Справа № 1-198/10
Номер провадження 1-198/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Тулик І.І,,

при секретарі - Шемота М.І.

з участю прокурора - Цинайко Н.І.

представника потерпілої - Дем»янчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, уродженку та мешканку м. Рахів, вул. Буркут, № 86, Рахівського району, Закарпатської області, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружену, на утриманні 6 неповнолітніх дітей, не працюючу, раніше не судиму

у скоєнні злочину передбаченого ст. 166 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 вчинила злісне невиконання матір»ю встановлених законом обов»язків по догляду за дітьми, що спричинило тяжкі наслідки.

і

Злочин вчинено при наступних обставинах: так ОСОБА_1 будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов»язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, на шлях виправлення не стала. Маючи на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом червня 2009 - червня 2010 року тобто протягом тривалого часу в м. Рахів, по вул. Буркут № 86 злісно злісно не виконувала встановленні статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст 150 Сімейного Кодексу України обов»язки по догляду за дитиною, в результаті чого дитина залишена без нагляду 04.06.2010 року отримала опіки тильної поверхні правого передпліччя та кисті ІІ-ІІІ ступеню площею 4%, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також захворювання у вигляді залізодефіцитної анемії першого ступеню, загрози гіпотрофії, що були умовлені неналежним доглядом за дитиною.

Крім того маючи на утриманні неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом 2008 -2010 років тобто протягом тривалого часу в м Рахів, по вул. Буркут № 86 злісно злісно не виконувала встановленні статтями 11 та і 2 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного Кодексу України обов»язки по догляду за дитиною, в результаті чого неповнолітня ОСОБА_3 15.05.2010 року близько 14:30 год., вчинила злочин передбачений ст.. 186 ч.І КК України (грабіж) за що 08.06.2 була притягнута до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у скоєному вигнала повністю та показала суду, що дійсно її неодноразово притягували. :: адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов»язків щодо забезпечення необхідних умов життя навчання та виховання неповнолітніх дітей. її дочка ОСОБА_3 почала тікати з дому і займатися бродяжництвом. Малолітній син ОСОБА_4 04 червня 2010 року попік собі руку, однак вона пішла в аптеку де купила відповідні мазі і лікувала вина вдома сама. Після чого до неї додому прийшла комісії я побачила сина з попеченою рукою і сказала, що віднесла його до дитячого відділення Рахівської РЛ, що вона і зробила. Просить суворо не карати, надати можливість виправитися.

Представник потерпілої ОСОБА_5 показала суду, що працює на посаді спеціаліста 1 категорії служби в справах неповнолітніх. ОСОБА_1 загалом характеризується позитивно, по місцю проживання підтримує чистоту, разом з тим інколи зловживає алкогольними напоями не приділяє достатньої уваги дітям.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і відповідають ст. 299 КПК України, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ст. 166 КК України - як злісне невиконання матір»ю встановлених законом обов»язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Цивільного позову не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує як помякшуючі покарання обставини те, що підсудна вину свою визнала, розкаялася у скоєному, має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, раніше не судима, проживає у важких матеріально-побутових умовах, зобовязалася приділяти дітям більше уваги.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_1 обставиною є вчинення злочину щодо малолітнього.

Враховуючи конкретні обставини справи, особу підсудної, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі, однак, враховуючи її щире каяття, те, що має на утриманні 1 неповнолітню дитину віком до семи років, застосувати щодо її особи правила ст. ст. 76, 79 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК У країни, суд -

З АС У ДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 166 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування покарання призначеного за цим вироком, як жінку яка має дітей віком до семи років, якщо вона протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї зобовязання передбачені ст 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути внесена апеляція у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд, протягом 15 діб, з моменту його проголошення.

Суддя: Тулик І.І.