КП № 278/3381/15-к

В И Р О К
Іменем України
30 березня 2016 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09 березня 2015 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10 березня 2015 року №56 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта 1 навчальної роти 1 навчального батальйону даної військової частини.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог статей 17, 65, 68 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України. Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України.

Так, солдат ОСОБА_4 в порушення зазначених норм Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України о 08 годині 13 травня 2015 року умисно самовільно без поважних причин в умовах особливого періоду та без дозволу відповідних командирів залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини не повідомив, та проводив час на власний розсуд.

18 червня 2015 року солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та дав покази про те, коли та яким чином самовільно залишив без поважних причин військову частину НОМЕР_2 .

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який вважається таким, що раніше не судимий, по службі характеризується негативно, а також обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненні інкримінованого злочину, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність тяжких наслідків від злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, щире каяття у вчиненому та відсутність тяжких наслідків від даного злочину суд вважає, що останнього можливо звільнити від відбування цього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме не буде виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: