АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Святошинського району м. Києва,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Святошинського району м. Києва, оскільки скарга заявлена до неналежного органу та подана неналежною особою.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року та постановити нову про передачу усіх документів у САП ГПУ.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково, а ухвала слідчого судді до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з таких підстав.
З матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Святошинського району м. Києва щодо невнесення інформації до ЄРДР, у якій просила зобов`язати уповноважену особу Київської місцевої прокуратури Святошинського району м. Києва внести до ЄРДР інформацію згідно з її заявою від 22 червня 2016 року.
Повертаючи ОСОБА_5 її скаргу на бездіяльність прокурора по невнесенню інформації до ЄРДР, слідчий суддя в ухвалі вказав на те, що заява ОСОБА_6 від 22 червня 2016 року адресована до Святошинської прокуратури м. Києва та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проте вказаних правоохоронних органів не існує і встановити, яким органом прийнято заяву від 22 червня 2016 року з наданої копії заяви не виявляється можливим, що не дозволяє визначитись з підсудністю скарги.
Вказаний висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, є безпідставним. Колегія суддів враховує, що наразі дійсно не існує такого органу як Святошинська прокуратура м. Києва, оскільки у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури Прокуратура Святошинського району м. Києва перетворена у Київську місцеву прокуратуру № 8 м. Києва. Проте, незважаючи на зміну назви, саме ця прокуратура здійснює покладені на неї законом повноваження на території Святошинського району м. Києва. Заявник міг помилитись у назві прокуратури, бездіяльність прокурора якої оскаржується до суду, але за змістом скарги ОСОБА_5 вона подавала заяву до прокуратури, юрисдикція якої розповсюджується на територію Святошинського району м. Києва, у скарзі просила зобов`язати внести відомості до ЄРДР уповноважену особу Київської місцевої прокуратури Святошинського району м. Києва, отже її заява підлягала до розгляду Київською місцевою прокуратурою № 8 м. Києва.
Та обставина, що заява ОСОБА_5 від 22 червня 2016 року, окрім місцевої прокуратури, була адресована іншим посадовим особам Прокуратури України, у даному випадку не може впливати на вирішення питання про прийом скарги до розгляду слідчим суддею, оскільки до Святошинського районного суду м. Києва оскаржувалась бездіяльність прокурора прокуратури, яка розташована з межах територіальної юрисдикції вказаного суду.
Отже, висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, про те, що скарга ОСОБА_5 заявлена до неналежного органу є необґрунтованим.
Також необґрунтованим є висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, про те, що ОСОБА_5 не мала права оскаржувати бездіяльність прокурора.
Так, ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така бездіяльність прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена до суду.
Посилання в ухвалі слідчого судді на те, що ОСОБА_5 у заяві про вчинення злочину вимагала проведення певних процесуальних дій на що вона, будучи заявником у кримінальному провадженні, не мала відповідного права, як і права оскаржувати бездіяльність слідчих органів з цього приводу, є неспроможним.
У даному випадку ОСОБА_5 , будучи заявником у кримінальному провадженні, скористалась своїм правом, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на звернення до суду із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, ОСОБА_5 є особою, яка має право подавати скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, її скарга підлягає до розгляду у Святошинському районному суді м. Києва, тому у слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва не було передбачених законом підстав для повернення скарги.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що з урахуванням вимог апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Святошинського району м. Києва залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/2461/2016 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1