УХВ АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні 10 жовтня 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2016 року.
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця
м. Івано-Франківська,
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3роки.
Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 56 824 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 грн моральної шкоди та 500 грн за надання юридичної допомоги.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 03 серпня 2014 року близько 04.20 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним через стан шин автомобілем «Чері Амулет», рухаючись по вул. Галіцькій у с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області, по закругленій ділянці дороги зі швидкістю більшою ніж 90 км/год, в порушення вимог пунктів 2.3.«б», 2.9.«а», 10.1, 12.1, 12.4, 31.4, 31.4.5 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля і виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де вчинив наїзд на огорожу будинку. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Чері Амулет» ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на суворість призначеного йому покарання. Вважає, що судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі його вину обставини. Указує, що добровільно частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, має на утриманні батьків-пенсіонерів, внаслідок ДТП має незадовільний стан здоров`я. Просить змінити судові рішення та пом`якшити покарання.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Як видно з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та дані про особу винного. Зокрема, пом`якшуючими покарання обставинами суд визнав щире каяття та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди, обтяжуючою вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Також суд врахував, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, під час ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, необережної форми вини, незворотності тяжких наслідків злочину смерті потерпілого, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, обране судом покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.
Підстав для застосування статей 69, 75 КК не вбачається.
Доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Зі змісту скарги убачається, що у ній не зазначено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що призначене засудженому покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3