АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/89/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/198/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:
Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю сторін - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Тернопільської області 08 червня 2016 р. кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, гр. України, з неповною середньою освітою, неодруженого, прож. без реєстрації в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, останній раз вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2014 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 05 грудня 2014 року

засуджено за ч.3 ст.185 КК Україн та із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_6 20 листопада 2015 року близько 20 год., діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, через вхідні двері проник в приміщення каплички, що розташована на околиці с. Королівка Борщівського району Тернопільської області, звідки таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме: килим темно-коричневого кольору вартістю 225 грн., чотири покривала вартістю 150 грн. кожне, спальне покривало червоного кольору вартістю 203,5 грн., ікону із зображенням Ісуса Христа розміром 8х10 см вартістю 65 грн., деревяний хрест вартістю 10 грн., а всього на загальну суму 1103,5 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду в звязку із мякістю призначеного покарання та постановити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за даною статтею покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Зазначає, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не врахував особу винного, який, маючи непогашену судимість, вчинив новий злочин.

Також вказує, що частина викрадених обвинуваченим речей була вилучена в нього працівниками поліції при огляді місця події, а не добровільно відшкодована ним, як це зазначено у вироку.

Крім цього, характеристика на обвинуваченого ОСОБА_6 , видана виконкомом Королівської сільської ради від 09 грудня 2015 року, необгрунтовано визнана судом посередньою, оскільки згідно даної характеристики останній веде бродячий спосіб життя, звязків з громадою с. Королівка не підтримує, а жителі даного села звертались до виконкому про те, щоб такі жителі, як ОСОБА_6 , в селі не проживали.

Висновок суду про те, що ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, а також те, що він має на утриманні малолітню дитину, грунтується лише на показаннях, даних останнім у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просить скасувати вирок суду за мякістю призначеного покарання, постановивши новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3-х років позбавлення волі, обвинуваченого, який заперечує проти апеляційної скарги прокурора та просить вирок місцевого суду залишити без змін, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються і докази щодо них у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України не досліджувалися, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

При цьому судом першої інстанції належно з`ясована правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за встановлених місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не виявлено.

Так, згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Що стосується доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, - колегія суддів Апеляційного суду вважає їх обґрунтованими та з ними погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, а також Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд першої інстанції із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, особи винного, помякшуючих вину обставин, а саме: щирого каяття, визнання вини, активного сприяння розкриттю злочину, часткового відшкодування завданих збитків, відсутності обтяжуючих обставин, того, що він раніше судимий та має непогашену судимість, не працює та офіційних джерел доходу немає, проживає без реєстрації зі своєю співмешканкою, з якою мають малолітню дитину, його посередньої характеристики, думки потерпілого, який просив обвинуваченого не позбавляти волі та дати йому можливість працювати на користь громади, а також думки прокурора, який просив призначити ОСОБА_6 покарання відповідно до санкції ч.3 ст.185 КК України, - призначив останньому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді громадських робіт.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до необгрунтованого висновку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України нижче від найнижчої межі, оскільки воно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок мякості.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, через що був двічі судимий та двічі відбував покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про його стійкий протиправний характер та небажання стати на шлях виправлення.

Про це свідчать і довідки-характеристики, видані виконкомом Королівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, згідно яких жителі даного села звертались до виконкому про те, щоб такі жителі, як ОСОБА_6 , в зазначеному селі не проживали, оскільки останній неодноразово порушував громадський порядок, розпивав спиртні напої, проживає без зареєстрованого місця проживання, веде бродячий спосіб життя, з громадою села звязків не підтримує, в громадській діяльності участі не бере.

Тому колегія суддів вважає, що дана характеристика є повністю негативною, а не посередньою, як це зазначив у своєму вироку місцевий суд.

Також заслуговують на увагу твердження прокурора відносно відшкодування обвинуваченим завданих збитків.

Так, згідно розписки від 27 січня 2016 року, частина речей, які викрав із каплички обвинувачений, була повернута потерпілому поліцейськими, а саме: килим коричневого кольору, покривало червоного кольору, образ ікони і деревяний хрестик.

Що стосується чотирьох покривал, також викрадених ОСОБА_6 , то згідно показань обвинуваченого, вони були знищені ним, а матеріальна шкода за них потерпілому так і не відшкодована, тому вищенаведені обставини, а також наявність на утриманні малолітньої дитини не давали підстав місцевому суду вважати їх такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до вимог ст. 69 КК України.

Тому, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше судимим за аналогічні корисливі злочини, судимість за які не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання ним вини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, однак на мінімальний строк, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 426 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Вирок Борщівського районного суду Тернопільської обл. від 01 березня 2016 р. відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в частині призначеного покарання скасувати та постановити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі.

В решті вирок Борщівського районного суду Тернопільської обл. від 01 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок Апеляційного суду Тернопільської обл. набирає законної сили з дня його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2