Справа № 558/124/16-к
номер провадження 1-кп/558/10/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року смт Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 18.13.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта загальна базова середня, непрацюючого, розлученого, судимого 11.03.2003 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України іспитовий строк 2 роки; 22.10.2003 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 03.12.2003 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі; 07.12.2007 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі; 21.08.2008 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі; 29.07.2010 року Луцьким міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 18.11.2010 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
18 березня 2016 року, ОСОБА_4 , приблизно о 6 годині 40 хвилин, з метою збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що власниця ОСОБА_5 та члени її сім`ї знаходяться в приміщенні будинку та сплять, переконавшись, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, вирішив увійти на територію подвір`я та незаконно викрасти алюмінієву ринву, яка знаходилась біля водостічної труби житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власників господарства, інших сторонніх осіб, увійшов на подвір`я ОСОБА_5 , звідки шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав алюмінієву ринву довжиною 4,25 м, шириною 24 см, висотою 10 см, товщиною 0,4 см, вартістю 509 гривень, яку виніс з подвір`я та переніс до себе додому, тобто протиправно заволодів нею та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 509 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою, в якій просить розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 без її участі, свої покази дані на досудовому слідстві підтримує повністю, жодних майнових претензій до обвинуваченого немає (а.с.132).

Вважаючи на норми ст.325 Кримінального процесуального кодексу України, беручи до уваги те, що потерпіла сторона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість з`ясування всіх обставин та проведення судового розгляду у відсутність потерпілої сторони.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити процесуальні документи щодо речових доказів по справі та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся та показав, що проживає в селі Пащева Демидівського району Рівненської області із співмешканкою ОСОБА_6 та її дітьми. Біля 5-6 години ранку 18.03.2016 року він зайшов у домогосподарство ОСОБА_5 в селі Пашева та викрав звідти металеву ринву, виготовлену з алюмінію. Дану ринву він розрізав болгаркою з метою збути її та отримати гроші. На другий день ОСОБА_4 добровільно видав дану ринву працівникам міліції. ОСОБА_4 щиро розкаюється у скоєнні злочину, просить його суворо не карати.

Також ОСОБА_4 вказав, що будь якого фізичного чи психологічного тиску щодо нього під час досудового слідства зі сторони працівників поліції не застосовувалося. Обвинувачений пояснив, що він добровільно сприяв розкриттю злочину, брав участь у слідчих діях з метою встановлення обставин справи. На даний момент, зі слів ОСОБА_4 , він є здоровим, медичної допомоги не потребує.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, які характеризують обвинуваченого як особу, процесуальні документи щодо речових доказів, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області від 22.03.2016 року, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 , є раніше судимою особою. (а.с.82-83).

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 22.10.2003 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 03.12.2003 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі; 07.12.2007 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі; 21.08.2008 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі; 29.07.2010 року Луцьким міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 18.11.2010 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки (а.с.82,83,98).

Відповідно до довідки № Р/В 40146 від 27 липня 2012 року, виданої Катеринівською виправною колонією №46 Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_4 27.07.2012 року звільнений із колонії по відбуттю строку покарання (а.с.94).

Суд робить висновок про те, що ОСОБА_4 27.07.2012 року відбув покарання по вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 18.11.2010 року та, у відповідності до ч.5 ст.90 Кримінального кодексу України, строк погашення судимості за кожний вчинений ним злочин, обчислюється окремо після фактичного відбуття покарання за останній злочин.

Згідно п.8 ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України щодо майна потерпілої ОСОБА_5 , він був особою, судимість якої не погашена та не знята у встановленому законом порядку та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Згідно до письмової характеристики № 100/02-15 від 21.03.2016 року та письмових довідок № 98/02-15 та 99/02-15 від 21.03.2016 року, виданих виконавчим комітетом Малівської сільської Ради Демидівського району, ОСОБА_4 проживає в селі Пашева Демидівського району Рівненської області. За час свого проживання на території сільської ради зарекомендував себе негативно, зловживає спиртними напоями, на зауваження зі сторони органів місцевого самоврядування не реагує (а.с.86-88).

Відповідно до письмової інформації № 440/01-07/2016 від 23.03.2016 року комунального закладу «Демидівська центральна районна лікарня» Рівненської області ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.85).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000055 за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , в тому числі запобіжні заходи, на стадії досудового розслідування не застосовувалися. Під час судового розгляду кримінального провадження, його учасники не заявляли клопотань щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, досліджено процесуальний документ, який свідчить про визнання речовими доказами по справі чотирьох частин металевої ринви виготовленої з алюмінію загальною довжиною 4 метри 25 сантиметрів, які були вилучені під час огляду місця події 18.03.2016 року (а.с.56).

Згідно з пунктом 5 ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 185 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

До вступу обвинувального вироку в законну силу до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовувати.

Початком строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 вважати дату приведення обвинувального вироку до виконання.

Товарно - матеріальні цінності, що є речовими доказами по справі, а саме:чотири частини металевої ринви виготовленої з алюмінію загальною довжиною 4 метри 25 сантиметрів повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1