Справа № 755/9108/16-к
В И Р О К
іменем України
"14" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0002166 від 16 лютого 2016 року стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2009 року за ч. 1 ст. 198 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2) вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2013 року за ч. 2 ст. 289, ч.2, ст.15, ч.2 ст. 289 , ч.3 ст. 357 , ст.290 , ч.2 ст.185 , ч.3, ст.15 , ч.3 ст.185 ,ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
3) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року за ч. 2 ст.289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
4) вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі, 15 січня 2016 року звільненого з місць позбавлення волі на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по ч. 2 ст. 72 КК України;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 09 березня 2016 року близько 05 години 00 хвилин особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження разом із ОСОБА_8 приїхали на автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_2 , де у них виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом обравши об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_8 вступив у попередню змову із особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження , з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, групою осіб, ОСОБА_8 із особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи заздалегідь розробленим злочинним планом, розподіливши між собою ролі, переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 направився до автомобіля марки ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , де шляхом злому замків, проник до автомобіля. В цей момент особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження , перебуваючи у автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , спостерігав за прилеглою територією, з метою попередження виявлення злочин. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні автомобіля марки ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом пошкодження замка запалення завів автомобіль, що належить ОСОБА_6 та поїхав до особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, який знаходився неподалік у автомобілі марки БМВ НОМЕР_1 , тим самим незаконно заволодів вищевказаним автомобілем.

Після чого, ОСОБА_8 сів у автомобіль марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , а особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження у автомобіль марки ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, однак пізніше були затримані працівниками поліції.

Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ст.289 ч.2 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе не визнав повністю та показав, що до злочинів 15 лютого та 09 березня 2016 року він не причетний. Зазначив, що дійсно був знайомий із ОСОБА_9 , на його прохання телефонував свідку ОСОБА_10 та домовлявся за гараж. Також показав суду, що автомобіль БМВ днз НОМЕР_1 у його володінні не перебував, ним користувався ОСОБА_9 , а він декілька разів на ньому їздив.

Також, будучи допитаною з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання, в яких підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення в частині його часу, місця, способу вчинення та зазначила, що в ніч з 08 на 09 березня 2016 року вона спала вдома, а її автомобіль ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , вишневого кольору, знаходився по вул. Григоренка, 1-А в м. Києві, біля під`їзду. Сигналізація на автомобілі увімкнена не була, а він лише був замкнений на ключ. Зазначила, що близько 06 години 00 хвилин їй зателефонувала працівники поліції та повідомили, що її автомобіль знайдено на кільцевій дорозі в пошкодженому стані. Вказала, що у автомобіля ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , були пошкоджені капот, бампер, крило, а з водійських дверей було вийнято серцевину замку запалювання, знята обшивка. До викрадення її автомобіля воно було цілим та майже новим.

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки у відповідності до вимог положень ст.352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що в лютому був здійснений угон автомобіля Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , і слідчим було надано доручення на проведення слідчих дій. За допомогою трекера потерпілим було визначено місце знаходження його автомобіля. З наданої ним інформації слідувало, що автомобіль знаходиться в гаражі, розташованому в Київські області. Було знайдено орендатора даного гаража, який повідомив, що даний автомобіль йому привіз чоловік на ім`я ОСОБА_12 , надав його номер телефону та повідомив, що він їздить на автомобілі БМВ. Виявлений в гаражі автомобіль було перевірено по базі «Рубеж» і виявилося, що це саме той автомобіль, який було викрадено. В цей час до гаража під`їхав автомобіль «БМВ» і слідчим було прийнято рішення щодо проведення негласних розшукових дій щодо автомобіля «БМВ». В ході спостереження за автомобілем «БМВ» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були затримані в процесі здійснення угону іншого автомобіля, при наступних обставинах. Так, в нічний час доби з адреси вийшов ОСОБА_8 з, на той час, невідомим чоловіком та сіли в автомобіль «БМВ», чорного кольору, щодо якого проводилися негласні слідчі дії, та проїхали в двір іншого будинку неподалік. ОСОБА_8 підійшов до автомобіля червоного кольору, здійснив якісь дії, після чого автомобіль почав від`їжджати. Після цього, ОСОБА_8 пересів в автомобіль «БМВ», а ОСОБА_9 сів в даний автомобіль червоного кольору. На той момент їх затримати не було можливості, тому було прийнято рішення переслідувати їх, а потім затримати в слушний момент. Проїжджаючи по проспекту, вони заблокували автомобіль «БМВ», на якому рухався ОСОБА_8 , та автомобіль червоного кольору, на якому рухався ОСОБА_9 , як в подальшому стало відомо, автомобіль ЗАЗ Віда. Вони намагалися затримати останніх, однак ті намагалися втекти. Повідомив, що було прийнято рішення затримати автомобіль ЗАЗ Віда та здійснювали переслідування даного автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_9 . Останній не впорався з керуванням, наїхав на бордюр та був затриманий.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він брав участь в оперативно-розшукових діях стосовно здійснення угону автомобіля. Вказав, що під ранок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з під`їзду будинку, сіли в автомобіль «БМВ», темного кольору та заїхали у сусідній двір. В цей час ОСОБА_8 вийшов з автомобіля «БМВ» та направився до припаркованого автомобіля ЗАЗ Віда, червоного кольору, щось біля нього робив, після чого завів автомобіль. Потім він вийшов з даного автомобіля, сів у автомобіль «БМВ», з якого вийшов ОСОБА_9 , а останній в свою чергу сів за кермо автомобіля ЗАЗ Віда. Автомобіль «БМВ» поїхав, а автомобіль ЗАЗ Віда послідував за ним. Вказав, що вони почали стежити за даними автомобілями, в результаті чого автомобіль «БМВ» поїхав, а автомобіль ЗАЗ Віда був затриманий, за кермом якого був ОСОБА_9 , який повідомив, що він здійснював угон автомобіля разом з ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона є дівчиною ОСОБА_8 та зустрічається з ним близько 2 років та разом не проживали. Зазначила, що 15 лютого та 08 березня 2016 року ОСОБА_8 провів разом із нею в АДРЕСА_3 . Вказала, що вона проживає із донькою, мамою та маленьким братом. На запитання суду повідомила, що її мама не зможе підтвердити, що ОСОБА_8 перебував у них, бо рано уходила на роботу. У той же час вказала суду, що автомобіль БМВ на її думку, належав ОСОБА_8 та з 8 на 9 березня ОСОБА_8 передав вказаний автомобіль ОСОБА_9 , а сам пішов до неї.

Крім того, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

З протоколу огляду місця події від 09.03.2016 року, складеного слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_15 , на підставі повідомлення про правопорушення, за участі власника майна ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 114-115), вбачається, що здійснено огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти під`їзду будинку АДРЕСА_2 . На даній ділянці розташовано багато припаркованих автомобілів, встановлено факт заволодіння транспортним засобом. В ході огляд нічого, щоб мало значення для досудового розслідування, виявлено та вилучено не було.
З протоколу огляду місця події від 10.03.2016 року, складеного слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності двох понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , з долученою фототаблицею (т. 1 а.с. 123-125), вбачається, що здійснено огляд ділянки місцевості, розташованої в зеленій зоні парку «Пірогово», за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 21, на якій знаходиться автомобіль БМВ 318, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який в подальшому було вилучено.
Суд не бере до уваги протокол проведення слідчого експерименту від 26.04.2016 року, складеного слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_19 за участі підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , в присутності двох понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , оскільки підозрюваний ОСОБА_8 від проведення даної слідчої дії відмовився (т. 1 а.с. 144-146).

22 лютого 2016 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві винесено постанову про проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за річчю, а саме автомобілем чорного кольору марки «БМВ» днз. НОМЕР_1 в період часу з 22 лютого 2016 року по 22 березня 2016 року (т.1 а.с.161 ).
З протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.04.2016 року, складеного о/у ВКР Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_22 , вбачається, що на підставі доручення слідчого СВ Дніпровського управління поліції ОСОБА_19 №45Т від 22.02.2016 року, постанови слідчого №315т/125/50-2016 від 22.02.2016 року проведено негласні слідчі (розшукові) дії, в ході яких отримано інформацію, що 09.03.2016 року під час здійснення візуального спостереження за автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Зодчих та Кільцевої дороги за вчинення незаконного заволодіння автомобілем ЗАЗ-Віда, д.н.з. НОМЕР_2 , що мало місце на вул. Григоренка, 1-А, було затримано ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 163).
З протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28.04.2016 року, складеного начальником сектору ВКР Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві майором поліції ОСОБА_11 , слідує, що на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського управління поліції ОСОБА_19 №315m/125/50 від 22.02.2016 року, доручення слідчого СВ Дніпровського управління поліції ОСОБА_19 №45 m від 22.02.2016 року проведено негласні слідчі (розшукові) дії, в ході яких отримано інформацію, що 08.03.2016 року з 22:00 год. до 10:00 год. 09.03.2016 року проведено візуальне спостереження за автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході проведення даної слідчої дії встановлено, що ОСОБА_8 на пр. Григоренка, 1-А в м. Києві вийшов з автомобіля БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , та підійшов до автомобіля ЗАЗ Віда, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом пошкодження замка водійських дверей відчинив автомобіль, сів за кермом та виїхав з двору. Після цього ОСОБА_8 пересів за кермо автомобіля БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_9 сів за кермо автомобіля ЗАЗ Віда, д.н.з. НОМЕР_2 та у подальшому був затриманий.
З протоколу огляду місця події від 09.03.2016 року, проведеного слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_23 , в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 168-169), вбачаться, що здійснено огляд земельної ділянки на перехресті вул. Зодчих та Великої Кільцевої, на якій розташований автомобіль ЗАЗ Віда, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . В ході даної слідчої дії виявлено та вилучено змиви з керма, 2 сліди папілярних узорів з передніх правих дверей, мобільний телефон, подушка безпеки. Даний автомобіль також було вилучено.
З протоколу огляду місця події від 09.03.2016 року, проведеного слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_23 , в присутності двох понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , з долученою фототаблицею (т. 1 а.с. 170-176), вбачається, що здійснено огляд ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поряд якого знаходиться автомобіль ЗАЗ Віда, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . В ході даної слідчої дії виявлено та виучено пару чорних перчаток, плоскогубці, гаманець з сім карткою та картками.
З лікарського свідоцтва про смерть № 198/16 від 30.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (т. 1 а.с. 156-157).
08 червня 2016 року, відповідно до Постанови Прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 289 КК України закрито у зв`язку із смертю підозрюваного на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України (т.1 а.с. 199-201).
Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_8 що він до злочину 09 березня 2016 року причетний не був, а перебував разом із своєю дівчиною ОСОБА_14 , а також самого свідка ОСОБА_14 , то суд ставиться до них критично, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 є хлопцем свідка ОСОБА_14 ; крім того, надані стороною обвинувачення докази судом визнані допустимими, узгоджуються із показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28 квітня 2016 року які відповідають вимогам ч. 1 ст. 269 КПК України.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується за ч. 2 ст. 289 КК України за наступним епізодом.
Згідно формулювання обвинувачення, ОСОБА_8 що 15 лютого 2016 року близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_26 приїхали на автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_4 , де у них виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, обравши об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки Део Ланом, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_8 вступивши у попередню змову із ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, групою осіб, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , діючи заздалегідь розробленим злочинним планом, розподіливши між собою ролі, переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 направився до автомобіля марки Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , де шляхом злому замків, проник до автомобіля. В цей момент ОСОБА_9 , перебував у автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , спостерігав за прилеглою територією, з метою попередження виявлення злочину. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні автомобіля марки Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом пошкодження замка запалення завів автомобіль, що належить ОСОБА_5 та поїхав до ОСОБА_9 , який знаходився неподалік автомобіля марки БМВ НОМЕР_1 , тим самим незаконно заволодів вищевказаним автомобілем.

Після чого, ОСОБА_8 на автомобілі марки Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , а ОСОБА_9 на автомобілі марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, як зазначено у обвинуваченні, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом повторно, за попередньою змовою групою осіб.
За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що за ч. 2 ст. 289 КК відносно ОСОБА_8 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
Так, на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначених злочинів, прокурор надав докази, які були безпосередньо досліджені судом.
Аналізуючи вищезазначені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вони, враховуючи показання обвинуваченого, не є достатніми та переконливими доказами визнання винуватості ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України.
Зокрема, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання, в яких підтвердив факт викрадення у нього його автомобіля Део Ланос. Зазначив, що за допомогою трекера ним було визначено місце знаходження його автомобіля, а саме в гаражі, розташованому в Київські області. Він повідомив про це слідчого, від якого у подальшому дізнався, що було знайдено орендатора даного гаража ОСОБА_10 та йому повернуто його автомобіль. ОСОБА_8 він раніше не бачив.

Як доказ винуватості обвинуваченого за епізодом 15 лютого 2016 року, стороною обвинувачення надано протокол прийняття заяви про вчиненні кримінального правопорушення від 15 лютого 2016 року, складеного о/у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітаном поліції ОСОБА_27 , слідує, що ОСОБА_5 в період часу з 17:00 год. до 07:50 год. по вул. Ентузіастів 7/3 в м. Києві виявив відсутність автомобіля Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2012 року випуску (т. 1 а.с. 79-80).

З протоколу огляду місця події від 15 лютого 2016 року, складеного слідчим Дніпровського управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_28 , на підставі заяви про злочин, в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , долученої фото таблиці до протоколу огляду місця події від 15.02.2016 року та схеми до ОМП 15.02.2016 року, вбачається, що було здійснено огляд ділянки місцевості, розташованої у дворі будинку АДРЕСА_4 , розміром приблизно 3 на 3 м, покритої асфальтовим покриттям та піском. Під час проведення даної слідчої дії у громадянина ОСОБА_5 було вилучено свідоцтво про реєстрацію автомобіля ЗАЗ «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_5 та комплект ключів від автомобіля в кількості 2 ключі та брелка. На даній території відео фіксуючих пристроїв, які б могли зафіксувати подію злочину та осіб, що його вчинили, виявлено не було (т.1 а.с. 82-87).

Із заяви ОСОБА_10 , від 18.02.2016 року, вбачається, що останнім надано дозвіл працівникам поліції провести огляд гаража А НОМЕР_6 , розташованого на території ГБК «Роднічок», смт. Боярка (т. 1 а.с. 89).
Із заяви ОСОБА_5 , від 18.02.2016 року, слідує, що останнім надано дозвіл працівникам поліції провести огляд автомобіля Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться в смт. Боярка (т.1 а.с. 90).
З протоколу огляду місця поліції від 18.02.2016 року, складеного слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_19 , в присутності дох понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , за участі власника приміщення ОСОБА_10 , вбачаться, що здійснено огляд гаражного приміщення А НОМЕР_6 (металевий розкладний), розташованого на території ГБК «Роднічок», в смт. Боярка по вул. Магістральна. В приміщення даного гаража було виявлено автомобіль марки Део, з причепленим номерним знаком червоного кольору НОМЕР_7 . В даному автомобілі на пасажирському сидінні виявлено документи на ім`я ОСОБА_5 , два товарних чека та книжка автомобіля. Крім того, в ході огляду виявлено та вилучено викрутка, рукавички, сліди мікронашарування із сидіння та змиви з руля, коробки передач та дверки. Вищевказаний автомобіль також було вилучено та транспортовано до Дніпровського управління поліції (т. 1 а.с. 91-99).
З рапорту о/у ВКР Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_22 , вбачається, що в ході виконання доручення по матеріалам ЄРДР №002166 від 16.02.2016 року, за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та проведення оперативно розшукових заходів було встановлено, що особа, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, користується автомобілем марки БМВ 318, д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому за допомогою системи Рубіж було встановлено, що викрадений автомобіль марки Део, д.н.з. НОМЕР_3 та БМВ, д.н.з. НОМЕР_8 рухались в одному напрямку, підтвердженням чому є офіційний витяг із бази Рубіж (т. 1 а.с. 105-107).
З протоколу огляду від 17.02.2016 року, складеного слідчим СВ Дніпровського управління поліції ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 108-110), слідує, що здійснено огляд диска CD-R із відеозапиcами з камер спостереження, розташованих на в`їзді до гаражного кооперативу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . На даному диску містяться 3 відео-файли. При перегляді відео-файла №1 на камері зображена дата 15.02.2016 року початок 04 год. 58хв. 33 с. На даному відео зображено малу архітектурну споруду із почепленим зображенням «Гастроном», з лівої сторони гастронома проїжджає автомобіль, схожий на марку БМВ (в подальшому БМВ), за ним під`їжджає до ОСОБА_33 та припарковується автомобіль марки ДЕО. В цей час помітно по освітленню фар з лівої сторони від ОСОБА_33 нібито розвертається автомобіль та через декілька секунд виїжджає автомобіль схожий на БМВ, який проїхав декілька секунд назад повз гастроном. В подальшому БМВ зупиняється та з автомобіля марки ДЕО виходить чоловік та прямує до авто БМВ.
При відкритті відео-файла №2 на камері зображено дата 15.02.2016 року початок, час 08 год. 40 хв. 04 . На даному відео зображено малу архітектурну споруду «Гастроном», біля якого припаркований автомобіль марки ДЕО, який зображено на попередньому відео файлі. Через декілька секунд до ОСОБА_34 під`їжджає автомобіль марки Сіат, з якого виходить чоловік та сідає до авто марки Део, та вони заїжджають на територію ГБК «Роднічок».
При відкритті відео-файла №3 на камері зображено дата 15.02.2016 року початок, час 08 год. 41 хв. 00 с. на даному відео зображено безпосередньо в`їзд на територію ГБК «Роднічок». На камері зображено як спочатку розвертається автомобіль марки Сіат, д.н.з. НОМЕР_9 , після чого на камері на передньому плані з`являється автомобіль марки Део, д.н.з. НОМЕР_3 та вони заїжджають на території ГБК. У судовому засіданні вказані відео файли не переглядались, оскільки сторони про це не клопотали, під сумнів протокол огляду від 17.02.2016 року не ставили, оскільки розпізнати будь-кого не уявлялось можливим. Відомостей хто є власником або користувачем автомобіля марки Сіат суду також не надано.
Відповідно до Довідки аналізу технічної інформації абонентських номерів та моніторингу по факту незаконного заволодіння транспортним засобом 15 лютого 2016 року проведено аналіз роздруківок мобільних телефонів ОСОБА_8 за 15 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 177-178). Проте, доводячи перед судом обвинувачення, прокурор не надав суду доказів, що обвинувачений користувався вказаними телефонами із зазначеними вище номерами.
Суд, аналізуючи зміст показань свідка ОСОБА_11 , в частині, яка містять посилання на показання з чужих слів, а саме що ним було знайдено орендатора гаражу ОСОБА_10 та який повідомив йому, що викрадений автомобіль йому привіз чоловік на ім.»я ОСОБА_12 , який їздить на автомобілі БМВ, виходячи з положень ч. 7 ст. 97 КПК України, рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, висновків ЄСПЛ, не визнає допустимими, оскільки вони надані свідком, як співробітником оперативного підрозділу у кримінальному провадженні, в якому він здійснював процесуальні дії при його розслідування, а в іншій частині суд визнає покази цього свідка належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Крім того, суд відмічає, що стороною обвинувачення не було забезпечено явку свідка ОСОБА_10 . Інших слідчих дій, як то впізнання із вказаним свідком не проводилось.
Інших достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України за епізодом 15 лютого 2016 року суду не надано, а надані докази, як вважає суд, є недостатніми для визнання винуватості особи.
Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України, ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України за епізодом 15 лютого 2016 року.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні 09 березня 2016 року кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за обставин, встановлених судом, а саме у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставин, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, характеристику, стан здоров`я, раніше судимий, не працює, неодружений; позицію потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у межах, установлених у санкцією ст. 289 ч. 2 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів, у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виходячи з положень п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, запобіжний захід стосовно обвинуваченого, з урахуванням норм ст.ст. 177,178 КПК України, у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.
Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 124, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні 09 березня 2016 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України за епізодом 15 лютого 2016 року визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази тех. паспорт та ключ, що вилучені під час огляду місця події 15.02.2016 року - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Речові докази автомобіль Део Ланос, що вилучений під час огляду місця події 18.02.2016 року - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Речові докази компакт диск типу CD-R, на якому міститься відеозапис з камери відео спостереження ГБК «Роднічок» - залиши на зберігання у матеріалах кримінального провадження.
Речові докази автомобіль БМВ 318і днз. НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_35 (а.с. 126, 148-149) повернути власнику за свідоцтвом про реєстрацію ОСОБА_36 .
Речові докази, що вилучені під час огляду місця події 09.03.2016 року:
- печатки, пласкогубці знищити;
- мобільний телефон, гаманець із банківськими та дисконтними картками та сім карткою залишити у володінні ОСОБА_37 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: