Справа № 478/94/16-к Провадження № 1-кп/478/15/2016

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
03 лютого 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
законного представника н/п ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не в/зобов`язаного, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
В с т а н о в и в:
11 жовтня 2015 року близько 15 год. ОСОБА_6 перебуваючи на вул. Петровського в смт. Казанка Миколаївської області, під час з`ясування стосунків з громадянкою ОСОБА_4 , яка відмовлялася з ним зустрічатись, умисно наніс неповнолітній ОСОБА_4 один удар ногою в живіт, чим заподіяв останній фізичного болю, що не потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав і пояснив, що дійсно 11.10.2015 року близько 15 год. зустрів ОСОБА_4 та запропонував провести її додому, на що остання погодилася та прийшовши на вулицю Петровського в смт. Казанка почали з`ясовувати з ОСОБА_4 стосунки. Під час з`ясування стосунків ОСОБА_4 схопила його за другий палець на правій руці, який був поломаний та загіпсований, на що він лівою рукою вдарив її в праве плече, таким чином відштовхнув від себе, після чого розійшлися. В ході згаданого інциденту, удару ногою в живіт не наносив.
Незважаючи на заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 його вина у заподіянні потерпілій ОСОБА_4 удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що дійсно 11.10.2015 року близько 15 год. по вулиці Миру в смт. Казанка зустріла ОСОБА_6 , який запропонував провести її додому, на що вона відмовилася, оскільки у вересні цього ж року припинила з ним зустрічатись. Проте, обвинуваченому це не сподобалося та він вимагаючи пояснення почав її штовхати рукою в грудну клітину та схопивши її за руку вони почали рухатись по вказаній вулиці. Під час руху обвинувачений її не відпускав та коли обіймав, вона навмисно схопила його за поломаний палець, в результаті чого він її відпустив і вона почала від нього тікати, але він її наздогнав та знову схопив за руку і вони продовжили рух разом. Дійшовши до магазину «Шалун», обвинувачений знову вимагаючи пояснень почав її штовхати правою рукою в праве плече, після чого розійшлись. Коли прибігла на вул. Петровського в смт. Казанка, її зустрів ОСОБА_6 та знову почав з`ясовувати стосунки, вона розвернувшись почала рух, але обвинувачений схопив її за праву руку та повернувши до себе обличчям, тримаючи за ліву руку наніс один удар ногою в живіт, від якого вона відчула сильний фізичний біль та закричала. Після чого, розвернувшись побігла додому, де її біля воріт зустрів батько. Цього ж дня ввечері звернулася до лікарні, де перебувала три дні.
Із показань свідка ОСОБА_7 видно, що дійсно 11.10.2015 року вдень порався у дворі по господарству та почув крик і плач. Підійшовши до воріт побачив доньку ОСОБА_4 , яка плакала і трималась за живіт, а по вулиці в протилежному напрямку рухався ОСОБА_6 . Після чого, відвів доньку до лікарні, де її оглянув лікар.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2015 року про те, що потерпіла ОСОБА_4 в присутності законного представника та понятих розповіла про обставини нанесення їй удару ОСОБА_6 , що мало місце 11.10.2015 року близько 15 год. по вул. Петровського в смт. Казанка (а.к.п. 31-32).
З довідки Казанківської ЦРЛ від 11.10.2015 року вбачається, що 11.10.2015 року о 17 год. звернулася ОСОБА_4 , у зв`язку з травмою живота, ударена ногою знайомим чоловіком. На шкірі живота тілесних ушкоджень через 2 години після травми не виявлено. Попередній діагноз: закрита травма живота (а.к.п.30).
Згідно висновку судово-медичного експерта за №176/45 від 26 жовтня 2015 року у ОСОБА_4 будь-яких ушкоджень не виявлено. Встановлені в історії хвороби діагнози: «закрита травма живота. Забій передньої брюшної стінки» не підтверджені об`єктивними медичними даними, тому відповідно п.46 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» в рахунок не приймаються (а.к.п.29).
Наведені вище докази у їх сукупності вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_6 11.10.2015 року умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар ногою в живіт, чим заподіяв останній фізичного болю, що не потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення і підлягає відповідальності за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Аналіз показань потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , їх деталізація, а також висновок судово-медичної експертизи за №176/45 від 26 жовтня 2015 року та довідка Казанківської центральної районної лікарні від 11 жовтня 2015 року вказують на причетність саме обвинуваченого ОСОБА_6 до завдання потерпілій ОСОБА_4 удару, який завдав фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.
Судом не встановлено обставин, які б при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визнавалися такими, що його пом`якшують та обтяжують.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин невеликої тяжкості), особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, суд призначає йому покарання у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст.369-371, ст.373-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя