Справа № 138/2244/15-к
Провадження №11-кп/772/177/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 КОПІЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника Могилів-Подільського міжрайонного прокурора Вінницької області ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 13.05.2015 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора: ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_7 12 травня 2015 року приблизно о 21 год. 20 хв., перебуваючи в хворобливому стані та стані алкогольного сп`яніння, на законних підставах керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 66 км/год, в районі будинку №95 по проспекту Незалежності в м. Могилеві-Подільському Вінницької області в напрямку м. Ямпіль при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників руху, перетнув суцільну вузьку лінію дорожньої розмітки та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку, до центру міста Могилева-Подільського. Від отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травм ОСОБА_12 загинув на місці. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_12 отримав такі тілесні ушкодження: забійна рана м`яких тканин в лобній дільниці голови зліва, три садни по внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, рвано-зяюча рана по переднє-внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині на відстані 50-62 см від рівня підошви з повним скілковим переломом лівої стегневої кістки (відкритий перелом), рвано-розчавлена рана по внутрішній поверхні лівої гомілки у нижній третині з переломом обох кісток гомілки (відкритий перелом), лінійні рани від розтягнення в лівій паховій дільниці, синці на тильній поверхні обох кистей рук, повний розрив купола діафрагми справа та зліва з травматичним переміщенням: - розірваного шлунка з вмістом в ліву плевральну порожнину, розчавленої лівої нирки з навколо ниркової клітковиною, відірваного від бризжейки тонкого кишківника, розчавленої селезінки; травматичним переміщенням в праву плевральну порожнину розчавленої правої нирки з біля нирковою клітковиною; розрив великого сальника, розчавлення підшлункової залози, перелом ребер лівої половини грудної клітини: 3-8 по переднє-підпаховій лінії з масивним пошкодженням плеври розходженими краями переламаних ребер, розривом міжреберних м`язів від лінії переломів до середнє-лопаткової лінії; перелом ребер правої половини грудної клітини: 3-10 з масивним розходженням плеври розходженими краями переламаних ребер та розривом межреберних м`язів від лінії переломів до переднє-підпахвової лінії; повний відрив тіла 6-го хребця від 7-го хребця з значним розходженням між собою тіл хребців, розривом бокових зв`язок та спинного мозку на цьому рівні; чисельні піддіафрагмальні лінійні розриви тканини печінки, які згідно висновку експерта № 82 від 13-26.05.2015 утворились при ДТП 12.05.2015 як небезпечні для життя належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень з життям несумісні, між ними та смертю ОСОБА_12 є причинний зв`язок.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 порушив п. 1.5, 2.9 (а, б), 10.1, 12.4 та пп.1.1. п.1 «Горизонтальна розмітка» розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вироком суду, заступник Могилів-Подільського міжрайонного прокурора Вінницької області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з мотивувальної частини вироку зазначення позиції прокурора у судових дебатах та обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого вжиття заходів до відшкодування шкоди потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, просить вирок суду скасувати, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в повній мірі не врахував ступінь тяжкість злочину, її думку щодо міри покарання, те, що злочин обвинувачений скоїв в стані алкогольного сп`яніння та в хворобливому стані, викликаному цукровим діабетом 1-го типу середньої важкості, при якій забороняється керувати транспортними засобами, обвинувачений ОСОБА_7 раніше вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини та кваліфікацію дій, вважає призначене йому покарання надто суворим та просить вирок суду змінити та застосувати до нього правила ст.75 КК України. Стверджує, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не було враховано в повній мірі його поведінку в суді, те, що він вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв в установленні об`єктивної істини у справі, хворіє та потребує постійного лікування, характеризується позитивно, намагався відшкодувати шкоду завдану злочином.

На апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення, в яких, вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, просить залишити апеляційну скаргу потерпілої без задоволення.

До початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 відмовився на підставі ст.403 КПК України від поданої ним апеляційної скарги на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти інших апеляційних скарг, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та заперечила проти апеляційної скарги обвинуваченого та просила призначити ОСОБА_7 максимально сувору міру покарання, прокурора ОСОБА_9 , який заперечив проти апеляційних скарг, захисника ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечила проти апеляційної скарги потерпілої, представника потерпілої ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу потерпілої та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши додатково надані при апеляційному розгляді стороною захисту медичні документи та довідку Укрпошти від 20.02.2016 року, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого та потерпілої задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, ґрунтується на перевірених у судовому засіданні доказах, які суд з дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідив та дав їм належну оцінку. Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюються.

Доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання суд дотримався вимог ст.ст.50, 63, 65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, хоча і є необережним, однак відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, зокрема що він раніше не судимий, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, стан здоров`я, (хворіє на цукровий діабет І типу середньої важкості, гіпертонічну хворобу І ступеню, має вроджену ваду серця), поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину ( місця події не залишав, намагався надати ОСОБА_12 допомогу), думку потерпілої щодо міри покарання, наслідки злочину, які є незворотними, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, вжиття заходів до відшкодування шкоди потерпілій, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Саме з урахуванням зазначених обставин, наслідків злочину, які є незворотними, думки потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому максимально сувору міру покарання, суд першої інстанції обґрунтовано визнав відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 правил ст.75 КК України та призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення.

Надані стороною захисту при апеляційному розгляді додаткові документи про стан здоров`я ОСОБА_7 , хоча і вказують на наявність у нього ряду захворювань, не містять медичних даних про неможливість відбування ним призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі.

Надана довідка Укрпошти свідчить лише про обставину, якій вже дана оцінка судом першої інстанції і яка ним врахована при призначенні покарання, як пом`якшуюча - вжиття заходів до відшкодування шкоди потерпілій

Оцінка всіх обставин справи у їхній сукупності дозволяє апеляційному суду зробити висновок про неможливість застосування до ОСОБА_7 правил ст.75 КК України.

Статтею 414 КПК України визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам закону, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для скасування чи зміни вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості чи суворості апеляційний суд не вбачає.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника Могилів-Подільського міжрайонного прокурора Вінницької області ОСОБА_5 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року, на підставі ст.403 КПК підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника Могилів-Подільського міжрайонного прокурора Вінницької області ОСОБА_5 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її оголошення.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: