Справа № 216/5791/15-к
У Х В А Л А
31 липня 2015 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , водія 3 взводу 1 автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, раніше судимого:
-23.01.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 407 КК України до 4 років позбавлення волі, від відбуття покарання на підставі ст.ст75,76 КК України звільненого з випробувальним терміном на 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, -
31 липня 2015 року слідчий військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, яке погоджене з прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 .
В обґрунтування вказує, що солдата ОСОБА_5 , призваного на військову службу у зв`язку із мобілізацією на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 12.08.2014 №211 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 3 взводу 1 автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, будучи придатним для проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, 23.01.2015 вирішив не з`являтись вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, солдат ОСОБА_5 , будучи засудженим в порядку ст.ст. 474, 475 КПК України вироком від 23.01.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 407 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України, без будь-яких поважних причин чи відповідного дозволу командира 24.01.2015 року не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
Не з`явившись таким чином вчасно на службу без поважних причин солдат ОСОБА_5 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та інших місцях, при цьому командування військової частини НОМЕР_1 та правоохоронні органи або органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд.
У подальшому, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.03.2015 №60 відповідно до п. «г» (у зв`язку з обвинувальним вироком суду) ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 №2232-ХІІ солдата ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу частини, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у запас для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно, без відповідного дозволу командира та будь-яких поважних причин у період з 24.01.2015 по 04.03.2015 був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), свої службові обов`язки не виконував, службовий час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини.
Не усвідомивши протиправність своїх дій та передбачену відповідальність, 19.03.2015 солдат ОСОБА_5 доставлений до військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України, проте надалі продовжив ухилятись від органів досудового слідства та суду.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
29 травня 2015 року стосовно військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 складено та вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування та іншими матеріалами провадження.
Окрім того, 29 травня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні причини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні провадження чи продовжити вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а саме продовжити вчиняти зазначений злочин, переховуючись від органів слідства та суду.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим просить суд задовольнити клопотання.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі.
Прокурор просить суд задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід підозрюваному взяття під варту, розмір застави визначати на розсуд суду.
Захисник просить суд відмовити в клопотанні, оскільки обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування, не надано доказів його розшуку, він неофіційно працює, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну дружину, хворіє закритою формою туберкульозу, вчасно з`являвся на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції згідно вироку Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу. Крім того, підозрюваний наказом командира свійської частини з 04 березня 2015 року звільнений у запас.
Підозрюваний підтримує думку захисника.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України.
Суд не може взяти до уваги заперечення захисника, оскільки вони спростовуються матеріалами наданими до суду, як слідує з витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 04.03.2015 року № 60, ОСОБА_5 звільнений у запас з 04.03.2015 року, а обвинувачення пред`явлено за період часу з 24.01.2015 року по 04.03.2015 року, будь-яких підтверджуючих доказів захворювання підозрюваного до суду не надано, будь-які порушення під час проведення розшукових дій відносно підозрюваного судом не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає, обґрунтованим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якших запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Крім того, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п.п.1-4, ч.5 ст.194 КПК України, у розмірі 18 270 грн.
Керуючись вимогами ст.ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 14.00 год. 26 вересня 2015 р., включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 14.00 год. 29 липня 2015 р.
Визначити розмір застави у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, тобто у розмірі 18 270 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят) гривень України для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із міста Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Копію зазначеної ухвали мені вручено 31.07.2015 року, о «____» год. «____» хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.
Підозрюваний: ______________________ ОСОБА_5