солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ на внесення відомостей до ЄРДР щодо невнесення останніх за його заявою про кримінальне правопорушення №686 ОЗОК, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, заявник звернуся до НАБУ із вищезазначеною заявою, в якій повідомив про те, що слідчим СБУ ОСОБА_4 скоєно злочин, а саме підробку документів в злочинній змові із іншими співробітниками СБУ ОСОБА_5 тощо, а також які допустили умисне невиконання судового рішення.

В призначений для розгляду скарги час заявник не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Натомість, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, окремо повідомив слідчого суддю про те, що відомості по даній його заяві вже зобов`язано внести уповноважених осіб компетентного органу на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2016.

Крім того, по тексту своєї пізніше поданої слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва заяви вбачається, що заявник не цікавиться кінцевою метою якнайменше внесення відомостей за його заявами до ЄРДР, а намагається відшукати різні за змістом ухвали слідчих суддів різних районів в залежності від розташування органу, повноважні особі якого можуть вносити відомості до ЄРДР, та в подальшому в черговий раз звертатися із заявами про внесення відомостей щодо таких суддів до ЄРДР.

Заявник наполегливо «рекомендує» слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва задовольнити його скаргу, інакше він буде вбачати в разі винесення протилежного рішення в таких діях ознаки кримінального правопорушення.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги не повідомлялася. Її неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

26.09.2016 ОСОБА_3 подав НАБУ заяву про кримінальне правопорушення №686 ОЗОК, в якій повідомив про те, що слідчим СБУ ОСОБА_4 скоєно злочин, а саме підробку документів в злочинній змові із іншими співробітниками СБУ ОСОБА_5 тощо, а також які допустили умисне невиконання судового рішення.

30.09.2016 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із скаргою №618-с, в якій оскаржив невнесення відомостей за вищезазначеною заявою в ЄРДР.

01.11.2016 ОСОБА_3 подав заяву про те, що відомості за його нібито аналогічною заявою, поданою до СБУ внесені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2016.

Таким чином, на перший погляд вбачається, що заявник отримав те, у зв`язку із чим звертався за захистом до слідчих суддів. Повторне ж внесення відомостей до ЄРДР різноманітними існуючими на території України органами діючим КПК України не передбачено.

В той же час, діючим КПК України також не передбачена можливість залишення без розгляду заяви, поданої в порядку ст.303 КПК України. Відтак, слідчий суддя оцінює матеріали, наявні в справі, а також виключно ту заяву «про кримінальне правопорушення» і скаргу в порядку ст.303 КПК України, подані відповідно до НАБУ та Солом`янського районного суду м. Києва.

Так, на час розгляду скарги відсутні дані про те, що відомості за заявою ОСОБА_3 внесені до ЄРДР.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник наводить про сам факт звернення до НАБУ, цитує положення ст.214 КПК України та висловлює свою незгоду із діями вищезазначених осіб, допускає собі образливі вислови на адресу останніх та самих органів досудового розслідування.

Так, згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України)

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до НАБУ ОСОБА_3 заява названа ним як «заява про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення посадовими особами СБУ кримінальних правопорушень, за викладених заявником обставин. Зміст заяви зводиться лише до висловлення образ на їх адресу та адресу суду, а також бажання «навчити як правильно працювати», однак відсутність наведення чітких фактичних даних про вчинене кримінальне правопорушення тягне за собою і відсутність обов`язку їх подальшого внесення до ЄРДР.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1