Справа № 370/510/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1125/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 15.09.2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 02 липня 2016 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашківка Макарівського району Київської області, судимого 15 травня 2015 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75, 104 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік та покладанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про місце проживання; періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КК України та призначено покарання - два роки позбавлення волі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, засудженому ОСОБА_11 визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 15 травня 2015 року у виді 3 (трьох років) 2 (двох місяців) позбавлення волі та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пашківка Макарівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресую: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КК України та призначено покарання - два роки позбавлення волі. У відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в один рік. Також на ОСОБА_7 судом покладено обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст. 76, КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінальну-виконавчу інспекцію,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_11 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за вчинення злочину, як зазначено у вироку, за наступних обставин.
31 січня 2016 року, близько 15:00 години, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 перебували на території Пашківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, ховаючись від дощу в теплиці, яка перебуває на балансі відділу освіти Макарівської районної державної адміністрації, де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, при цьому ОСОБА_11 повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачені пішли до помешкання обвинуваченого ОСОБА_7 , взяли пилку для різання металу та повернулись в теплицю, де діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб обвинувачені - неповнолітні ОСОБА_7 , а ОСОБА_11 - повторно, відрізали три металеві резистори для опалення довжиною три метри кожний та вартістю 70.00 гривень за один метр на загальну суму 630.00 гривень та таємно викрали їх. З місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, здавши резистори на металобрухт.
На даний вирок прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію, в якій не оспорюючи доведеність вини обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та кваліфікації їх дій вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, в апеляційній скарзі прокурора зазначено, що судом першої інстанції не було зазначено у вступній частині вироку номер кримінального провадження та повний склад учасників судового розгляду, а саме законних представників. Також судом першої інстанції в обвинувальному вироку не вирішено долю речових доказів та судовий розгляд було проведено у відсутність представників кримінальної міліції у справах дітей. Судовий розгляд проводився за правилами ч.3 ст. 349 КПК України, але в порушення вимог даної статті в мотивувальній частині вироку було зазначено посилання на докази, які ніхто не оспорює. Також у вироку суду не правильно визначено правову категорію щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_7 від покарання, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 вважає вирок суду занадто суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого. На думку апелянта, судом першої інстанції не повній мірі враховано особу обвинуваченого, який визнав вину у скоєну кримінальному правопорушенні, в повній мірі сприяв у проведенні досудового розслідування, активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся, кримінальне правопорушення вчинив у неповнолітньому віці. Просить вирок змінити, в частині призначення покарання ОСОБА_11 , пом`якшивши його.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає вирок суду першої інстанції таким, що підлягає зміні, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Так, судом не було в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий, відшкодовані збитки. Також судом при призначені покарання не враховані вимоги ст. 105 КК України, які необхідно було застосувати до обвинуваченого. Тому просить вирок змінити, в частині призначення покарання, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного покарання, застосувавши заходи виховного характеру передавши неповнолітнього під нагляд батьків.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення та виступи в судових дебатах учасників судового розгляду - прокурора, обвинуваченого, його законного представника, захисників, останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, крім інших, є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону згідно ч. 1 ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст. 496 КПК України про час і місце судового розгляду за участю неповнолітнього обвинуваченого суд повідомляє відповідну службу у справах дітей та уповноважений підрозділ органів Національної поліції. Суд має право також викликати в судове засідання представників цих установ. Представники служби у справах дітей та

уповноваженого підрозділу органів Національної поліції мають право заявляти клопотання, ставити запитання неповнолітньому обвинуваченому, його законному представнику, потерпілому, свідкам, експерту і спеціалісту, висловлювати думку з приводу найбільш доцільних заходів щодо обвинуваченого з метою його перевиховання.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.15) ухвалою судді від 23 березня 2016 року було прийнято рішення про призначення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та прийнято рішення про виклик, крім інших учасників, інспектора Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області у справах дітей - ОСОБА_12 , явка яких була визнана обов`язковою.

Однак, як вбачається з ухвали Макарівського районного суду від 28 квітня 2016 року підготовче судове засідання відбулося без участі представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції. Більш того, матеріали кримінального провадження не містять даних, які б підтверджували про належне повідомлення представника підрозділу органів Національної поліції. Крім того, відповідно до ухвали Макарівського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року на судове засідання, яке було призначено на 15 год. 16 червня 2016 року, викликались прокурор, обвинувачені, потерпілий. Про виклик інших учасників судового розгляду в ухвалі не вказано.

Не брав участь представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції і під час розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції по суті, про що свідчать матеріали справи та наданий під час апеляційного розгляду справи лист заступника начальника Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області №8317 від 13 вересня 2016 року.

Приймаючи до уваги вищевказані дані, вимоги КПК України та роз`яснення п. 4 Пленуму ВС України №5 від 16 квітня 2004 року, на які також звертає увагу прокурор в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з доводом апелянта про те, що незабезпечення судом першої інстанції участі в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження щодо неповнолітніх осіб представника ювенальної превенції сектору превенції Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Є слушними також доводи прокурора і стосовно вимог, які пред`являються до вироку, оскільки аналіз останнього свідчить про те, що вирок стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_7 не в повній мірі відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду суду необхідно суворо дотримуватись вимог КК України, КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 424, 426 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Макарівського районного суду Київської області від 02 липня 2016 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 скасувати.

Призначити у даному кримінальному провадженні новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 залишити без зміни.

Головуючий: підпис

Судді: підпис підпис