ун. № 759/8174/16-к
пр. № 1-кп/759/580/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004110 за обвинуваченнням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернопіль, громадянина України, українця, освіта середня, розлученого, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 09 липня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року звільнений від подальшого відбування покарання 30 серпня 2011 року на підставі п. «а» ст. 3 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

17 квітня 2016 року, приблизно в 05.00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Зодчих, 50 в м. Києві помітив автомобіль марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким володіє ОСОБА_7 , всередину якого вирішив незаконно проникнути. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме: до транспортного засобу, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 та оглянувши його, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, усвідомлюючи незаконність порушення недоторканості іншого володіння особи (транспортного засобу), не маючи дозволу володільця автомобіля ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь заготовлені інструменти, пошкодив замок водійських дверей автомобіля, відчинивши які, незаконно проник в салон вказаного автомобіля, де знаходився приблизно до 06.10 годин того ж дня, поки не був виявлений та затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення володільцем автомобіля ОСОБА_7 , який викликав працівників поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб та мету його вчинення та показав, що 16 квітня 2016 року він пізно ввечері гуляв по місту Києву, не маючи грошей щоб винайняти житло. 17 квітня 2016 року приблизно під ранок, він проходив біля ринку, що розташований по вул. Зодчих, 50 в м. Києві, де помітив припаркований автомобіль марки «Мерседес Бенц». Оскільки на дворі було холодно, а він втомився та змерз, він відчинивши двері автомобіля, заліз в салон даного автомобіля погрітися, розуміючи, що незаконно проник в чужий автомобіль. Перебуваючи в салоні автомобіля він, серед речей що знаходились в автомобілі, став шукати щось поїсти та чим вкритися та, в подальшому заснув на сидінні водія, де вранці його і розбудив потерпілий, який викликав працівників поліції. Він мав при собі перчатки, пилочку, ножик та викрутку, які були вилучені у нього працівниками міліції. Викрутку в замок запалення він не втикав.

У скоєному щиро кається, вибачився перед потерпілим, просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому, у відповідності до зміненого обвинувачення, злочині за ч. 1 ст. 162 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується сукупністю доказів, взаємопов`язаних між собою та безпосередньо досліджених у судовому засіданні.

Так, показання обвинуваченого, які були надані ним під час судового розгляду, у повній мірі викривають його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та узгоджуються з іншими доказами, які досліджені судом.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав що 16 квітня 2016 року, приблизно в 17.30 годин на парковці навпроти будинку 50 по вулиці Зодчих в м. Києві, він залишив автомобіль «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким володіє та розпоряджається на підставі доручення, зачинивши в автомобілі усі двері. Автомобіль сигналізацією обладнений не був.

17 квітня 2016 року, приблизно в 06.00 годин коли він прийшов до автомобіля то через вікна автомобіля побачивши, що за кермом автомобіля спить раніше незнайомий йому чоловік. Відкривши двері автомобіля він розбудив даного чоловіка, який йому повідомив, що заліз в автомобіль погрітися бо змерз. На руках у чоловіка були перчатки. Оглянувши салон автомобіля, він виявив безлад, усе було перевернуто, проте з речей нічого не пропало. Також він виявив, що біля замка запалення стирчала викрутка, а в дверцятах автомобіля були пошкодженні замки. Після чого він викликав працівників поліції, які виявили та вилучили у чоловіка який проник в його автомобіль ніж, викрутку та пилочку. В подальшому він дізнався що прізвище даного чоловіка - ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав що 17 квітня 2016 року, на світанку, проїжджаючи на автомобілі біля ринку, розташованого по вул. Зодчих, 50 в м. Києві, він побачив свого знайомого ОСОБА_7 з дружиною, який знаходився біля свого автомобіля та який йому повідомив, що в його (потерпілого) автомобілі хтось сидить і він викликав поліцію. Приблизно в 08.00 годин він повернувся на ринок, де побачив ОСОБА_7 , який знаходився біля свого автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 . Біля автомобіля знаходились люди та працівники поліції. Останні, запросили його бути присутнім в якості понятого, при проведенні слідчої дії огляду місця події - автомобіля, на що він погодився. Коли він підійшов до автомобіля ОСОБА_7 , працівники поліції вже проводили його огляд, передні дверцята автомобіля були відчинені з обох сторін, та оброблені якоюсь речовиною. На час проведення огляду місця події, обвинувачений перебував біля автомобіля, виглядав дуже втомленим, говорив, що заліз в автомобіль погрітися і там заснув. Працівниками слідчо-оперативної групи в його присутності та присутності понятого ОСОБА_9 , в автомобілі було вилучено ніж, рукавицю та викрутку, які були опечатані в паперові конверти. Також, працівники поліції пред`явили йому паперовий пакет в якому вже було щось опечатано, проте що саме знаходилось в даному пакеті він не бачив, оскільки його опечатували в його відсутність. Він бачив, що в автомобілі був пошкоджений замок запалення, зокрема його серцевина, проте викрутки в замку запалення, як це зображена на фото № 6 фототаблиці до протоколу огляду місця події, він, під час проведення огляду автомобіля, не бачив. На прохання працівників поліції він підписав протокол огляду місця події, проте зміст його не читав. Фототаблиця до даного протокола, працівниками поліції йому не пред`являлась.

Суд визнає належними та допустимими доказами, показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 дані ними під час судового розгляду, які суд визнає достовірними, оскільки вони є об`єктивними, послідовними, узгоджуються не тільки між собою, а і з показаннями обвинуваченого, та з іншими зібраними в кримінальному провадженні доказами, й не вірити їм, у суду немає підстав, а тому кладе їх в основу свого вироку.

Довіреністю серії ВРЕ № 216334, посвідченою 09 лютого 2011 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, згідно якої ОСОБА_10 довірила ОСОБА_7 розпоряджатися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , виданого ВРЕР ДАІ м. Рівне УДАІ УМВС України в Рівненській області 09.02.2011 року, автомобілем марки «Мерседес-Бенц», моделі 609 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також зняти вказаний автомобіль з обліку в органах ДАІ. Довіреність видана строком на 10 років (а.с.165).

Наданий стороною обвинувачення як доказ, протокол огляду місця події від 17 квітня 2016 року з фототаблицею та план-схемою до нього, згідно якого, навпроти ринку «Шлях» по вул. Зодчих, 50 в м. Києві, в присутності понятих, під час огляду автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, дверцята кабіни якого відчинені, а в салоні автомобіля, з боку водія на підніжці східців виявлені, та в подальшому вилучені: фігурна викрутка з ручкою зелено-жовтого кольору, манікюрна пилочка для нігтів з пластиковою ручкою фіолетового кольору, ножик з ручкою червонного кольору, матерчата будівельна рукавичка чорного кольору з наявними на робочій поверхні (долоні) гумовими крапками сірого кольору; в кабіні автомобіля в замку запалення виявлено, та в подальшому вилучено, викрутку з пластиковою ручкою чорно-червоного кольору; на коробках, що розташовані за пасажирським сидінням виявлені, та в подальшому вилучені, два сліди структури матеріалів; на вулиці біля автомобіля на асфальті виявлено, та в подальшому вилучено, перчатку матерчату чорного кольору з гумовими крапками сірого кольору, яка знаходилась поряд з молодим чоловіком, який представився ОСОБА_3 (а.с. 72-81), суд, визнає недопустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , який приймав участь в якості понятого при проведенні 17 квітня 2016 року огляду автомобіля, показав, що зазначений в даному протоколі огляд місця події - автомобіля, на час коли його запросили в якості понятого, працівниками слідчо-оперативної групи вже проводився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237, ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Встановивши, що огляд та вилучення від 17 квітня 2016 року з автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначених в протоколі огляду місця події, речей та слідів структури матеріалів, здійснено в порушенням встановленого ст. ст. 223, 237 КПК України порядку отримання доказів, суд відкидає як недопустимі докази дані, які містить протокол огляду та вилучення від 17 квітня 2016 року та визнає даний доказ недопустимим. А відтак, всі інші докази, які є похідними від нього - висновок експерта КМНДЕКЦ від 20 травня 2016 року № 1736/тр, (а.с. 96-105), постанова про прилучення речових доказів від 16 травня 2016 року (а.с. 95), також не можуть бути визнані допустимими доказами і покладені в основу обвинувального вироку.

Таким чином, суд дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості проти виборчих, трудових та інших особистих прав, обставину, яка пом`якшує його покарання, та обставину, яка обтяжує покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: розлучений, має малолітнього сина, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, раніше судимий за вчинення злочину проти особистих прав, його відношення до скоєного, конкретні обставини справи та відсутність тяжких наслідків від вчиненого, думку потерпілого щодо призначення міри покарання обвинуваченому та, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санції ч. 1 ст. 162 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі, з урахуванням вимог ст. ст. 72, 73 КК України, зарахувавши строк попереднього ув`язнення, відбутий ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження з 17 квітня 2016 року. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Витрати на залучення експерта, підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року чотирьох місяців 8 днів обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 17 квітня 2016 року по 19 серпня 2016 року перевести у строк позбавлення волі, відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Строк позбавлення волі ОСОБА_3 перевести в призначений вид покарання обмеження волі, відповідно до співвідношення, визначеного пп. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного йому покарання, відбутий ним строк попереднього ув`язнення, звільнивши ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, у зв`язку із повним його відбуттям.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, змінити з тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

До вступу вироку в законну силу покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд, про зміну свого місця проживання.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1320 гривень 60 копійок, відшкодувати за рахунок держави.

Речові докази по справі: дві викрутки та складний ніж, передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: