Єдиний унікальний номер 235/4203/15-к
Номер провадження 11-кп/775/732/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇ Н И

23 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, українця, неодруженого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

19.01.2012 року Приморським районним судом м. Маріуполь за ст. 185 ч.3, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

16.02.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 08.05.2015 року умовно достроково, не відбута частина покарання 6 місяців 29 днів

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за попереднім вироком та остаточно при значене покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому що, 08 травня 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин в м. Курахове, Мар`їнського району Донецької області він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленою під час судового розгляду особою, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 2666 гривень 09 копійок, який належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, а саме виключити з призначеного покарання за ч. 2 ст. 289 КК України та з остаточного покарання, призначеного за ч.1 ст. 71 КК України, додаткову міру покарання у виді конфіскації майна.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого сторонами не оскаржуються та в апеляційному порядку, на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи та пояснень в суді першої інстанції ОСОБА_6 , він незаконно заволодів автомобілем потерпілої ОСОБА_7 з метою поїхати додому. Вказаний автомобіль був повернутий потерпілій непошкодженим і оскільки матеріальна шкода потерпілій не була заподіяна, позов нею заявлений не був. Тобто потерпіла не зазнала збитків, які б виникли у зв`язку зі знищенням або пошкодженням автомобіля, а також не понесла витрати, пов`язані з відновленням свого порушеного права.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в такому разі суд повинен мотивувати призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Ці вимоги закону судом першої інстанції не виконані, призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна не вмотивовано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального Кодексу України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, кваліфікував дії засудженого за ст. 289 ч. 2 КК України, але при призначенні покарання не правильно застосував закон про кримінальну відповідальність в частині призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому майна, оскільки останній скоїв злочин не з корисливих мотивів та не мав на меті отримання прибутку.

За таких обставин вказівка суду на призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_6 підлягає виключенню з вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів,, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити: виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку суду на застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 лютого 2012 року та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а за судженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді