ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження 1-кс/201/6321/2016
УХВАЛА
11 липня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні № 0001500 від 06.04.2016, старшого слідчого СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні слідчого відділу Жовтневого ВП ДВП ГУМВС України у Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0001500, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за фактом самоправства.

До Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 . В заяві остання просить ОВС прийняти заходи до не встановленої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа її правом на нерухоме майно внаслідок чого, отримала квартиру АДРЕСА_1 , чим завдала матеріальні збитки заявниці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05. Вересня 1997 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, належала на праві приватної власності однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 м. кв.

ОСОБА_5 родичів у м. Дніпропетровську та області не має. Найближчим кровним родичем до неї є донька її померлої сестри ОСОБА_6 , яка проживає у АДРЕСА_2 .

У березні 2016 року родичам стало відомо про те, що ОСОБА_5 залишилась без своєї власної квартири. При цьому сама ОСОБА_5 заперечувала, що бажала позбавитись своєї квартири, так як іншого житла вона не має.

Пізніше було встановлено, що 02.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_7 було зареєстровано в реєстрі за №1091 довіреність. Якою ОСОБА_5 начебто згідно договору доручення, укладеного в усній формі, уповноважила ОСОБА_8 , що мешкає в м. Дніпропетровську подарувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належну ОСОБА_5 однокімнатну квартиру за вищевказаною квартирою. Сам ОСОБА_5 заперечує факт, що уповноважувала дану особу подарувати свою квартиру.

Однак, 30.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_10 зареєстровано в реєстрі за №1142 договір дарування, яким ОСОБА_11 , що діяв від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності від 02.12.2015 року за реєстровим №1091, подарував ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 .

Про дану угоду ОСОБА_5 не знала ОСОБА_5 , 18 січня 2016 року була подарована ОСОБА_12 на підставі договору дарування реєстровий №44 НАТ 052242-НАТ 052243, засвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .

На підставі викладеного слідчий просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, виявлення і викриття винних, а також запобігання ризикам у вигляді настання суспільно небезпечних наслідків в результаті реалізації нерухомого майна (продажу) третім особам, що призведе до втрати доказів під час досудового розслідування, накласти арешт на нерухоме майно визначене адресою АДРЕСА_3 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на його задоволенні наполягав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

Власник майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку прокурора, а також дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно визначене адресою АДРЕСА_3 .

Заборонити використовувати майно, а також заборонити розпоряджатися об`єктом нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1