Справа № 515/1341/16-к
Провадження № 1-кп/515/1853/16

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

02 листопада 2016 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження, внесеному в ЄДРР за №0000260 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нове Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, без офіційного місця працевлаштування, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно наніс останній не менше чотирьох ударів кулаком в обличчя. В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців у тім`яно-потиличній області волосистої частини голови, в правих та лівих лобних, параорбітальних, вилицюватих, щічних областях, на задній поверхні шиї та садна на лівій вилицюватій дузі, а також черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку з наявністю гематоми в лівій інфраорбітальній області. Струс головного мозку є найбільш легкою формою черепно-мозкової травми, що характеризується нетривалими функціональними порушеннями, що нормалізуються на першому, другому і іноді на третьому тижні, і при своєму звичайному протіканні не вимагає для свого лікування терміну понад 21 день. Тому слід вважати, що ушкодження у вигляді струсу головного мозку спричиняють за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_8 18 травня 2016 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно наніс останній не менше трьох ударів кулаком в обличчя. В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні правої вушної раковини, в лобній області справа, в правій щічній області, на лівій надбрівній дузі, в лівій параорбітальній та вилицюватій областях, кон`юнктиву лівого ока та черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, травматичний розрив правої барабанної перетинки. Струс головного мозку є найбільш легкою формою черепно-мозкової травми, що характеризується нетривалими функціональними порушеннями, що нормалізуються на першому, другому і іноді на третьому тижні, і при своєму звичайному протіканні не вимагає для свого лікування терміну понад 21 день. Тому слід вважати, що ушкодження у вигляді струсу головного мозку та розриву правої барабанної перетинки спричиняють за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся, прохав його суворо не карати та детально пояснив суду про обставини скоєного ним кримінального правопорушення, пояснивши, що в зв`язку з неправомірними діями потерпілих відносно його дружини сталася дана конфліктна ситуація та погодившись з тим, що саме його неправомірними діями, вчиненими 18 травня 2016 року, було спричинено потерпілим тілесні ушкодження, вказані в обвинувальному акті.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що 18 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 , з яким та з його дружиною вони тривалий час перебувають в неприязних стосунках, під`їхавши по черзі до будинку кожної з них, вчинив сварку, а потім наніс кожній велику кількість ударів по різним частинам тіла, спричинивши тілесні ушкодження, в зв`язку з чим вони тривалий час перебували на лікуванні у Татарбунарській ЦРЛ.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , дослідженням матеріалів провадження, необхідних для вирішення долі речових доказів, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість ОСОБА_8 .

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за двома епізодами ч.2 ст.125 КК України, за ознаками умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з такого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.66 КК України, слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, що передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, бере до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, та доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки у відповідності до ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України.

Вказане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілих підлягає залишенню без розгляду, в порядку п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки його подано без додержання вимог ст.118 ЦПК України. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам їх право пред`явити даний позов в порядку цивільного судочинства після набрання обвинувальним вироком відносно ОСОБА_8 законної сили. Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судових витрат по справі немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року та 6 місяців обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1(один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши їм право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази пакет жовтого кольору з вмістом хустки з пасмом волосся, передані до камери зберігання речових доказів Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області, знищити.

Речові докази диск з 13 фотознімками та фотографії на 5 арк., залучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Апеляційна скарга на вирок подається апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Сивоконь