Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/489/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 14.01.2016 року та надійшло з Коростенської місцевої прокуратури 22.02.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не

працюючого, зі слів, потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи,

в силу ст. 89 КК України, не судимого, у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого

ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
що в один із днів періоду часу з 10 по 20 липня 2015 року, близько 18 години, в с. Верпа Овруцького району, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, підійшов до споруди будинку, де через розбите невстановленою особою вікно проник до його приміщення, звідки таємно викрав телевізор марки «LG», вартістю 1033 грн., який переніс до власного домогосподарства, та в подальшому використовував у власних потребах, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні, як обвинувачений ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення винним себе визнав повністю і показав, що в середині липня 2015 року після обідньої пори він випасав коня на території присадибної ділянки ОСОБА_5 , який в селі Верпа Овруцького району має власний будинок, але там не проживає. Він побачив, що в будинку розбито вікно, а вхідні двері були замкнені, він зазирнув у вікно і побачив телевізора, який стояв неподалік вікна. Він вирішив його вкрасти. Через розбите вікно він заліз в середину будинку, виніс телевізор марки «LG» в корпусі чорного кольору та переніс його до власного будинку, де підключив його до мережі та використовував його у власних потребах, близько двох місяців.

В січні 2016 року до нього прийшов дільничний інспектор і виявив у нього крадений телевізор, який був вилучений і віднесений його власнику ОСОБА_5 .

В скоєні крадіжки телевізора щиро кається та просить суворо не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_5 , який просить розглядати кримінальне провадження в його відсутність, претензій на даний час до обвинуваченого немає, телевізор йому повернутий. Щодо його покарання то покладається на погляд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд задовольнив клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, допиту свідків.

Винуватість обвинуваченого підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з протоколу огляду місця події від 14.01.2016 року та фототаблиці до нього видно, що місцем події, є домогосподарство ОСОБА_5 , що в с. Верпа, Овруцького району, де було викрадено телевізор марки «LG», ;

- з протоколу огляду місця події від 14.01.2016 року видно, що місцем огляду є домогосподарство ОСОБА_4 , що в с. Верпа, Овруцького району, де було виявлено та вилучено вкрадений у ОСОБА_6 телевізор марки «LG»;

- з постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.01.2016 року видно, що телевізор марки «LG», визнано речовим доказом та повернуто власнику ОСОБА_6 під розписку;

- з розписки потерпілого ОСОБА_5 від 24.01.2016 року видно, що останній отримав від працівників поліції належний йому телевізор та претензій немає;

- з звіту товарознавчої експертизи від18.01.2016 року видно, що залишкова вартість, з урахуванням зносу, станом на 15. 07.2015 року телевізор марки «LG , становить 1033,00 грн.;

- з протоколу проведення слідчого експерименту від 13.02.2016 року з участю обвинуваченого та фото таблиці до нього, видно, що останній розказав та показав як він вчиняв крадіжку телевізора з будинку ОСОБА_5 ;

- з вимоги ІЦ від 20.01.2016 року видно, що ОСОБА_4 раніше в 2005 році притягувався до кримінальної відповідальності та судимість погашена.

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення (крадіжки) чужого майна, поєднаним з проникненням в житло.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який середнього віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена, за місцем проживання характеризуються позитивно, не одружений, не працює, зі слів, є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи (посвідчення згубив), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та проживання на радіоактивно забрудненій території.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений скоїв тяжке кримінальне правопорушення, але тяжких наслідків від його дій не настало, шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі і останній не наполягає на суворому покаранні, просить покарати на погляд суду, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. При цьому, приймаючи до уваги те, що покарання є не тільки карою, але й має мету виховного характеру, а тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ст.185 ч.3 КК України з одночасним застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

В ході судового розгляду цивільний позов не заявлено.

Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 становить 1033 грн., яка відшкодована в повному розмірі.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні. Речові докази: телевізор марки «LG», переданий на зберігання під розписку власнику ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 368,370, 373, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши 1 рік іспитового строку, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.3,4 ст. 76 КК України, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця провживання, роботи або навчання та періодично, протягом іспитового строку з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази, телевізор марки «LG», що переданий на зберігання під розписку власнику, залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1