Провадження № 1-кп/711/139/16
Справа № 711/2243/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000133 від 15.11.2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, із середньою освітою, одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, працюючого розроблювачем риби в ТОВ «Фоззі Фуд», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.09.2012 Черкаським районним судом за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.02.2014 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяці 16 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.11.2015 року, близько 02 год. 30 хв., знаходячись неподалік від перехрестя вул. Гоголя та Різдвяна в м. Черкаси в ході конфлікту, що виник на побутовому ґрунті, умисно наніс ОСОБА_5 , 1995 р.н., тілесні ушкодження за наступних обставин. Так, у вказаний час та місці ОСОБА_4 своїми руками тримав та стискав руки ОСОБА_5 , чим наніс їй тілесні ушкодження, в подальшому відштовхнув її таким чином, що ОСОБА_5 вдарилась спиною об спинку лавки, та наніс удар своєю правою рукою в область обличчя, а саме під ліве око, а також коли ОСОБА_5 знаходилась в положенні сидячи на лавці, ОСОБА_4 наніс їй удар коліном в область перенісся. Дані тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 125 від 25.01.2016, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, він же, 13.11.2015 приблизно о 02.30 год. знаходячись неподалік від перехрестя вулиць Гоголя та Різдвяної в м. Черкаси, за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, заволодів мобільним телефоном «Samsung Duos», що належить ОСОБА_5 , 1995 р.н., за наступних обставин. Так, у вказаному місці і у вказаний час між ним та його знайомою ОСОБА_5 виник конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого у неї з кишені штанів на землю випав мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_4 , за раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що ОСОБА_5 не помітить його дії, намагався таємно умисно, з корисливих мотивів викрасти чуже майно, що належить останній, а саме: підібрав з землі мобільний телефон «Samsung Duos», вартістю 1199 гривень, з сім картою «Лайф», вартістю 25 гривень, на рахунку якої були кошти у сумі 50 гривень, а всього на суму 1274 гривень і тримаючи вказане майно у руці почав залишати місце події, йдучи звідти. ОСОБА_5 відразу помітила факт викрадення майна і голосом стала вимагати його повернути. Однак, ОСОБА_4 на її вимогу не відреагував, а утримуючи при собі чуже майно, відкрито його викравши, з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на зазначену суму
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, 13.11.2015 року в районі вулиць Гоголя Різдвяна виник конфлікт між ним та потерпілою, в ході якого він наніс їй декілька ударів, після чого вона впала і вдарилася спиною об лавочку. Під час конфлікту у неї випав мобільний телефон, який він підхопив і втік. На наступний день він віддав цей мобільний телефон слідчому та прохав його передати потерпілій, має на утримані двох неповнолітніх дітей, офіційно працює щиросердечно розкаюється, прохав не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_5 судовому засіданні пояснила, що у неї немає підстав наговорювати на обвинуваченого ОСОБА_4 13.11.2015 року у неї відбувся конфлікт із ним, в ході якого він наніс їй тілесні ушкодження, стискав її руки, вдарив по обличчю та спиною об лавочку. Потім заволодів її мобільним телефоном, який вона вже потім отримала у слідчого. Прохала суд врахувати наявність на утриманні дітей та не позбавляти його волі.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються. Суд їх оцінив як послідовні та правдиві.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями, показаннями потерпілої, які узгоджуються між собою, та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за :

- ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження;
-ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, межі, установлені санкціями статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих відповідальність обставин суд не виявив.

У відповідності до положень ч.2 ст.66 цього Кодексу до пом`якшуючої його відповідальність обставини суд відносить наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе тільки при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки інші види покарань, які передбачені санкцією статей, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, не можуть досягти мети його перевиховання.

Також, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, молодий вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, за яким характеризується виключно позитивно, щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявність місця працевлаштування, на посаді розроблювача риби в ТОВ «Фоззі Фуд», думки сторони обвинувачення з приводу можливості його виправлення в період іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому основні покарання за кожний злочин окремо та по сукупності злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. В даному випадку його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування ст. 75 КК України на підставах, зазначених вище.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить, так як обвинувачений має судимість за злочин проти життя та здоров`я особи.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку за можливе запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченому змінити на особисте зобов`язання.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлений не був.

Долю речових доказів вирішити згідно з положенням ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт;

-за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим покаранням, остаточно призначити до відбуття 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись до неї на реєстрацію.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання.

Речові докази по справі:

- письмові матеріали, які були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторін зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1