Справа № 171/764/16-к
Провадження № 1-кп/177/64/16
У Х В А Л А
Іменем України
31.05.2016 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

особи стосовно якої вирішується питання ОСОБА_4

представника органу опіки ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Кривому Розі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000102 від 30.01.2016 року за ст. 186 ч.1, 125 ч.1 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Солонянського р-ну Дніпропетровської області, , громадянин України, що має не повну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (будинок інтернат), не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

В С Т А Н О В И В:
30.01.2016 року приблизно о 09.10 годині, зайшов до приміщення зали очікувань Автовокзалу, розташованого за адресою: вул. Вокзальна, 35, в м. Апостолове Дніпропетровської області, де побачив біля каси прикріплену до стіни скриньку для пожертвувань на потреби військовослужбовців, що проходять службу в зоні АТО на сході України, виготовлену із прозорого пластику, в якій знаходились грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначених грошових коштів. Реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи таємно, рукою розбив скриньку для пожертвувань та почав діставати з неї грошові кошти. Однак, в цей момент ОСОБА_4 був помічений начальником Автовокзалу ОСОБА_7 , яка стала вимагати від нього повернути грошові кошти та припинити свої протиправні дії. Не дивлячись на це ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, відкрито, із корисних мотивів, в присутності ОСОБА_7 , ігноруючи її вимоги щодо повернення грошових коштів, свої протиправні дії не припинив та викрав зі скриньки грошові кошти в сумі 41 гривня, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав Всеукраїнському благодійному фонду «Захист та відродження України» майнову шкоду, на суму 41 гривня.

Органами досудового слідства суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як грабіж, відкрите викрадення чужого майна.

Крім того, 30.01.2016 року приблизно о 09.13 годині, після вчинення зазначеного суспільно небезпечного діяння, намагаючись безперешкодно втекти з місця пригоди та з метою уникнути затримання, у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , яка стала свідком його протиправних дій та підійшла до нього з вимогою повернути викрадені гроші. В цей момент ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені зали очікувань Автовокзалу, розташованого за адресою: вул. Вокзальна, 35, в м. Апостолове Дніпропетровської області, реалізуючи свій умисел на заподіяння легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , навмисно наніс їй кулаком правої руки один удар в область обличчя. Після цього ОСОБА_4 з місця пригоди безперешкодно зник.

Згідно висновку судово-медичного експерта №19/27-Е10 від 15.02.2016 року, у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, яке виникло від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі). Дане тілесне ушкодження за

своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Органами досудового слідства суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що визнає себе винним, критично оцінив вчинок, просив не застосовувати заходи медичного характеру відносно нього.

Потерпілі правом на участь у розгляді справи не скористались, надали заяви про розгляд за їх відсутністю.

В судовому засіданні прокурор просив госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного закладу з посиленим наглядом комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», так як він згідно висновку судово-психіатричного експерта № 68 від 31.03.2016 року страждає хронічним психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості із значними змінами емоцій та поведінки.

Представник органу опіки та захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просили суд задовольнити клопотання та помістити ОСОБА_4 до відповідного лікувального закладу.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку особи відносно, якої вирішується питання ОСОБА_4 , прокурора, захисника, представника органу опіки, дослідивши докази, суд вважає, що для застосування у відношенні ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру є підстави, передбачені ст. 513 КПК України.

Обставини, що суспільно небезпечне діяння вчинив саме ОСОБА_4 підтверджується також протоколом огляду місця скоєння суспільно небезпечного діяння, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , повідомленням потерпілого Всеукраїнського благодійного фонду «Захист та відродження України», протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , заявою та протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом вилучення викраденого майна, висновком експерта криміналіста №58/01-398 від 09.02.2016 року, висновком судово-медичного експерта №19/27-Е10 від 15.02.2016 року .

Так, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 68 від 31.03.2016 року ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості із значними змінами емоцій та поведінки.

По своєму психічному стану, в період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він не міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними.

Випробуваний в даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях, і керувати ними, та не може брати участі в судовому засіданні.

ОСОБА_4 , потребує застосування щодо нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із посиленим спостереженням.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 за ознаками: грабіж тобто відкритого викрадення чужого майна та ч.1 ст.125 КК України, за ознаками легкого тілесного ушкодження, перебуваючи при цьому у стані неосудності, тобто через наявний у нього психічний стан не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно - небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність в стані неосудності.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

Беручи до уваги дані обставини, характер, ступінь тяжкості вчиненого діяння, те, що за своїм психічним станом та характером суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 становить небезпеку для суспільства, суд вважає, що до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим наглядом, що передбачено ч.1 п.3 ст. 94 КК України.

Цивільний позов потерпілими не заявлений.

Судові витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженні в сумі 491(чотириста дев`яносто одна) 04 гривня віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 292, 395, 512-513, 516 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч.1 ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим наглядом Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради».

Судові витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженні в сумі 491(чотириста дев`яносто одна) 04 гривня віднести на рахунок держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити до набрання ухвали законної сили у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

Відповідно до ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: