Справа № 399/518/15-к Провадження № 1-кп/399/35/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року селище Онуфріївка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом за наступних обставин.
28 квітня 2015 року, близько 2 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись на подвір"ї домоволодіння по АДРЕСА_2 помітив належний ОСОБА_5 скутер «Viper ZS50»., та скориставшись відсутністю господаря даного транспортного засобу викотив його з подвір`я вказаного домоволодіння на вулицю, тобто в такий спосіб незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, та зник з місця вчинення злочину й розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 , незаконно заволодівши транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України.
15 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначеною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 : за ст. 289 ч. 1 КК України - обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Відповідно до вказаної угоди матеріальні збитки до початку підготовчого судового засідання потерпілій відшкодовані в повному обсязі, потерпіла ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та відмовилась від цивільного позову. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілої щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом також з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речовий доказ по кримінальному провадженні - скутер «Viper ZS50» слід залишити у розпорядженні власника.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, а судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - скутер «Viper ZS50» який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1