Справа № 204/1324/16-к
Провадження № 1-кс/204/230/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Красногвардійського
ВП ДВП ГУ НП України
в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу чт. 89 КК України раніше не судимого,
- якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 24 лютого 2016 року надійшло клопотання слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000644 від 23.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.02.2016 року приблизно о 07.50 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , чинив протиправні дії відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, через що за вищевказаною адресою по спец лінії «102» були викликані працівники поліції.
23.02.2016 року о 08.10 годині за вищевказаною адресою у складі 607 екіпажу УПП в м. Дніпропетровську прибув потерпілий ОСОБА_7 , інспектор роти № 6 батальйону № 1 УПП в м. Дніпропетровську ДПП, який діяв згідно посадових інструкцій поліцейського патрульної поліції, згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року № 4/1.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час у ОСОБА_5 , який знав що ОСОБА_7 перебуває на службі при виконанні своїх службових обов`язків у форменому одязі, раптово винник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення потерпілому ОСОБА_7 побоїв. Далі, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що потерпілий ОСОБА_7 являється працівником правоохоронного органу та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, знаходячись правим боком до потерпілого ОСОБА_7 , умисно наніс останньому один удар ліктем правої руки в область підборіддя потерпілого. Внаслідок спричинених ОСОБА_5 побоїв потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно згідно довідки КЗ ДКЛ № 16 ДОР м. Дніпропетровська № 1487 від 23.02.2016 року забій м`яких тканин голови, обличчя.
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України.
За вказаним фактом 23.02.2016 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000644, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив умисне, середньої тяжкості кримінальне правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад чотири роки, а також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання на території м. Дніпропетровська, зареєстрований у м. Жовті Води Дніпропетровської області, а також не має постійного місця роботи. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та те що підозрюваний не має постійного місця мешкання на території м. Дніпропетровська у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене, буде переховуватись від досудового розслідування та суду; в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 приблизно два місяці мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно мешкає свідок ОСОБА_8 , тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, особу підозрюваного, який є працездатним, але не має постійного місця роботи на території м. Дніпропетровська, не має постійного місця мешкання на території м. Дніпропетровська, та мешкав за однією адресою зі свідком, за скоєне ним кримінальне правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад чотири роки, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи наведене просив суд клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що заперечує проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суду пояснив, що він проживає у АДРЕСА_2 разом зі своєю громадянською дружиною, іі матір`ю та її сином. Квартира належить матері його громадянської дружини. Він неофіційно працює на підприємстві водієм та має середній заробіток на місяці приблизно 3 800,00 грн. Не одружений, дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Раніше судимий, останнього разу у 2011 році. Під час попереднього судового розгляду до нього був застосований запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, якого він дотримувався та не порушував його, на виклики слідчого та прокурора з`являвся, та не переховувався від суду. Свою провину визнав у повному обсязі.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до Витягу з ЄРДР за № 0000644 внесено відомості про те, що 23.02.2016 року приблизно о 08 год. 10 хв. Знаходячись в приміщені квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , 1980 року народження, умисно заподіяв тілесні ушкодження працівникові правоохоронного органу, а саме ОСОБА_7 у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повідомлено 23.02.2016 року.
За таких обставин вважаю, що клопотання та матеріали, надані слідчим доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що крім того підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , а також показами підозрюваного ОСОБА_5 наданими в судовому засіданні слідчому судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Клопотання та матеріали, надані слідчим свідчать про існування ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно мешкає свідок ОСОБА_8 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе впливати на свідка.
Щодо наявності ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України приходжу до висновку про недоведеність слідчим його існування, оскільки слідчим не надано доказів того, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинене, буде переховуватись від досудового розслідування та суду, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, він дотримувався та не порушував його, на виклики слідчого та прокурора з`являвся, та не переховувався від суду. Обставин, які б спростовували зазначені показання підозрюваного слідчим не надано. Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що не будучи затриманим у порядку ст. 208 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 прибув до суду на призначений час для розгляду клопотання про обрання та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою, що розцінюється судом як готовність підозрюваного прибувати по першому виклику слідчого, прокурора або су дуду на визначений ними час.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчим та прокурором не доведено факту того, що підозрюваний є раніше судимою особою, оскільки з наданих відомостей вбачається, що підозрюваний був засуджений Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 13.07.2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.
З огляду на наведені припис закону та встановлені обставини справи підозрюваний ОСОБА_5 , в силу приписів ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості, оскільки протягом іспитового строку не вчинив нового злочину.
Також вважаю за необхідне зазначити наступне, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вже зазначалося санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покара рання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Враховуючи наведене приходжу до переконливого висновку про відсутність законних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком менше п`яти років.
Наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, (відповідно до яких можливо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину), слідчим та прокурором перед судом також не доведено.
Відповідно до приписів ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено відсутність законних підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги факт наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Виходячи з матеріалів клопотання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , особу правопорушника, а також тяжкість покарання, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявність ризиків, а також необхідність завершення всіх процесуальних дій, без яких неможливий судовий розгляд зазначеного кримінального провадження, приходжу до висновку, що ОСОБА_11 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як саме даний запобіжний захід сприятиме запобіганню вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжним заходом.
При цьому, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 23 квітня 2016 року
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;
- не відлучатися за межі м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1