1-кп/381/286/16
381/3995/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження № 0001822 від 14.09.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Фастів, не працюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення ,

встановив:

ОСОБА_4 близько 18:00 год. 13.09.2016, перебуваючи на вул.Соборній в м.Фастові Київської області біля супермаркету «Фора», що розташований за адресою: м.Фастів, вул.Соборна, 26, помітила сплячого на лавочці потерпілого ОСОБА_6 , який тримав в правій руці власний мобільний телефон «NOKIA RM-1133». Після чого в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що її дії є непоміченими для потерпілого та інших осіб, з правої руки потерпілого ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон «NOKIA RM-1133» вартістю 400 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникла, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 400 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 22.09.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 , з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомила, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити їй узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 22 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001822 від 14.09.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: мобільний телефон «NOKIA RM-1133» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7