Справа № 390/347/16-к
Провадження № 1-кп/390/82/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2016 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Просторе, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, працюючого водієм ПАТ «Кіровоградобленерго», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
11.05.2014 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_6 , в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, що забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ - 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби на автодорозі «ТІ 207» Кіровоград - Єлизаветградка, на території Кіровоградського району, Кіровоградської області, зі сторони м. Кіровоград в напрямку с. Високі Байраки, не доїжджаючи 1 км 350 м до знаку с. Високі Байраки, в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 (б, д) ПДР (п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, в повній мірі не контролюючи свої дії через стан алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, котра виявилась у вологому стані проїзної частини, через наявність дощу. При цьому, порушуючи вимоги п.12.1 ПДР, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, не впоравшись з керуванням автомобіля, допустив його занос з виїздом на праве узбіччя щодо напрямку свого руху, з подальшим перекиданням у кюветі.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ - 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми шийного відділу хребта, крайового перелому останнього відростку 7 шийного хребця, перелому зубовидного відростку 2 шийного хребця зі зміщенням уламків; саден та гематом обличчя, шиї, підконюнктивального крововиливу правого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 959 від 17.10.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав частково і показав, що дійсно при зазначених обставинах 11.05.2014 року, не впоравшись з керуванням автомобіля, допустив його занос, з подальшим перекиданням у кювет. Внаслідок чого пасажир його автомобіля ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вину визнав частково, в зв`язку з тим, що заперечив стан алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 11.05.2014 року після обіду, знаходячись в с.В.Байраки разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вживав пиво та горілку, а потім на автомобілі ВАЗ, що належить ОСОБА_6 , поїхали в с.Трепівка, де також вживали спиртні напої. Вночі повертаючись додому, автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , злетів з траси та перевернувся. Під час ДТП він знаходився на задньому сидінні. До тями прийшов в Кіровоградській обласній лікарні. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження. Будь-який претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 , він не має. Просив суд не позбавляти волі ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_8 показав, що 11.05.2014 року разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в с. В.Байраки вживали спиртні напої. Після цього на автомобілі ОСОБА_6 , під його керуванням, поїхали в с. Канатове, а потім в с.Трепівка, де також в барі вживали пиво та горілку. Вночі повертаючись в с. В.Байраки, ОСОБА_6 не справився з керуванням автомобіля, злетів в кювет та перевернувся. Під час ДТП він знаходився на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_5 спав на задньому. Під час перевертання автомобіля, ОСОБА_5 вилетів з салону та лежав на землі. Він разом з ОСОБА_6 підвели ОСОБА_5 та допомогли йому дійти до села, де залишили його у знайомих. Прибувши до місця свого проживання повідомив батьків ОСОБА_5 про ДТП.
Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по справі доказами, які перевірені в ході судового слідства, а саме:
- протоколом огляду предмета від 28.08.2014 року, в ході якого оглянуто компакт-диск з аудіо записом повідомлення про вчинення злочину, який поступив на лінію 102 11.05.2014 року близько 04.00 год.;
- висновком судово-медичної експертизи № 959 від 17.10.2014 року, згідно з яким у потерпілого встановлені тяжкі тілесні ушкодження;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ;
(а.с. 98)
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 ;
(а.с. 98)
- протоколом огляду місця події від 09.02.2016 року, згідно якого оглянута ділянка дороги Кіровоград -Єлизаветградка, з фототаблицями;
- висновком судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 228 від 11.02.2016 року, яким встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.п.1.5,2.3(б) і (д) та 12.1 ПДР, яка перебуває в причинному зв`язку з ДТП;
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
К показанням обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він був тверезий суд відноситься критично, т.я. потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні чітко зазначили, що разом з обвинуваченим 11.05.2014 року вживали горілку та пиво.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, обставин справи, скоєння необережного злочину, його наслідків, особи обвинуваченого та його виключно позитивних характеристик, та позиції потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, суд вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати покарання не повязане з ізоляцією від суспільства та вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Так, відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», з послідуючими змінами, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, працює водієм ПАТ «Кіровоградобленерго» та його заробіток є єдиним джерелом матеріального забезпечення сім`ї, однак він скоїв тяжкий злочин в стані алкогольного сп`ягніння, внаслідок якого потерпілому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування автомобілем в нетверезому стані, і тому суд вважає необхідним застосувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілим по справі не заявлявся.
Цивільний позов прокурора в інтересах Кіровоградської обласної лікарні за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 368, 370, 373 - 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно зі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Відповідно до ст.76 КПК України зобовязати ОСОБА_6 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 на період апеляційного оскарження не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави судові витрати по справі, пов`язані із залученням експертів для проведення судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи в сумі 614,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Кіровоградської обласної лікарні за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 понесені витрати в сумі 4 617, 28 грн.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя