Дата документу Справа № 336/9211/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/518/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/9211/15-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 212 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, яка проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, повернуто прокурору прокуратури Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 суд у своїй ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 1 КК України за обставин, зазначених в обвинувальному акті, відповідно до яких ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «НВО «Інтерпроектмонтажбудсервіс» у квітні 2012 року вирішила застосувати схему ухилення від сплати податків шляхом відображення в податковому обліку завідомо недостовірних відомостей про нібито залучення підприємств-субпідрядників при виконанні будівельно-монтажних робіт, які насправді в повному обсязі виконувались працівниками ТОВ «НВО «Інтерпроектмонтажбудсервіс». З цією метою ОСОБА_7 від невстановленої особи в період з квітня 2012 року по листопад 2012 року отримала податкові накладні, інші фінансово-господарські документи, оформлені від імені ТОВ «Авалон Інвест ЛТД» та ТОВ «МСВ Укрбуд», які містять недостовірні відомості щодо нібито виконання зазначеними підприємствами будівельно-монтажних послуг в якості підприємств-субпідрядників ТОВ «НВО «Інтерпроектмонтажбудсервіс».

Далі за версією обвинувачення ОСОБА_7 надала вказівку головному бухгалтеру ТОВ «НВО «Інтерпроектмонтажбудсервіс» ОСОБА_9 внести відомості до реєстру отриманих податкових накладних та відобразити в податкових деклараціях з податку на додану вартість дані податкових накладних, які містять недостовірні відомості, після чого, перебуваючи у тому ж приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. 12 квітня, буд. 5/1, кв. 3, склала та надала за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя податкові декларації з податку на додану вартість у певні дні травня, червня, липня, серпня вересня, жовтня, листопаду, грудня 2012 року та 19.06.2013 року.

Таким чином, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 безпідставно занизила податкові зобов`язання з податку на додану вартість на період з квітня 2012 року по травень 2013 року на загальну суму 616493,19 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в сумі 616493,19 гривень.

Стаття 212 ч. 1 КК України передбачає відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Однак, в обвинувальному акті повні та необхідні відсутні відомості щодо події кримінального правопорушення, оскільки в обвинувальному акті відсутнє зазначення місця скоєння злочину.

Єдина адреса, яка зазначена в обвинувальному акті в якості вчинення об`єктивної сторони злочину це АДРЕСА_2 . Зазначена адреса територіально не відноситься до Шевченківського району м. Запоріжжя, як і місце закінчення досудового розслідування.

Отже, з обвинувального акту неможливо встановити місце скоєння злочину, обов`язок встановлення якого прямо покладений на орган досудового розслідування, та, відповідно впевнитись у підсудності кримінального провадження саме Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Також в обвинувальному акті відсутні відомості про те, яка особа є потерпілою у кримінальному провадженні та відомості про таку особу.

Крім того, в обвинувальному акті не викладені в достатньому та повному обсягу і обставини вчинення кримінального правопорушення, не визначений мотив скоєння злочину.

Так, в обвинувальному акті зазначено лише загальну суму коштів, які начебто не надійшли до бюджету, натомість як не вказано за які саме податкові періоди та які саме суми не були сплачені підприємством з зазначенням конкретної суми за кожен місяць.

При цьому в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 безпідставно занизила податкові зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «НВО «Інтерпроектмонтажбудсервіс» за період з квітня 2012 року по травень 2013 року в загальній сумі 616493,19 гривень.

Однак, при описанні дій ОСОБА_7 стороною обвинувачення не вказані підстави для включення до цього загального періоду часу з січня по квітень 2013 року включно, враховуючи, що відсутнє зазначення того, за вказаний період часу ОСОБА_7 подавались декларації з недостовірними відомостями.

Отже в обвинувальному акті містяться суперечливі відомості щодо часу вчинення окремих дій, які складають об`єктивну сторону злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а лише визначений загальний період ухилення особи від сплати податку, який суперечить викладеним обставинам.

Стаття 12 ч. 2 КК України вказує, що злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція статті 212 ч. 1 КК України передбачає можливість призначення покарання за вказаний злочин у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, злочин, передбачений ст. 212 ч. 1 КК України, віднесений до категорії злочинів невеликого ступеня тяжкості.

Статтею 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вказує ст. 284 ч. 2 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

При цьому стаття 286 ч. 2 КПК України вказує, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Всупереч вищевказаним нормам КПК України прокурором будь-яких вищевказаних дій, обов`язковість вчинення яких саме прокурором встановлена КПК України, не вчинено, що підтверджено відсутністю зазначення про вчинення таких процесуальних дій чи прийняття відповідних процесуальних рішень в реєстрі матеріалів досудового розслідування та поясненнями підозрюваної в судовому засіданні. Не виконавши усіх необхідних та обов`язкових дій, не з`ясувавши наявність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та складення відповідного клопотання, не запитавши згоди підозрюваної на це, прокурором затверджено обвинувальний акт, який направлено до суду.

Крім того, з наданих до обвинувального акту документів вбачається також і те, що в ході досудового розслідування було допущено порушення права підозрюваної на захист.

Так, захисником підозрюваної ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , який одночасно діє як представник цивільного відповідача ТОВ «НВО «Інтерпроектмонтажбудсервіс».

Відповідно до ст. 78 КПК України захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, перекладач.

Між тим, слідчим одночасно по кримінальному провадженню одна і та сама особа допущені і в якості захисника, і в якості представника цивільного відповідача, хоча підозрюваний та цивільний відповідач є різними особами.

В апеляційній скарзі прокурор вважає рішення суду незаконним у зв`язку з допущенням істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що обвинувальний акт відображає саме ті фактичні обставини, про підозру у вчиненні яких повідомлена ОСОБА_7 , які сторона обвинувачення вважає встановленими та доведеними. Деталізація дій обвинуваченої ОСОБА_7 викладено у відповідності з обсягом вчинених дій під час фактичних обставин кримінального правопорушення. По обставинах провадження ОСОБА_7 допитано під час розслідування та вона надавала змістовні докази. Ці обставини оспорювалися нею та захисником, а також щодо них, використовуючи свої процесуальні права, подавались клопотання.

Підприємство перебувало на обліку у ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Юридичною адресою підприємства у період інкримінованих подій було: м. Запоріжжя, вул. Полярна, буд.18.

Злочинні дії розпочались внесенням до податкової звітності підприємства недостовірних відомостей по неіснуючих господарських операціях та закінчились поданням цієї звітності до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя. Це неодноразово по відповідних податкових періодах зазначено на арк. 10-12 кожного абзацу обвинувального акту.

Виявлення кримінального правопорушення зафіксовано актом позапланової документальної перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя на території цього району. Саме вказаним органом подано цивільний позов у провадженні.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, суспільно-небезпечним наслідком злочину визначає завдання шкоди бюджету. За таких умов потерпілого не може бути у провадженні.

Згідно вимог Кримінального закону кримінальна відповідальність за ст.212 КК України настає за умисне ухилення від сплати податків.

Згідно роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 08.10.2004 відповідальність за ухилення від сплати податків, настає лише в разі, коли це діяння вчинено умисно. Мотив для кваліфікації останнього значення не має.

В обвинувальному акту вказано, що інкриміноване правопорушення вчинено умисно.

Захисник обвинуваченої директора ТОВ «Інтерпроектмонтажбудсервіс» ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 у цьому провадженні ніколи не мав статусу, який виключає можливість його участі у провадженні.

Також, прокурор вказує, що 20.01.2016 у підготовчому засіданні після відкриття засідання, оголошення складу суду та роз`яснення прав та обов`язків державним обвинуваченням було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Висловлення саме такої позиції стороною обвинувачення стало можливим тому, що 20 січня 2016 року до початку підготовчого засідання від сторони захисту було отримано копію клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про закриття провадження, яке вона та захисник мали намір заявити під час засідання, тобто згоду на звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Під час досудового розслідування, зокрема при повідомленні про підозру та допиті ОСОБА_7 за участю захисника, а також ознайомленні з матеріалами провадження при їх відкритті стороні захисту вказувалось на таке право на звільнення. Проте згоди на застосуванні такої процедури від сторони захисту не було отримано.

Саме тому, прокурором було усно заявлено відповідне клопотання.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2016, якою зі стадії підготовчого судового засідання повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.212 КК України скасувати. Постановити ухвалу, якою звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України обвинувачену за ч.1 ст.212 КК України ОСОБА_7 . Кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, обвинувачену ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом. При цьому вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Відповідно до змісту ст. 412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважається незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20.01.2016 року прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

До початку підготовчого засідання від сторони захисту було отримано копію клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про закриття провадження, яке вона та захисник мали намір заявити під час засідання, тобто згоду на звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Під час досудового розслідування, зокрема при повідомленні про підозру та допиті ОСОБА_7 за участю захисника, а також ознайомленні з матеріалами провадження при їх відкритті стороні захисту вказувалось на таке право на звільнення. Проте згоди на застосуванні такої процедури від сторони захисту не було отримано.

У зв`язку з чим, прокурором було усно заявлено відповідне клопотання.

Всупереч вищевказаним нормам КПК України суд першої інстанції дане клопотання по суті не розглянув.

Тому зазначену ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий судовий розгляд у тому ж суді.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, повернуто прокурору прокуратури Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому же складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4