Справа № 344/9635/16-к
Провадження № 1-кс/344/3224/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000043 від 17.02.2015р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що в ніч з 15 на 16 лютого 2015 року ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (до зміни анкетних даних ОСОБА_10 ), прибули до території ВКПФ «Смерічка», що по вул. Українська, 93-Г в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, де з метою власної наживи незаконно заволоділи транспортним засобом - трактором марки «БЕЛАРУС - 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 176000грн. Крім цього, 30.03.2015р. близько 23год. 30хв. ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (до зміни анкетних даних ОСОБА_10 ), прибули на територію ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив», що по вул. Січових Стрільців, 9 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, де з метою власної наживи застосували фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я до охоронця ОСОБА_11 , після чого незаконно заволоділи транспортним засобом - трактором марки «МТЗ Білорус 1221.2», д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 266270 грн.

10.03.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, незважаючи на неодноразові виклики не прибував до слідчого; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому, з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задоволити, при цьому зазначила, що строк досудового розслідування закінчується 10.09.2016р.

В судовому засіданні захисники підозрюваного клопотання заперечили, покликаючись на письмово викладені обставини, вважають підозру необґрунтованою, а наведені прокурором ризики недоведеними. Просили також врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, наявність в останнього міцних соціальних зв`язків він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявність постійного місця проживання та роботи є адвокатом, те, що він не судимий. Крім цього вважають долучені в судовому засіданні постанови про зупинення і відновлення досудового розслідування сфальсифікованими. Захисник ОСОБА_7 також висловив думку щодо можливості у застосуванні менш суворого запобіжного заходу у тому випадку, якщо слідчий суддя не знайде підстав для відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення в повному обсязі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 10.03.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Затриманим в порядку ст. 208 КПК України підозрюваний не був.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Згідно з вимогами п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується показаннями потерпілих, протоколом огляду місця події, показаннями свідка, протоколом огляду в ході якого вилучено викрадений трактор «МТЗ Білорус 1221.2», протоколом тимчасового доступу до речей в ході чого вилучено трактор «БЕЛАРУС - 892» та іншими доказами в їх сукупності.

При цьому доводи сторони захисту фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності вини підозрюваного, що не стосується питань даного судового розгляду.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого і свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність такого ризику, як можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - прокурором не доведено.

Також не знайшло свого підтвердження посилання слідчого у клопотанні на факти неявок підозрюваного на його неодноразові виклики та відмови останнього отримувати відповідні повістки належних доказів цього в супереч ч. 5 ст. 132 КПК України стороною не подано.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність міцних соціальних зв`язків - він одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, наявність постійного місця проживання та роботи є адвокатом, відсутність судимості.

Обставини, які зазначені підозрюваним та його захисниками, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання в повному обсязі, оскільки такі характеризують підозрюваного, не виключають наявність обґрунтованої підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а посилання захисника ОСОБА_6 на те, що постанови про зупинення і відновлення досудового розслідування є сфальсифікованими - не знайшло свого підтвердження і не є предметом даного судового розгляду, при цьому захиснику відмовлено у витребуванні інформації про реєстр таких постанов у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та роз`яснено право на оскарження таких в порядку, передбаченому ст.ст. 303-304 КПК України або ж звернення з відповідною заявою в порядку ст. 214 КПК України.

Однак прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період доби з 23год. 00хв. по 07год. 00хв. залишати житло, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а згідно з ч. 3 цієї статі - строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.

З досліджених постанов (прокурора, слідчого) про продовження строків досудового розслідування, зупинення та відновлення досудового розслідування, вбачається, що строк розслідування в даному кримінальному провадженні закінчується 10.09.2016р.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період доби з 23год. 00хв. по 07год. 00хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватись від спілкування з усіма свідками та усіма підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

4) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 10 вересня 2016 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 04 серпня 2016 року.