25.11.15

25 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у період квітня травня 2014 року, перебуваючи на території Російської Федерації, поділяючи мету створення терористичної організації «ЛНР» її політичні погляди щодо відокремлення Луганської області від території України та засоби досягнення зазначеної мети, керуючись власними переконаннями добровільно виявив за бажання вступити до терористичної організації «ЛНР».
В подальшому ОСОБА_4 , не відмовляючись від своїх злочинних намірів 31 травня 2014 року, із порушенням встановленого законодавством України порядку, перетнув державний кордон України зі сторони Російської Федерації (через річку селище Дачний поблизу м. Донецьк Ростовська область) та прибув до м. Луганська, а саме до будівлі Луганської обласної державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Луганськ, пл. Героїв Великої Вітчизняної Війни, буд. 3 (Ленінський район), яка раніше була незаконно захоплена та знаходилась під контролем представників «ЛНР» де виразив активне бажання приєднатися та вступив до складу терористичної організації «ЛНР».
01.06.2014 року ОСОБА_4 перебуваючи в будівлі Луганської обласної державної адміністрації від одного з координаторів терористичної організації «ЛНР» отримав вказівку під виглядом цивільної особи провести розвідку щодо з`ясування місць дислокації українських військ, кількості військовослужбовців, наявного у них озброєння та військової техніки, задіяних у антитерористичній операції на території Луганської областей. Для виконання вищевказаного завдання ОСОБА_4 представниками «ЛНР» було представлено громадянина України ОСОБА_5 разом з яким він повинен був здійснювати противоправну діяльність. В подальшому їм для виконання завдання було надано автомобіль «Нива» (інші дані слідством не встановлені), а також з метою здійснення опору представникам Збройних сил України їм було надано бойові гранати РГД-5 та запали до них.
Під час виконання завдання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прибув до блокпосту Збройних Сил України, розташованого на автомобільній трасі поблизу с. Верхньобогданівка Луганської області, де їх було затримано представниками ЗС України.
Також, 01 червня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні захопленої терористами будівлі Луганської ОДА (м. Луганськ, пл. Героїв Великої Вітчизняної Війни, буд. 3) у невстановлених слідством осіб придбав та носив, після чого, знаходячись разом із членом «ЛНР» - ОСОБА_5 в автомобілі «Нива» (інші дані слідством не встановлені) незаконно зберігав вибухові речовини: споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, боєприпаси: запал типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) для гранат РГД-5, які в той же день було виявлено та вилучено у вищевказаному автомобілі при затриманні останнього на автомобільній трасі біля с.Верхньобогданівка Луганської області військовослужбовцями Збройних Сил України.
Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Дніпропетровській області №70/26-88 від 08.07.2014 року, споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, вилучений у ОСОБА_4 відноситься до категорії вибухових речовин.
Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Дніпропетровській області №70/26-88 від 08.07.2014 року, запал типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) для гранат РГД-5, вилучений у ОСОБА_4 відноситься до категорії боєприпасів.
За сукупністю скоєного умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст.263 України.
Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 під час досудового розслідування не встановлено. Потерпілі та шкода від кримінальних правопорушень (злочинів) під час досудового розслідування не встановлені. Цивільний позов під час досудового розслідування не пред`являвся.
В той же день, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України.
17 червня 2014 року ухвалою слідчого суді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 серпня 2014 року.
14 серпня 2014 року ухвалою слідчого суді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 15 жовтня 2014 року.
30 вересня 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст.263 КК України.
15 жовтня 2014 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 15.12.2014 року.
29 жовтня 2014 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська змінено запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, строком дії ухвали до 28.12.2014 року.
Відповідно до листа ГВ БКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області від 20 листопада 2014 року встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надалось за можливе.
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369 - 2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441,442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Згідно із вимогами п. 2 Прикінцевих положень Закону України №119-VIII від 15.01.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції», тимчасово дія положень частини п`ятої статті 139, частини другої статті 297-1, пункту 4 частини другої статті 297-2, частини першої та абзацу третього частини третьої статті 297-4, абзацу першого частини третьої статті 323 Кримінального процесуального кодексу України поширюється на осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції та/або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього додатки, заслухавши пояснення слідчого та захисника, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1 297-4, 309, 395 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про здійснення спеціального розслідування - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчій суддя ОСОБА_1