Справа № 461/4078/16-к
Провадження № 1-кс/461/2979/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про кримінальне правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 щодо не внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань по його заяві, яка 22.05.2016 року була скерована на адресу Генеральної Прокуратури України та 01.06.2016 року переадресована до прокуратури Львівської області про вчинення суддею Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 375 КК України.
В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що на адресу Генеральної Прокуратури України ним було скеровано заяву про внесення відомостей до ЄРДР щодо судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України. 01.06.2016 року начальником першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної Прокуратури України ОСОБА_7 вказану заяву було переадресовано до прокуратури Львівської області. Однак, станом на час розгляду скарги, скаржник не отримав жодного документу, що підтверджує її прийняття і реєстрацію та внесення відомостей по його заяві в ЄРДР, що є грубим процесуальним порушенням. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, у прохальній частині скарги вказав про можливість слухання справи у його відсутності з підстав викладених у фабулі скарги.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти вимог скарги заперечив з мотивів безпідставності та зазначив, що заяву скаржника було скеровано для розгляду керівнику Львівської місцевої прокуратури №1. За наслідками розгляду заяви, ОСОБА_4 було скеровано лист-відповідь від 09.06.2016 року № (14-39)445-16.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши інші матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Судом встановлено, що 22.05.2016 року на адресу Генеральної Прокуратури України скеровано заяву від 22.05.2016 року про вчинення суддею Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.
11.06.2016 р. ОСОБА_4 отримано лист-відповідь начальника першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ГПУ ОСОБА_8 від 01.06.2016 року №17/7р про те, що його звернення направлено заступнику прокурора Львівської області ОСОБА_9 .
Крім того, 16.06.2016 року ОСОБА_4 отримано лист-відповідь начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_10 від 06.06.2016 року про те, що моє звернення скеровано керівнику Львівської місцевої прокуратури №1.
Відповідно до положень ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року, за заявами, повідомленнями про вчиненні кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратуру обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних апаратів організовують роботу щодо скерування відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах і прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.
Як вбачається із листа в.о. першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 від 09.06.2016 року, ОСОБА_4 роз`яснено, що із заяви про злочин не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення, на його думку, протиправних дій суддею Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_6 .

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).

Таким чином, вважаю, що невідповідність заяви вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дає законні підстави прокурору прийняти рішення, з яким не погоджується скаржник, оскільки в даному випадку воно відповідає вищенаведеним положення законодавства.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, а відтак, суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Таким чином, задоволення вимог даної скарги в частині визнання протиправною бездіяльності буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

З врахуванням вищенаведеного в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_4 на начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про кримінальне правопорушення - відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .