Справа № 132/3050/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 15.03.2015 року, відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , цивільного відповідача ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2015 року близько 01 год. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW - 520», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Житомир - Могилів - Подільський», зі швидкістю близько 100 км./год., тобто з перевищенням максимально допустимої швидкості для водіїв зі стажем до 2 - х років, неподалік с. Сальник Калинівського району Вінницької області, в момент виникнення небезпеки для руху - виходу невстановлених пішоходів, які справа на ліво перетинали проїзну частину дороги, невірно оцінив дорожню обстановку, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а безпідставно, змінивши напрямок руху праворуч, виїхав за межі проїзної частини дороги, та продовживши рух, допустив наїзд керованого транспортного засобу на дерево.

Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди пасажирка автомобіля «BMW - 520» ОСОБА_10 з отриманими тілесними ушкодженнями доставлена до медичної установи, де в подальшому померла.

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 27 від 03.04.2015 року ОСОБА_10 під час дорожньо - транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно - мозкова травма - навколоорбітальний синець правого ока, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тім`яній ділянці справа, поширений субарахноїдальний крововилив, крововилив в шлуночки мозку; закрита травма грудей - поперечний перелом грудини в ділянці рукоятки, розрив верхньої частки правої легені по задній поверхні, переломи ребер справа та зліва, крововиливи в міжреберні м`язи та під пристінкову плевру, забій легень; закрита хребтово - спинномозкова травма - перелом 5-6 грудних хребців зі зміщенням відламків з ушкодженням спинного мозку; закритий скалковий перелом правої променевої кістки в середній третині, закритий скалковий перелом правої ліктьової кістки в середній третині зі зміщенням відламків; ознаки струсу тіла - дрібні зливні крововиливи в зв`язкові апарати внутрішніх органів, садно лівої ноги. Смерть ОСОБА_10 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма у ОСОБА_10 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Згідно висновку автотехнічної та транспортно - трасологічної експертизи № 980/981/15-21 від 24.07.2015 року, висновку автотехнічної експертизи 3/ЕМ5 від 31.08.2015 року, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВMW - 520», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити автомобіль до смуги руху пішоходів шляхом термінового гальмування автомобіля при виконанні норм вимог п.п. 12.6 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «BMW - 520», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.6 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, а його маневрування суперечить вимогам Правил дорожнього руху України та дії знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №5/Е/15 від 24.09.2015 року, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «BMW - 520», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 в момент виникнення дорожньо - транспортної пригоди контролював рух і його технічна можливість попередити дану дорожню пригоду заключалася у виконанні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто, не продовжувати рух, а негайно гальмувати, не міняючи траєкторію свого руху та не виїзджати за межі проїзної частини (узбіччя не призначене для руху транспортних засобів) і при цьому необхідно зазначити, для виконання вказаної норми Правил дорожнього руху України у водія ОСОБА_3 не існувало перешкод технічного характеру та інших перешкод.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №8642 від 30.09.2015 року, в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «BMW - 520», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.3, 12.6 «б» Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди, а саме з виїздом автомобіля за межі проїзної частини.

Водій ОСОБА_3 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 10.1, 12.3, 12.6 «б» Правил дорожнього руху України, де вказано:

п. 10.1. - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 12.6. - Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.

Порушення водієм ОСОБА_3 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_10 .

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілі правильно розуміють зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також дослідити документи, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому та потерпілим суд роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що 14 березня 2015 року він разом із своїми батьками святкував свій день народження. Після цього він попросив автомобіль марки «BMW-520 у свого дядька ОСОБА_7 , щоб поїхати із своїми друзями продовжити святкувати день народження в ресторані «Гостевія». Під час святкування спиртних напоїв він не вживав. Біля першої години ночі він відвіз гостей в м.Калинівка. Коли повернувся назад у ресторан, то ОСОБА_10 попросила його підвезти її додому. Коли він їхав, то швидкість його автомобіля була близько 100 км/год. і в цей момент неподалік с.Сальник Калинівського району автодорогу почали перебігати люди і щоб уникнути на них наїзду він звернув вправо, автомобіль розкрутило і вдарило в дерево. Після цього його було доставлено до лікарні, де відібрано проби на аналізи. Коли він прийшов в себе, то взнав, що ОСОБА_10 у важкому стані. Він не бажав для ОСОБА_10 настання тяжких наслідків. Коли ОСОБА_10 знаходилася в лікарні, то його батьки надавали допомогу на лікування в сумі 10 тис.грн. Пред`явлені до нього позовні вимоги визнає частково. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 15 березня 2015 року зателефонувала його дружина, яка повідомила, що їх донька ОСОБА_11 в реанімації. Коли вони приїхали до лікарні, то їм стало відомо, що донька потрапила в ДТП, яка сталася на автодорозі неподалік с.Сальник Калинівського району за участі водія ОСОБА_3 . Протягом трьох днів донька була при пам`яті, а на сьомий день померла. Коли донька була в лікарні, то сім`я ОСОБА_12 дала на ліки 9 550 гривень. Пред`явлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить покарати ОСОБА_3 справедливо та по закону.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 15 березня 2015 року біля 19 години її донька ОСОБА_11 вийшла з дому гуляти. Через деякий час вона зателефонувала та повідомила, що у ОСОБА_3 день народження і вони святкують у ресторані «Гостевія». Близько 4-ї години до неї зателефонував хлопець ОСОБА_11 і повідомив, що її донька в лікарні. Вона зразу ж зателефонувала чоловікові і вони разом поїхали в лікарню, де їм стало відомо, що їх донька потрапила в ДТП. Спочатку доньку лікували, але на сьомий день вона померла. Сім`я Шевчуків дала їм на ліки 9 550 гривень. Пред`явлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить покарати ОСОБА_3 справедливо та по закону.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні пред`явлені до нього позовні вимоги не визнав. Суду показав, що 14 березня 2014 року до нього звернувся його племінник ОСОБА_3 з проханням надати йому транспортний засіб марки «ВМW - 520», власником якого він являється, для особистих потреб. Знаючи, що ОСОБА_3 має посвідчення водія на керування транспортним засобом, він погодився на його пропозицію, при цьому також передав реєстраційний документ на транспортний засіб. Тому вважає, що він не може нести відповідальність за шкоду, яку заподіяв ОСОБА_3 .

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано по ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, в ході досудового розслідування встановлено не було.

В ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 17.09.2015 року було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із строком застосування до 17.11.2015 року.

Також в ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами з 17.09. по 17.11.2015 року.

По даному кримінальному провадженню потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16.11.2015 року було заявлено позовні вимоги до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Перша» м. Київ, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.27-30). Зокрема, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Перша» на свою користь 18442 грн.82 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_10 , 14 616 грн. витрат на поховання та на купівлю надгробного пам`ятника, а також 14 616 грн. моральної шкоди. З ОСОБА_3 просили стягнути на свою користь 12 063 грн. витрат на поховання, поминальний обід та на купівлю надгробного пам`ятника, 585 384 грн. моральної шкоди та 12 500 грн. витрат на правову допомогу адвоката. З ОСОБА_7 просили стягнути на свою користь 12 063 грн. витрат на поховання, поминальний обід та на купівлю надгробного пам`ятника та 12 500 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

10.02.2016 року позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було подано заяву про зміну позовних вимог (а.с.65), відповідно до якої позивачі просять стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 24 126 грн. витрат на поховання, поминальний обід та на купівлю надгробного пам`ятника, 25 000 грн. витрат на правову допомогу адвоката, мотивуючи тим, що власником транспортного засобу ОСОБА_7 був переданий обвинуваченому ОСОБА_3 реєстраційний документ на транспортний засіб, а також обвинувачений при собі мав посвідчення водія, а тому саме він має нести відповідальність за завдану шкоду, а не ОСОБА_7 .

Дослідивши та оцінивши матеріали позовних заяв потерпілих та доданих до них документів в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Так, по обставинам справи встановлено, що транспортний засіб марки «ВМW 520» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , застрахований, що підтверджується полісом серія АІ №6165210 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.78). Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого визначена в сумі 50 000 гривень, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого 100 000 гривень.

В судове засідання представник цивільного відповідача ПрАТ «СК «Перша» не з`явився, але направив до суду письмове заперечення (а.с.74-76), в яких зазначає, що цивільні позивачі із заявами до страхової компанії про виплату належного їм страхового відшкодування не зверталися та відповідних документів для огляду і копіювання не надавали, що свідчить про порушення норм чинного законодавства та порядку отримання страхового відшкодування.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в редакції від 23 грудня 2014 року, яка була чинною на дату ДТП (надалі Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ч.1 п. 24.1 ст. 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Цивільні позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися з позовною вимогою стягнути з цивільного відповідача - страхової компанії ПрАТ «СК « Перша» на їх користь 18442 грн.82 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_10 , однак жодних документів від закладів охорони здоров`я, які б посвідчували необхідність їх здійснення ними до страхової компанії надано не було. Зокрема, не надавалась двостороння копія Виписки із медичної картки хворого ( ОСОБА_10 ), в якій зазначається про призначені до лікування препарати та їх кількість, що позбавляє ПрАТ «СК «Перша» здійснювати будь-які виплати за шкоду, пов`язану із лікуванням загиблої, що суперечить ч.3 п.24.1 ст.24 Закону.

Відповідно до п.24.2. ст.24 Закону мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Як було встановлено в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 лікувалася в реанімаційному відділенні Калинівської ЦРЛ протягом 7 днів з 15.03.2015 року по 22.03.2015 року, що підтверджується договорами добровільного страхування медичних витрат (а.с.31-34).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає необхідним позовні вимоги в частині відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_10 , задовольнити частково, виходячи з наступних розрахунків: 1218 (розмір мінімальної заробітної плати на дату настання страхового випадку) : 30 = 40,60 грн. (1/30 мінімальної заробітної плати) х 7 днів лікування = 284, 20 грн.

За таких обставин із ПрАТ «СК «Перша» підлягає стягненню на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках по 142 грн.10 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_10 .

Також цивільні позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися з позовною вимогою про стягнення з цивільного відповідача - страхової компанії ПрАТ «СК « Перша» на їх користь 14 616 грн. витрат на поховання та на купівлю надгробного пам`ятника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та було достовірно встановлено в судовому засіданні у зв`язку із смертю ОСОБА_10 позивачі понесли витрати, пов`язані із похованням в сумі 38 742 грн., що включають: 8512 грн. витрат на поховання; 18 000 грн. витрат на проведення поминального обіду; 12230 грн. витрат на купівлю надгробного пам`ятника, з яких відповідно до п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 14 616 грн. (12 мінімальних заробітних плат) підлягають відшкодуванню страховиком, в рівних частках по 7 308 грн. на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а решта 24 126 грн. винною особою.

Зокрема, вказані витрати підтверджуються ксерокопіями товарних чеків від 22.03.2015 року, ксерокопіями накладних за №114 від 12.06.2015 року та від 24.03.2015 року (а.с.35-36).

А тому посилання у письмових запереченнях представника ПрАТ «СК «Перша» ОСОБА_13 про неможливість сплати страхового відшкодування без дослідження свідоцтва про смерть потерпілої, документів, що підтверджують витрати на поховання потерпілої фахівцями з врегулювання, суд оцінює критично, оскільки такі документи наявні в матеріалах кримінального провадження та досліджені в судовому засіданні.

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ПраТ «СК «Перша» про відшкодування 14 616 грн. моральної шкоди підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 27.3. ст..27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

З урахуванням наведеного, така регламентна виплата моральної шкоди у загальному розмірі на двох потерпілих ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) становитиме 1218 грн. х 12 = 14616 грн. та підлягає стягненню на користь потерпілих в рівних частках по 7 308 грн.

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 24 126 грн. витрат на поховання, поминальний обід та на купівлю надгробного пам`ятника підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки підтверджуються товарними чеками від 22.03.2015 року, накладною №114 від 12.06.2015 року та накладною від 24.03.2015 року (а.с.35-36).

Також цивільними позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено позовні вимоги про відшкодування 585 384 грн. моральної шкоди.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.1 ст.168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди цивільним позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд, у відповідності до ст.23 ЦК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини ОСОБА_3 , глибину душевних страждань цивільних позивачів. Також суд враховує, що донька позивачів ОСОБА_10 після отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перебувала у реанімаційному відділенні Калинівської ЦРЛ, де їй надавалась медична допомога та лікування, за час перебування її у лікарні позивачам довелося нести витрати на купівлю дороговартісних ліків та препаратів. Їм, як батькам ОСОБА_10 , завдана непоправна психологічна травма. Після смерті єдиної доньки життя позивачів втратило будь-який сенс, стало емоційно-напруженим та психічно-схвильованим. Вони стали замкнутими, часто плачуть, втратили цікавість до роботи, стороняться людей. Їх не залишає постійний сум, жаль та стривоженість по втраті доньки. Такі неймовірні страждання приносять позивачам найбільші душевні муки та біль. У них була хороша сім`я, вони поступово влаштували свій побут, всі негаразди сучасного життя долали разом, і це приносило радість. Тепер світ для них кардинально змінився. Не стало людини, єдиної, люблячої та любимої доньки. Втрата доньки розрушила всі їх життєві плани, мрії і сподівання бачити те як вона створить свою сім`ю, народить їм онуків та буде щасливою жінкою.

З врахуванням вищевикладеного, а також вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідних стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках 280 тис. грн. з врахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 21.01.2016 року згідно квитанції №86767546 та 10.02.2016 року згідно квитанції № 88212682 було внесено кошти в загальній сумі 35 тис. грн. в рахунок відшкодування шкоди для ОСОБА_5 , які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА України у Вінницькій області (а.с.59, 95).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині стягнення на їх користь з ОСОБА_3 25 000 грн. витрат на надання правової допомоги, суд вважає необхідним відмовити, так як до квитанції про внесення коштів адвокату, представнику потерпілих, суду не надано відповідного розрахунку про погодинну участь адвоката в справі. З додаткової угоди до договору про надання правової допомоги не вбачається, який час витрачено особою на надання юридичної допомоги та виходячи з якого встановленого розміру погодинної оплати праці цієї особи було визначено таку саме суму (а.с.25).

Розмір витрат на залучення експертів (експертиза технічного стану транспортного засобу, авто технічні експертизи) становить 5659 грн.68 коп. (а.с.89-93), які підлягають стягненню в доход держави з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «ВМW 520», підлягає поверненню законному володільцю: ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини ОСОБА_3 , те, що він частково відшкодував шкоду на лікування в сумі 9550 грн., а також моральну шкоду в сумі 35 тис. грн., має намір відшкодовувати її в подальшому, під час розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, має постійне місце роботи, тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченого для суспільства, що дає підставу для висновку суду про те, що виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливе без ізоляції його від суспільства.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_3 обрати покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами і відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України ( в ред. 2012 року), суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

У відповідності до ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ПраТ "СК "Перша" задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 284 грн.20 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_10 , що буде складати в рівних частках по 142 грн.10 коп. на кожного.

Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 14 616 грн. витрат на поховання та на купівлю надгробного пам`ятника, що буде складати в рівних частках по 7 308 грн. на кожного.

Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 14 616 грн. моральної шкоди, що буде складати в рівних частках по 7 308 грн. на кожного.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 24 126 грн. витрат на поховання, поминальний обід та на купівлю надгробного пам`ятника, що буде складати в рівних частках по 12 063 грн. на кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 280 тис. грн. моральної шкоди.

Кошти в сумі 35 тис. грн., які було внесено ОСОБА_3 21.01.2016 року та 10.02.2016 року на р/р №6001, отримувач ТВБВ 10001/0166 Філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», код отримувача: 09302607, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, код банку отримувача: 802015 в рахунок відшкодування шкоди для ОСОБА_5 , передати по належності в рівних частках по 17 500 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рахунок стягнутої моральної шкоди.

Кошти по відшкодуванню моральної шкоди в сумі 245 тис. грн. підлягають стягненню в порядку виконання вироку суду в рівних частках по 122 500 грн. на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В іншій частині позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 5659 грн.68 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «ВМW 520», повернути законному володільцю: ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку можна отримати в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: