21.07.2016 Справа №607/3193/16-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурорів Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
Обвинувачений ОСОБА_3 28 грудня 2015 року о 17 год. 00 хв. керував технічно справним автомобілем «CITROEN Dispatch», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по лівій смузі свого напрямку проїзної частини просп. Злуки м. Тернополя в бік перехрестя з вулицями Збаразька та Текстильна. Рухаючись у вказаному напрямку, зі швидкістю близько 40 км/год., і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений навпроти будинку № 23, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що у сусідній смузі перед вказаним пішохідним переходом зменшує швидкість та в подальшому зупинився невстановлений слідством мікроавтобус, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п. 18.4. ПДР України, не зменшив швидкість руху керованого автомобіля «CITROEN Dispatch», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжував рух у зазначеному напрямку.
Внаслідок порушення вищевказаних пунктів Правил, ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «CITROEN Dispatch».
У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинено травму лівої ноги у вигляді закритого перелому верхньої третини малогомілкової кістки з набряком м`яких тканин колінного суглоба і гомілки; травму голови у вигляді саден тім`яної ділянки, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дорожньо-транспортна пригода перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.4. ПДР України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав, що 28 грудня 2015 року приблизно о 17 год. 00 хв. він керував автомобілем «CITROEN Dispatch». Рухаючись пo прос. Злуки м. Тернополя в бік вул. Збаразької в лівій смузі та наблизившись до пішохідного переходу, із-за мікроавтобуса, який стояв перед цим переходом, вийшов пішохід. Не зреагувавши відразу він здійснив наїзд на нього. З потерпілим він примирився, повністю відшкодував йому завдану шкоду і на даний час будь яких претензій з боку потерпілого до нього не має.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Крім цього, на даний час, він будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має та із ним примирився.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, претензій матеріального та морального характеру він не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 .
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.
Суд, вислухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, вважає можливим клопотання потерпілого ОСОБА_6 задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Як вбачається з вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, відшкодував завдану ним шкоду потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 350 КПК України, суд, -
Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Головуючий суддя ОСОБА_1