У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000581 за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше судимого
вироком цього ж суду від 20.05.2015 р. за ч. 1
ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу
в розмірі 1 020 грн.,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Покарання, призначене за вироком цього ж суду від 20 травня 2015 року у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 змінено.
Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
У решті вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, в ніч з 15 на 16 квітня 2015 року на території домогосподарства АДРЕСА_1 проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 2 548 грн.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що він не був повідомлений про дату розгляду провадження апеляційним судом, апеляційний суд свою ухвалу належним чином не мотивував та при пом`якшенні покарання не врахував, що засуджений лише частково відшкодував заподіяну злочином шкоду.
В запереченнях на касаційну скаргу потерпілого прокурор, який приймав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, просить залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 342 КПК України секретар судового засідання доповідає суду, зокрема, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, з`ясовує, чи вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, і повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі.
Частиною 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження та аудіозапису судового засідання апеляційного суду від 27 січня 2016 року, суд, розпочавши розгляд провадження, не переконався, що усі учасники судового провадження повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду апеляційним судом та чи вручено повідомлення про дату розгляду провадження потерпілому ОСОБА_6 . Натомість, колегія суддів, з`ясувавши у секретаря судового засідання хто з учасників процесу з`явився, чи вручені їм пам`ятки про їх права та обов`язки, не перевірив хто з учасників не з`явився та не переконався, що потерпілий ОСОБА_6 , який не прибув у судове засідання, отримав повідомлення про дату розгляду справи.
Будь-які дані про отримання потерпілим повідомлення про призначення провадження до розгляду апеляційним судом в матеріалах провадження відсутні.
Таким чином, апеляційний суд не переконався у тому, що потерпілий ОСОБА_6 своєчасно та належним чином повідомлений про дату розгляду провадження.
Ця обставина призвела до порушення прав потерпілого ОСОБА_6 , зокрема, позбавила його права бути присутніми під час розгляду провадження за апеляцією першого заступника прокурора Закарпатської області, давати пояснення з приводу поданої апеляції тощо.
За таких обставин ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для її скасування.
При новому апеляційному розгляді слід виконати усі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилається потерпілий ОСОБА_6 , і постановити законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3