Дата документу Справа № 318/2723/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/179/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 318/2723/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.263 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

.

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000993 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.09.1996 році Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 229-6 ч. 1, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 15.04.1998 році Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 17, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 196-1, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. На підставі ст. 14 направлений на лікування від наркоманії;

- 27.04.1998 році Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна. На підставі ст. 14 направлений на лікування від наркоманії;

- 14.07.2004 році Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 28.09.2009 році Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття строку покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 08.06.2010 році Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 06.03.2012 році по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного йому покарання з випробуванням строком 3 (три) роки.

На підставі п.п 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений попередній домашній арешт. Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурорне оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні та кваліфікацію його дій, вважає вирок Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.10.2015р. по цьому кримінальному провадженню необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вказує, що рішення суду про застосування ст. 75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням має бути належним чином мотивовано.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

В порушення зазначених вимог закону, а також ст. 370 КПК України і п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003, районний суд лише формально перерахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого без наведення переконливих мотивів, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням.

У зв`язку з викладеним прокурор просить вирок Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.10.2015 відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника і обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , приблизно у середині вересня 2014 року, знаходячись на території заводу «Еталон», який знаходиться у м. Антрацит, Луганської області, знайшов мішок білого кольору, у якому знаходилися: 30 патронів калібру 7,62x53 мм, 2 бойових пострілів патронного зарядження калібру 30-мм, 5 корпусів бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 із закріпленими в них холостими пробками гранат, 5 бойових уніфікованих підривників дистанційної дії, 2 корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат РГН, 2 бойових ударно-дистанційних запала, речовина жовто-коричневого кольору - Тротил, тканина у вигляді прошитих сформованих восьми секторів з речовиною жовто-коричневого кольору - вибуховою речовиною метальної дії, жмути одножильних електродротів, предмет циліндричної форми - частина накольного механізму підривника МУВ з одножильним електродротом біло-жовтого кольору, реактивна протитанкова граната РПГ-22.

Після чого, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами, вибуховими речовинами та пристроями основною характерною ознакою яких є їх призначення - ураження живої цілі, знищення або пошкодження оточуючого середовища, маючи умисел на подальше незаконне їх перевезення та зберігання без передбаченого законом дозволу, переховав у виготовленим ним же тайнику, поблизу з вищевказаним заводом «Еталон», знайдений ним мішок з боєприпасами, вибуховими речовинами та пристроями.

Наприкінці вересня 2014 року, ОСОБА_8 вилучивши з виготовленого ним вищевказаного тайнику мішок з боєприпасами, вибуховими речовинами та пристроями, який помістив до сумки, та у подальшому у громадському транспорті незаконно їх перевіз до свого місця реєстрації, а саме до домоволодіння АДРЕСА_1 , де усвідомлюючи що діє незаконно, сховав та зберігав мішок з боєприпасами, вибуховими речовинами та пристроями до жовтня 2014 року.

Наприкінці жовтня 2014 року, ОСОБА_8 з метою переховування боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв, перевіз їх до берегу Каховського водосховища, поблизу вул. Набережна в м. Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, де їх і сховав у саморобному тайнику, а саме закопав у землю.

06 липня 2015 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_8 з метою зміни місця зберігання боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв, вилучив їх з вищевказаного тайнику, та став переносити їх у сумці до Кам`янсько - Дніпровського лісництва, Запорізької області, розташованого в районі вул. Першотравневій у м. Кам`янка-Дніпровська, де останній був затриманий працівниками УСБУ м. Енергодар в Запорізькій області. Під час огляду сумки ОСОБА_8 було виявлено та вилучено:

- 30 патронів калібру 7,62x53 мм, які згідно висновку експерта №431/ЗТ від 07.08.2015, є боєприпасами - військовими патронами калібру 7,62x53 мм до гвинтівок (карабінів) конструкції Мосіна, ручних кулеметів конструкції Дягтярева (ДП), снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та інше;

- 2 бойові постріли 30-мм, які згідно висновку експерта №222/109вр від 19.08.2015 - є 30 мм бойовими пострілами патронного зарядження промислового виготовлення, які відносяться до боєприпасів;

- 5 предметів еліпсоїдної форми, які згідно висновку експерта 214/124вр від 18.09.2015 - є корпусами ручних оборонних осколочних гранат Ф1 промислового виробництва із закріпленими в них холостими пробками гранат промислового виготовлення, які до боєприпасів не відносяться, але містять в собі заряди вибухової речовини бризантної дії тринітротолуол (тротил) вагою 50-56 г кожний;

- 5 предметів циліндричної форми, які згідно висновку експерта 214/124вр від 18.09.2015 є бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виробництва, які відносяться до боєприпасів. В сукупності корпуси ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 та бойові уніфіковані підривники дистанційної дії типу УЗРГМ являються бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до боєприпасів придатних для здійснення вибухів.

- 2 предмета сферичної форми, які згідно висновку експерту 214/124вр від 18.09.2015 - є корпусами бойових ручних наступальних осколкових гранат РГН промислового виготовлення, які до вибухових пристроїв або боєприпасів не відносяться, але містять в собі заряди вибухової речовини бризантної дії А-1Х-1 (флегматизований гексоген) вагою 90 г кожний;

- 2 предмета циліндричної форми, які згідно висновку експерта 214/124вр від 18.09.2015 - є бойовими ударно-дистанційними запалами УДЗ промислового виготовлення, які відносяться до боєприпасів. В сукупності корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат РГН та бойові ударно-дистанційні запали УДЗ являються бойовими ручними наступальними осколковими гранатами РГН, які відносяться до боєприпасів придатних для здійснення вибухів;

- речовина жовто-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта 214/124вр від 18.09.2015 - є конструктивно оформлений заряд вибухової речовини бризантної дії - плавлений тротил вагою 1242 г, до маси якої введено металеві предмети, у якості готових осколкових елементів, придатна для здійснення вибуху при наявності засобу ініціювання вибуху або створенню для цього необхідних умов;

- тканина у вигляді прошитих сформованих восьми секторів в якій знаходиться гранульована речовина жовто-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта 214/124вр від 18.09.2015 - є вибуховою речовиною метальної дії - бездимним нітроцелюлозним артилерійським порохом промислового виготовлення загальною вагою 675 г, який придатний до використання за призначенням, в тому числі для здійснення вибуху при створенні необхідних для цього умов;

- предмет схожий на бойову реактивну протитанкову гранату РПГ - 22, який згідно висновку експерта 214/124вр від 18.09.2015 - є бойовою реактивною протитанковою гранатою РПГ- 22, яка містить в собі заряд бризантної вибухової речовини підвищеної потужності окфол масою 340 г (на основі октогену), являється вибуховим пристроєм та відноситься до боєприпасів, придатна для використання за призначенням, а саме здійснення пострілу та враження цілей шляхом вибуху.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину сторонами не оспорюються, у зв`язку з чим вони не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до статті 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі статтею 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до статті 65 КК України суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями частини першої статті 75 КК України, суд, звільняє винного від відбування покарання з випробуванням, якщо, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, при цьому висновки суду з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Вищенаведені вимоги кримінального та кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав.

Так, суд першої інстанції у вироку не зазначив чому, на його думку, звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і контролем за його поведінкою з боку уповноваженого органу буде в більшої мірі сприяти виправленню обвинуваченого, ніж реальне відбування ним покарання, а також не вмотивував свого висновку про достатність саме такої міри покарання.

Одночасно, призначаючи покарання, суд першої інстанції, достатньою мірою не врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що є тяжким злочином, об`єм боєприпасів, а також особу обвинуваченого, який ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово був судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення і можливість скоєння нових правопорушень.

Посилання суду на обставину, що пом`якшує кримінальне покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, судом належно невмотивоване.

Таким чином, висновок суду про те, що ОСОБА_8 не становить громадської безпеки, а тому підлягає звільненню від призначеного покарання, на думку колегії суддів є безпідставним, оскільки не узгоджується з матеріалами кримінального провадження і даними про особу обвинуваченого, який після проголошення вироку у даному кримінальному провадженні скоїв новий тяжкий злочин.

З огляду на сукупність даних про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер і об`єкт посягання, обставини, які обтяжують покарання винного, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не відповідає меті призначеного покарання і не здатне попередити вчинення ним нових злочинів, а тому вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно зі статтею 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово був судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, а також те, що він не працює і не має постійного доходу, обставини, що обтяжують його покарання, - рецидив злочинів, об`єм вибухових речовин та боєприпасів та вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у межах санкції, передбаченої ст. 263 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі.

Таке покарання колегія суддів вважає відповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та іншим обставинам справи, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Доводи сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого під час судового розгляду спростовується заявою та розпискою ОСОБА_9 від 22.10.2015 року (а.с.26, 27 т.2).Тому підстав для призначення нового судового розгляду колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ПРИСУДИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати.

Постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту виконання вироку.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4