21.07.2016 Єдиний унікальний № 371/454/16-к
Провадження №1-кп/371/41/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000198 від 03 квітня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Обухів Київської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1)15 березня 2016 року Ржищівським міським судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
за ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2016 року близько 12 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливого мотиву, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, прийшов до частково огороженої території нежитлового приміщення старої олійниці (приміщення А), що розташоване по АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , підійшов до нежитлового приміщення «А», за допомогою принесеного із собою металевого лому зірвав металеві грати та проник всередину цієї будівлі, звідки повторно таємно викрав раніше використовуваний панцерний матрац-сітку з металевого ліжка вартістю 360 грн . і брухт чорного металу загальною вагою 107 кг. вартістю 321 грн.

Вийшовши із зазначеного приміщення, обвинувачений вчинив таємне викрадення знятих ним перед цим металевих грат, а саме : однієї металевої решітки розміром 104х214 см і вартістю 540 грн. та однієї металевої решітки розміром 104х225 см вартістю 556 грн.

Викрадене обвинувачений переніс до чагарників біля нежитлового приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 , після чого за допомогою належного йому двоколісного металевого візка перевіз їх до домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , яка, не знаючи про злочинне походження викрадених предметів, придбала їх у ОСОБА_4 за 350 грн.

Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1777 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 спочатку свою вину у вчиненні злочину не визнавав та пояснив, що 02 квітня 2016 року, точний час не памятає, з хлопцями випивали біля клубу в с.Пії, після чого розійшлися. Він пішов на дорогу, щоб надовбати цегли. Біля господарських будівель на території ферми побачив дві металеві залізяки, взяв дома візка та погрузив їх на візок. Там же, трохи далі, виявив дві металеві решітки і ліжко, які також погрузив на візок і повіз до гр. ОСОБА_8 , якій здав металобрухт.

У подальшому обвинувачений свою вину визнав частково та пояснив, що дійсно 02 квітня 2016 року зняв металеві решітки з приміщення олійниці, а інші металеві вироби знайшов поряд. Всередину приміщення він не проникав.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його винність підтверджується зібраними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що під час розпаювання колгоспного майна їй було виділено приміщення старої олійниці, що розташована на території ферми в с.Пії.

02 квітня 2016 року їй зателефонував сусід і повідомив, що в належній їй олійниці немає вікон і дверей. Вона відразу зателефонувала до ОСОБА_7 , остання їй повідомила, що ОСОБА_4 здав їй металеві вироби- грати, ліжко, бункера.

Вона претензій до обвинуваченого не має, просить не позбавляти його волі.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 02 квітня 2016 року в обідній час вони зустрілися з ОСОБА_4 і останній попросив принести їм закуску, разом з ними були ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які розпивали спиртні напої. ОСОБА_12 запропонував піти і відірвати залізяки в олійниці, сказав, що це приміщення нічиє. Він разом з ОСОБА_12 пішли додому, він взяв лома, щоб відірвати залізяки і пішли до олійниці. Коли вони прийшли до олійниці, він побачив, що олійниця комусь належить, а тому віддав обвинуваченому лома, а сам пішов звідти, ОСОБА_4 залишився. Пізніше він його бачив, обвинувачений просив допомогли перевезти метал з ферми, але він відмовився. Він особисто бачив, як ОСОБА_4 почав відривати решітку в олійниці, стояв гуркіт. Коли вони прийшли, вікна стояли, все було ціле.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили, що 02квітня 2016 року біля 09.00 год. вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_15 розпивали на ставку пиво та спиртні напої, потім ОСОБА_12 з ОСОБА_15 кудись пішли.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 02 квітня 2016 року він разом з ОСОБА_15 зустріли ОСОБА_4 , який на візку віз металолом та запропонував їм допомогти його відвезти, сказав, що метал нічийний. Вони погодились, він їм за це купив цигарки, після цього вони розійшлися.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 02 квітня 2016року після обіду побачив, що в олійниці відсутні вікна та решітки, до цього вони були на місці. Йому казали, що біля олійниці бачили ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що йому належить приміщення поряд з олійницею. 02 квітня 2016 року вранці він був біля цих приміщень, все було ціле, а тому поїхав додому. Біля 16-17.00 год. йому зателефонувала потерпіла, коли він приїхав на місце події, то побачив, що виламані вікна на олійниці. Там був і ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 02 квітня 2016 року після 14.00 год. ОСОБА_4 привіз їй металеві вироби у вигляді конуса, йому допомагав ОСОБА_15 . Другого разу він приїхав ближче до вечора, також привіз металеві грати, вона заплатила за все 350грн.

Показання даного свідка підтверджується протоколом огляду її домоволодіння по АДРЕСА_3 від 02 квітня 2016року, під час якого було виявлено дві металеві решітки, раму з сітчатим матрацом (від ліжка), два металеві вироби у вигляді конусів, які продав їй ОСОБА_4 .

Вказані речові докази вилучені та передані на зберігання ОСОБА_7 , що підтверджується копією постанови про визнання речовим доказом від 03 квітня 2016 року.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що 02 квітня 2016року йшов по АДРЕСА_2 , дорогою зустрів ОСОБА_12 , ОСОБА_20 і Гапона, які вулицею везли візка із залізяччям. Він запитав, де вони його взяли, але вони не відповіли.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, потерпілій ОСОБА_6 належить нежитлова будівля (літ.А) по АДРЕСА_4 .

Із протоколу огляду місця події від 02 квітня 2016 року, яким є приміщення старої олійниці по АДРЕСА_4 вбачається, що вікна приміщення пошкоджені, відсутні віконні грати.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 03 квітня 2016 року загальна вартість викрадених металевих виробів становить 1777грн.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності на підставі повного, об"єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно.

Твердження обвинуваченого, що він не проникав у приміщенні олійниці, суд вважає безпідставними і розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 показання якого під час судового розгляду є послідовними, логічними, узгодженими з іншими доказами, у суду немає підстав не довіряти цим показанням, оскільки вони добуті в установленому законом порядку, підстав обмовляти обвинуваченого у нього немає.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що як помякшують, так і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, тяжких наслідків від його дій не настало, він посередньо характеризується за місцем проживання, викрадене повернуто потерпілій і остання до нього претензій не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи обставини справи, обставини, що як помякшують так і обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Вироком Ржищівського міського суду Київської області від 15 березня 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та вчинив новий злочин, а тому відповідно до ст.71 КК України суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Ржищівського міського суду від 15 березня 2016 року.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ржищівського міського суду Київської області від 15 березня 2016 року і остаточно призначити покарання у виді п"яти років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання 03 квітня 2016 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк попереднього увязнення із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ- панцерний матрац-сітку з металевого ліжка; брухт чорного металу загальною вагою 107 кг.; одну металеву решітку розміром 104х214 см та одну металеву решітку розміром 104х225 см. повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 ст.376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1