Справа № 727/1597/16-к
Провадження № 1-кп/727/148/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення:
- прокурора ОСОБА_3
- потерпілої ОСОБА_4
за участю сторони захисту:
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 17.02. 2016 року біля 17.30 годин, умисно, протиправно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні ювелірного магазину, розташованого в ТОВ «Ринок Головний» по вулиці Ентузіастів в м. Чернівці, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрав з зовнішньої поверхні скляної вітрини означеного магазину викрав золоту каблучку розміром 17, вагою 9.78 гр., 585 проби з камінням кубічний цирконій білого кольору вагою 1,74 гр., вартістю 7896 грн., з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим своїми умисним діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
До початку судового слідства по справі, в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно заявлено клопотання з наданням (через канцелярію вх. № 5322 від 15.03. 2016р.) суду угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, укладеної 14.03. 2016р. В судовому засіданні при розгляді вищенаведеної угоди в порядку вимог ст. 474 КПК України, установлено, що угода між потерпілою і обвинуваченим від 14.03. 2016 року укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України та на тих умовах, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; розкаявся у скоєному злочині; збитки завдані кримінальним правопорушенням в повному обсязі потерпілій відшкодовано. Сторони погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт. На момент підписання 14.03. 2016 р. угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в судовому засіданні та останнім підтверджено. Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 погодилася із тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання ОСОБА_5 в подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
В судовому засіданні також установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 14.03. 2016 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.. 389 1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 14.03. 2016 р. між ними угоду про примирення і призначити погоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.
Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти кваліфікації дій ОСОБА_6 та узгодженої сторонами угоди міри покарання вищеозначеної.
Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим йому обвинуваченням ч.1 ст. 185 КК України визнає повністю, розкаюється у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілій відшкодував, потерпіла ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, що відповідно було підтверджено і в засіданні та вбачається з дослідженої письмової розписки в матеріалах кримінального провадження.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично останніми було підтверджено і в судовому засіданні. Встановлено, що угода про примирення між потерпілою і обвинуваченим від 14.03. 2016 року відповідає вимогам закону та змісту в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення судом вірно кваліфікується за ст. 185 ч.1 КК України і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховуються умови угоди про примирення, укладеної 14.03. 2016 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди міру покарання, а саме: покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт; при цьому судом враховується і даного не заперечувалося обвинуваченим що він має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини у пред`явленому обвинуваченні, відшкодування завданих злочином збитків.
Обставин, згідно ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі узгодженої сторонами угоди міри покарання суд вважає, що її слід призначити ОСОБА_5 із урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи, зокрема з урахуванням і того, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за останнім вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.02 2011 року судимість не погашена, однак, ОСОБА_5 за даним вироком повністю відбув покарання у вигляді 4 х років позбавлення волі за ст. 307 ч.2, 69 КК України; останній на утриманні має малолітню дитину, не займається суспільно корисною працею, не являється інвалідом 1 2 групи; не являється військовослужбовцем; має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебуває з 1995 року на обліку в наркологічному диспансері, в психіатричній лікарні на обліку не перебуває, завдані збитки кримінальним правопорушенням, потерпілій відшкодовано, будь які претензії матеріального, морального характеру в потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого відсутні. На думку суду, узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде необхідним для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку визначеному ст. 100 ч. 9 КПК України.
Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350, 373-374, 468, 471, 473- 476 КПК України, суд, ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому зі ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Речовий доказ за постановою слідчого від 26.02. 2016 року з золоту каблучку розміром 17, вагою 9.78 гр., 585 проби з камінням кубічний цирконій білого кольору вагою 1,74 гр. передану на зберігання потерпілій ОСОБА_4 повернути останній.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1