н/п 1-кс/640/7368/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі слідчого - ОСОБА_3 ,
На обґрунтування клопотання заявник, посилаючись на ст.174, ч.1, ч.2 ст.170 КПК України зазначив наступне.
08.02.2016 року ним було придбано за договором купівлі-продажу однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , за що було сплачено обумовлену суму грошей у повному обсязі.
На початку березня 2016 року йому стало відомо, що на його майно, а саме однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка була придбана із дотриманням вимог чинного законодавства, без його відома накладено арешт за заявою якогось представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , яких особисто він ніколи не бачив та взагалі не розуміє хто ці люди.
Вказав, що для нього є цілком незрозумілим, як саме може бути відшкодовано шкоду за рахунок його майна, тобто його квартири, яка була ним придбана за особисті кошти та які йому ніхто, як він розуміє, повертати не планує, а також те, що вказане рішення приймалось без його участі, фактичного власника майна.
Вважає, що рішення про накладення арешту від 03.02.2016 є необґрунтованим та подальше перебування його майна під арештом є протизаконним.
Враховуючи той факт, що він не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третьою особою, або юридичною особою, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, вказане майно не підпадає під критерії зазначені у законі, а отже на нього не може бути накладено арешт.
Зазначив, що його квартира перебуває від арештом понад чотирьох місяців, він позбавлений можливості розпоряджатись нею на власний розсуд як це передбачено законом, разом із цим у кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру.
На думку заявника, безпідставне та необґрунтоване утримання майна є прямим порушенням ст. 1 протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.
За таких обставин вважає, що рішення суду про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , повинно бути скасовано, оскільки на даний час в подальшому застосуванні арешту відпала необхідність.
Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, підтримує подане клопотання.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що необхідність в арешті квартири, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.02.2016 не відпала та арешт накладено обґрунтовано.
ОСОБА_7 , яка є заявником у кримінальному провадженні та її адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви, у яких проти скасування арешту заперечували, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні проводяться слідчі дії та до закінчення досудового розслідування зняття арешту є недоцільним.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.02.2016 накладено арешт на нерухоме майно (квартиру) за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 55,2 кв.м., житловою 31,3 кв.м.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя при постановленні ухвали від 03.02.2016 про арешт квартири за адресою АДРЕСА_1 , виходив з того, що слідчим було доведено, що присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, крім того, судом врахована можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За змістом ст. 174 КПК України, особа, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 94, 131, 132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1