_8 вийшов з ОСОБА_10 у коридор зазначеного приміщення та запитав у ОСОБА_10 з приводу неправомірної вигоди. ОСОБА_10 , вислухавши ОСОБА_8 , вказала, що грошові кошти може віддати наприкінці робочого дня у себе вдома.
ОСОБА_8 , вислухавши ОСОБА_10 , наполіг на тому, щоб їхати одразу ж до останньої додому за грошовими коштами.
Продовжуючи свої протиправні дії, оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вийшовши із приміщення Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Хмельницькій області у легковий автомобіль марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , прослідували за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на АДРЕСА_1 .
Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_10 , вийшли з середини автомобіля, а ОСОБА_9 , вийшовши із автомобіля, прослідував додому. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 вказав ОСОБА_10 суму неправомірної вигоди, яку необхідно їм передати 6 000 гривень, при цьому погодивши її в присутності ОСОБА_10 із оперуповноваженим ОСОБА_7 .
ОСОБА_10 , виконуючи вказівку оперуповноважених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за відсутності за місцем проживання необхідної суми у гривнях, взяла грошові кошти в сумі 300 доларів США, купюрами номіналом по 100 та 50 доларів США, поклала їх у подарунковий конверт, та, сівши у салон легкового автомобіля марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , передала їм конверт з грошима шляхом передачі в руки ОСОБА_8 .
Одержавши, разом із ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, ОСОБА_8 перелічив грошові кошти, заховавши конверт з ними у «бардачок» автомобіля марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , та запевнив ОСОБА_10 , що вони будуть контролювати і надалі хід кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 провадження.
14.06.2015 року у салоні легкового автомобіля марки «Шкода Фаворит», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України. 15.04.2016 року затриманим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
Разом з тим, безпосередньо після отримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди, враховуючи невідкладність проведення слідчої дії - з метою врятування майна, у тому числі грошових коштів у сумі 300 доларів США, здобутих злочинним шляхом, також відшуканням інших предметів і документів, що мають значення для проведення досудового розслідування кримінального провадження, безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, 14.06.2016 року з 16 години 49 хв. по 18 годину 31 хв. у м. Хмельницькому по вул.Зарічанській біля будинку № 46, на проїжджій частині, проведено обшук автомобіля марки «Шкода Фаворит», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_18 , водія та пасажира вказаного автомобіля, відповідно, старших оперуповноважених Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
В ході проведення обшуку автомобіля та вищевказаних осіб, які у ньому знаходились, виявлено та вилучено: п`ять купюр номіналом по 100 доларів США, всього на суму 500 доларів США, видані ОСОБА_7 із свого одягу; грошові кошти в сумі 86 гривень, купюрами по 50, 20, 10, 5, 1 гривня, кошти в сумі 7 доларів США, та посвідчення працівника поліції серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , видані ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 800 гривень - 4 купюри номіналом по 100 гривень та 2 по 200 гривень, у ОСОБА_8 .
Як встановлено під час проведення досудового розслідування кримінального провадженні, грошові кошти в сумі 500 доларів США, 86 гривень та 7 доларів США є особистими коштами ОСОБА_7 . Враховуючи, що санкція ст. 369-2 ч.3 КК України передбачає конфіскацію майна, зазначені грошові кошти можуть бути конфісковані на підставі рішення суду.
З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, захисник підозрюваного у вирішенні клопотання слідчого поклався на думку суду, розглянувши подане клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10).
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 14 червня 2016 року, в ході обшуку, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено майно, на яке просить накласти арешт слідчий.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, за вказаний злочин законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.
Згідно з ст.170-173 КПК України є правові підстави для накладення арешту на вилучені у підозрюваного ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 507 доларів США та 86 гривень, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, в зв`язку з чим клопотання слідчого, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,-
Клопотання заступника начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_5 задовольнити.
Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_7 , в ході обшуку 14.06.2016 р., грошові кошти: п`ять купюр номіналом по 100 доларів США, всього на суму 500 доларів США, грошові кошти в сумі 86 гривень, купюрами по 50, 20, 10, 5, 1 гривня, та кошти в сумі 7 доларів США, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя