Єдиний унікальний номер 722/1559/16-к
Номер провадження 1-в/722/869/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаним вище клопотанням.

Посилався на те, що під час відбування покарання своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів той факт, що став на шлях виправлення. Просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не викликався, оскільки подав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його присутності.

Представник виправної колонії ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що засуджений ОСОБА_4 лише став на шлях виправлення і на даний час не досяг відповідного ступеня виправлення, а тому застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним. При цьому, просив провести судове засідання без його присутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Голова спостережної комісії при Сокирянській районній державній адміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вирішення подання поклав на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.06.2015 року за ч.2 ст.185, ст.198, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 03 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховано з 17.07.2014 року.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області 18.08.2015 року, засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання час його затримання з 29.01.2014 року по 31.01.2014 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.02.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року), в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 17.07.2014 року по 17.08.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно кінець строку відбування покарання 14.09.2017 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 02 роки 08 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали становить 01 рік 01 місяць 19 днів позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно характеристики, затвердженої в.о. начальника СВК №67 в Чернівецькій області від 18.07.2016 року,до колонії засуджений ОСОБА_4 прибув 05.09.2015 року. З моменту прибуття до установи по даний час працює вибірником-складальником стінового каменю в гірничому цеху №1. До роботи відноситься добре, поставлені йому змінні виробничі завдання виконує. По відношенню до представників адміністрації колонії ввічливий, виконує їхні законні вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, вживчивий. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. Роботи по благоустрою установи виконує. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування, телефонних розмов, побачень та отримання посилок.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_4 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має одне заохочення у вигляді подяки за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку.
Згідно атестаційного листа засудженого, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , станом на11.07.2016 року, як «став на шлях виправлення».
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Відповідно до ст.127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки. Здобув спеціальність «токар 2-го розряду» в навчальному центрі при установі.

Таким чином, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини в їх сукупності, з урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі дисциплінарних стягнень не мав, один раз був заохочений адміністрацією установи за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку, приймає участь у виховних заходах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.6, ч.2 ст.65, ч.4 ст.126, ст.127 КВК України, ст.81 КК України, п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.06.2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 01 місяць 19 днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Копію цієї ухвали надіслати Сокирянській виправній колонії №67 в Чернівецькій області для виконання, Шевченківському районному суду м. Чернівціта засудженому ОСОБА_4 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: