АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/3058/16-к Головуючий 1 інстанції:
Провадження №11-СС/790/978/16 ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.177, 178 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю захисника - ОСОБА_5 ,

з секретарем - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 червня 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 41 340 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 червня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Фрунзенського відділення Індустріального відділу поліції (м.Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0001793 від 17 червня 2016 року про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 серпня 2016 року, із визначенням застави у розмірі 41 340 гривень. В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави та в такому випадку на ОСОБА_7 покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20 червня 2016 року, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити та обрати відносного нього запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі.

Адвокат в апеляційній скарзі посилався на те, що ухвала є незаконною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.

На думку апелянта, обраний запобіжний захід є надто суворим та просив про зменшення розміру застави до 20 мінімальних заробітних плат. Також зазначає, що слідчим суддею не наведені докази існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний щиро кається, визнав вину у повному обсязі, має постійне місце проживання, де проживає із матір`ю та побутове допомагає їй.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, у відповідності до вимог ст.214 КПК України, 17 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001793 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, та розпочате досудове розслідування (а.с.4).

Досудовим слідством ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 17 травня 2016 року, близько 17 години 10 хвилин, разом з ОСОБА_9 , знаходились біля кіоску "Атіка", розташованому за адресою: м.Харків, вул. Маршала Рибалко, 48/24, здійснили між собою розподіл ролей при вчиненні кримінального правопорушення. Після чого, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зірвали дверний ланцюг та проникли до приміщення кіоску "Атіка". При цьому, вони усвідомлювали, що в кіоску перебуває реалізатор ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_10 руками внаслідок чого вона впала на підлогу та пошкодила безіменний палець правої руки, а ОСОБА_9 в цей час відкривши касову шухляду почав діставати звідти грошові кошти, сума яких на даний час органом досудового розслідування не встановлена. Після чого, ОСОБА_7 схопив правою рукою ОСОБА_10 за шию, яка намагалась підвестись з підлоги, та почав її відтягувати на себе, тим самим не дозволяючи їй натиснути кнопку тривоги, поліз до її сумки, яка знаходилась у приміщенні кіоску, звідки дістав гаманець, в якому знаходилось 605 грн. та поклав його під одягнену на ньому нижню білизну. Після вчинення протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втекли.

Слідчим, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_7 18 червня 2016 року здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.186 КК України (а.с.19).

Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.1-3).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 186 КК України;

2.наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України;

3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного тяжкого кримінального правопорушення в якому він підозрюється; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме санкція ч.3 ст.186 КК України передбачає покарання до 8 років позбавлення волі; можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вірогідність незаконного впливу на свідків, потерпілу; наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількістю доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не працює, не одружений, неодноразово засуджений, спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання та матері, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із вимогами ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладних на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Як вбачається із ухвали суду та матеріалів, слідчим суддею були враховані обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та правильно визначено заставу в розмірі 41 340 гривень, підстав для зміни якої колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 20 червня 2016 року обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 червня 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 41 340 гривень залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -