АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/324/16 Справа № 200/3357/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарях ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 р., якою відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та змінено цей запобіжний захід на особисту поруку строком до 7 квітня 2016 р. відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Луганську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,-

встановила:
Відповідно до наданих матеріалів органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він 18 червня 2014 р. близько 17 год., знаходячись на вул. Іскривській у м. Дніпропетровську, діючи за попередньою змовою, групою осіб з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , проникли до квартири останнього, де заволоділи його майном на суму 2000 грн., а також грошима в сумі 150 доларів США.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 лютого 2015 р. ОСОБА_11 в період часу з 5 год. 30 хвил. до 7 год. за попередньою змовою групою осіб проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 розташованого в гаражному кооперативі «ШСУ» поблизу вул. Героїв Космосу, м. Павлограда, що належить потерпілому ОСОБА_12 , звідки тайним способом викрав грошові кошти у сумі 670 дол. США та побутову техніку загальною вартістю 4070 грн.

6 жовтня 2015 р. близько 2 год. ОСОБА_11 разом з невстановленими особами, проник до буд. АДРЕСА_3 , де діючи групою осіб з застосуванням насилля небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 заволоділи майном останнього на суму 3000 грн.

Крім того, 7 жовтня 2015 р. в ході обшуків за адресами:

- АДРЕСА_2 співробітниками міліції було виявлено та вилучено пістолет «ПМ» № НОМЕР_2 ; 75 патронів; пістолет кулемет № НОМЕР_3 ; гранату Ф-1 з запалом до неї, які ОСОБА_11 незаконно придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

- АДРЕСА_2 співробітниками міліції було виявлено та вилучено ніж, який віднесено до холодною зброї колюч ріжучої дії.

Крім того, 24 вересня 2015 р. близько 13 год. ОСОБА_11 , знаходячись на території станції технічного обслуговування, розташованої за адресою АДРЕСА_4 , діючи групою осіб з метою помсти за конфлікт, який стався на передодні з ОСОБА_14 вчинили хуліганські дії, з застосуванням погроз застосування вогнепальної зброї з метою з`ясування місцезнаходження ОСОБА_14 нанесли удари потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які транспортували автомобіль «ВYD» д/н НОМЕР_4 . Отримавши інформацію від останніх, почали пошкоджувати вказаний автомобіль, який належить ОСОБА_13 .

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 7 жовтня 2015 р. ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 263 КК України.

9 жовтня 2015 р. Бабушкінськім районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто, до 5 грудня 2015 р.

4 грудня 2015 р., 30 січня 2016 р. йому продовжено строк тримання під вартою відповідно на 60 діб, тобто, до 1 лютого 2016 р., на 30 діб, тобто, до 1 березня 2016 р.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 29 лютого 2016 р. слідчому відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком до 7 квітня 2016 р. Призначено поручителем народного депутата Верховної Ради України ОСОБА_17 з покладенням на останнього відповідних зобов*язань.

Своє рішення суд вмотивував тим, що взяте зобов`язання народного депутата Верховної Ради України ОСОБА_17 виступати поручителем підозрюваного ОСОБА_9 заслуговує на особливу довіру, що на думку суду слугувало підставою для задоволення клопотання про особисту поруку.

Прокурор не згоден з даним рішенням. В апеляції просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному строк тримання під вартою на 30 днів без визначення застави.

В обґрунтування доводі своєї скарги вказує на необґрунтованість судового рішення та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вважає, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, поєднаних з застосуванням насильства та спрямованих проти громадського порядку та безпеки.

Вказує на те, що судом не враховано, дані про особу останнього, який постійного місця роботи не має, із сім`єю не проживає, під час досудового розслідування відмовлявся від надання показів, що на думку сторони обвинувачення свідчить про спробу ухилення від відповідальності.

Вважає, що органом слідства встановлено наявні ризики, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, може знищити, сховати будь-які речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин злочинів, що останній може незаконно впливати на свідків та потерпілих шляхом вмовляння, погроз або застосування насильства з метою зміни свідчень, у зв`язку з чим сторона вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи своєї апеляції та просив її задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляції та просили ухвалу залишити без змін.

Слідчий ОСОБА_18 , в провадженні якого знаходиться справа відносно ОСОБА_11 пояснив, що розслідування по ній майже закінчено. Всі необхідні процесуальній дії з участю останнього, інших учасників проведено. Тому в найкоротший час буде прийматись рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів. Стверджував, що ОСОБА_11 з моменту зміни йому 29 лютого 2016 р. міри запобіжного заходу на особисту поруку і звільнення із слідчого ізолятора, свої процесуальні обов*язки не порушував. На перший виклик з*являвся до нього. Перед зміною місця мешкання повідомив слідство. Примусові заходу процесуального характеру, пов*язані з порушенням обов*язків до ОСОБА_11 не застосовувались. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Заслухав суддю-доповідача, дослідивши та перевіривши надані матеріали, вислухавши думки учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

При вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, про зміну запобіжного заходу на особисту поруку, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 180, 199 КПК.

Відповідно до вказаних норм процесуального закону, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що зазначений ризик не зменшився або з*явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК, зобов*язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою

З наданих матеріалів вбачається, що постановою заступника прокурора Дніпропетровської області строк досудового розслідування продовжено до 7 квітня 2016 р., у зв`язку з необхідністю систематизації матеріалів провадження, ознайомлення з ними сторін, виділення матеріалів відносно інших причетних осіб, складання обвинувального акту та вручення реєстру досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги що стороною обвинувачення усі необхідні слідчі дії проведені, а строк досудового розслідування продовжений задля виконання процесуальних дій, які не спрямовані на додатковий збір доказів та фактів щодо скоєних злочинів, у зв`язку з чим, колегія вважає, що доводи апеляції є необґрунтовані.

Звертається увага, що стороною обвинувачення окрім раніше зазначених ризиків та доводів в апеляції не вказано, даних про те, що останні ризики не зменшилися або з`явились нові, тому колегія суддів вважає за неможливе подальше тримання під вартою ОСОБА_11 .

Колегія суддів не може залишити без уваги, що належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 гарантують депутати Павлоградської міської ради ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також народний депутат Верховної Ради України ОСОБА_17 , які офіційно взяли на себе такі зобов`язання та поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи твердження в засіданні суду апеляційної інстанції слідчого Биковця про те, що після зміни запобіжного заходу на особисту поруку, підозрюваний ОСОБА_11 процесуальних обов`язків не порушував, за першим викликом з`являвся до органу слідства, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, повідомив про зміну місця мешкання, у зв`язку з чим доводи апеляції щодо ризику переховування та невиконання покладених обов`язків є необгрунтованими.

На думку колегії, судом дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії».
Колегією враховано правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі:

- «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою»;
- «Єлоєв проти України» від 6 листопада 2008 р., про те, що «навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.»
Враховуючи сукупність встановлених даних, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, вагомість доказів про вчинення ОСОБА_9 інкримінуємих йому злочинів, дані про його особу, колегія суддів вважає, що на даній стадії провадження відносно ОСОБА_11 , зміна запобіжного заходу на особисту поруку, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків покладених на нього.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 р. про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки щодо ОСОБА_21 строком до 7 квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4