УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням 3 СВ СУ прокуратури м. Києва досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 163 КПК України.
А саме клопотання умотивоване тим, що службові особи ТОВ «АМАДЕУС КО», в порушення встановлених вимог чинного законодавства у сфері будівництва, охорони культурної спадщини та захисту державних інтересів, здійснили будівництво об`єкта інженерної та транспортної інфраструктури по вул. Паркова дорога, 16А у місті Києві в охоронній (буферній) зоні об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.
Зазначене будівництво здійснене на земельних ділянках, площею 2,18 га, розташованих у м. Києві, Печерський район, Паркова дорога, 16А.
Сама ж ділянка була передана для будівництва ТОВ «АМАДЕУС КО» відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2010 за № 525/5337 «Про передачу земельних ділянок ТОВ «АМАДЕУС КО» для будівництва та обслуговування об`єктів інженерної і транспортної інфраструктури на Парковій дорозі у Печерському районі м. Києві».
В подальшому, на цій земельній ділянці, що була передана ТОВ «АМАДЕУС КО», почалось будівництво Конгресно-виставкового центру, що тривало протягом 2010-2012 рр. Будівництво здійснювалось ТОВ «Основа-Солсіф».
Однак, ТОВ «АМАДЕУС КО» та забудовник ТОВ «Основа-Солсіф» на момент початку будівництва Конгресно-виставкового центру не мали усіх необхідних документів, зокрема правовстановлюючих документів на земельну ділянку, документів про результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища тощо.
У відповідності до статей 53, 150 Земельного кодексу України, територія від «Зеленого театру» до арки Дружби Народів, вздовж Паркової дороги у м. Києві, відноситься до особливих цінних земель земель історико-культурного призначення, оскільки розташовується на території пам`ятки історії та ландшафту місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпро» відповідно до наказу Міністерства культури України від 03.02.2016 року № 58/0/16-10.
За повідомленням Міністерства культури України, ТОВ «АМАДЕУС КО» та ТОВ «Основа-Солсіф» не звертались до Управління Державної культурної спадщини на отримання дозволів щодо проведення будь-яких робіт на зазначеній земельній ділянці (особливо цінні землі землі історико-культурного призначення).
Окрім того, земельна ділянка на вул. Парковій в м. Києві, на якій проводились роботи з будівництва, розташована у Центральному історичному ареалі міста, в межах охоронної зони об`єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Київ: Собор Софії та прилеглі монастирські будівлі, Києво-Печерська Лавра».
Однак, дозволу на виконання будівельних робіт в межах охоронної зони об`єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Київ: Собор Софії та прилеглі монастирські будівлі, Києво-Печерська Лавра» ТОВ «АМАДЕУС КО» та ТОВ «Основа-Солсіф» у органах охорони культурної спадщини не отримували. Відтак, має місце факт незаконного будівництва на охоронюваній законодавством території.
Крім того, заявник зазначає, що є всі підстави вважати, що існує загроза зміни або знищення зазначених документів, оскільки слідством на даний час не встановлено конкретних посадових осіб ТОВ «АМАДЕУС КО», причетних до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, а отже існує загроза зміни або знищення необхідних для слідства документів.
Тобто, на думку заявника, з метою забезпечення кримінального провадження та встановлення обставин, що відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у вищевказаної юридичної особи.
У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.
В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ч. 2 та ч. 4 ст. 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи та прокурора.
Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 15 тимчасовий доступ до речей і документів Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).
А саме, у випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливості їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України).
Такий доступ здійснюється в порядку визначеному законом, а саме на підставі ухвали слідчого судді (ч. 1 ст. 132, ч. 2 ст. 159, ст. 164 КПК України).
Також, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо надання тимчасового доступу (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.
А, як убачається з цього клопотання, тимчасовий доступ до документів вказаних у ньому обумовлений заявником тим, що відображені у них дані, на думку автора клопотання, підтверджують необхідність надання тимчасового доступу, з метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України.
Самі ж документи перебувають (можуть перебувати) у володінні відповідної особи вказаної у клопотанні, останні, як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Є наявною можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та вкзують паралельно на неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Таким чином, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що, згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування та за своєю суттю в цілому відповідає вимогам ч. 6 ст. 132, ст. 160 КПК України, обставин, регламентованих п. п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст.ст. 161, 163 КПК України, не встановлено.
Порушень вимог Глави 10 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Глави 15 КПК України - тимчасовий доступ до речей і документів, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідчим у судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, надано ґрунтовні докази, які дають змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 4 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, кореспондуються з вимогами ст. 132 КПК України, а тому воно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.
Роз`яснити, особі, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, як володілець речей або документів, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Особа, яка зазначена в даній ухвалі слідчого судді, як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених речей і документів вказаній особі за умови пред`явлення копії цього судового рішення.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, або ж на вимогу останнього залишено копію вилучених документів.
У разі невиконання даної ухвали слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до інформації, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України.
Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.
Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Ухвала виготовлена в двох примірниках.

Примірник 1 - знаходиться в матеріалах судового провадження № 755/16396/16-к.

Примірник 2 та завірена копія - надано слідчому в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3

Виконавець: ОСОБА_1 .

10.11.2016