Справа № 496/2872/15-к
Провадження № 1-кп/496/107/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області
у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.02.2016 року до Біляївського районного суду Одеської області від Іллічівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
При цьому посилається на те, що прокурором не виконана ухвала суду від 27.10.2015 року, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення; цивільний позов адресований прокурору і прийнятий ним з порушенням вимог КПК України, а відомості в реєстрі матеріалів досудового розслідування щодо часу проведення процесуальних дій (розділ І, п.п. 15, 36, 37, 38, 39, 41) не відповідають дійсності.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти повернення обвинувального акту для усунення недоліків, вказавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, ухвалою суду від 27.10.2015 року Біляївським районним судом Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України вдруге було повернуто прокурору Іллічівської місцевої прокуратури (колишня Біляївська міжрайонна прокуратура Одеської області), для усунення протягом розумного строку недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.
Вказана ухвала суду 30 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Одеської області була залишена без змін.
Однак недоліки, вказані у зазначеній ухвалі суду не усунуто в повному обсязі, прокурором, який склав та затвердив обвинувальний акт, здійснено тільки зміну тексту обвинувального акту.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так в обвинувальному акті не міститься викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Також обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише анкетні данні обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється і правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Зміст обвинувального акту зводиться виключно до опису цивільно-правових відносин двох юридичних осіб, між якими було укладено договір № 01-07 від 18.07.2008 року і який за версією слідства не виконано ТОВ «ТИКИОН СТРОЙ ГРУПП».
В обвинувальному акті не наведено конкретних даних про те, в чому саме полягав умисел та мотив дій ОСОБА_6 , не зазначено роль ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, оскільки обвинувачення засновано на попередній змові групи осіб, не наводить доказів в чому саме полягали злочинні дії ОСОБА_6 .
Пред`явлення ОСОБА_6 неконкретного обвинувачення являється суттєвим порушенням права на захист.
Відповідно до ч.1 ст. 11 КК України однією із обов`язкових ознак складу злочину є винні дії особи.
Відповідно до ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Вина у скоєнні злочину (кримінального правопорушення) завжди існує об`єктивно, у зв`язку з чим вона входить в предмет доказування по кожному кримінальному провадженню, як на стадії досудового слідства та і в суді.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Будь-яких достатній даних, безспірно підтверджуючих наявність суб`єктивних ознак складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України у відношенні ОСОБА_6 , в обвинувальному акті не зазначено.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 .
Крім того, цивільний позов ПрАТ "Південатоменергокомплект" прийнято прокурором з порушенням вимог, передбачених ст. 128 КПК України, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які відомості щодо його прийняття.
В реєстрі досудового розслідування (розділ ІІІ п. 5) також відсутні відомості ким та коли була скасована ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2015 року.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури, для усунення протягом розумного строку недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3