йСправа № 304/1238/16-к Провадження № 1-кп/304/126/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000356 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сімерки Перечинського району, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

з участю сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він умисно, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , нарізну малокаліберну рушницю з маркуванням «ТОЗ-8М45286», яка згідно висновку експерта № 1/305 від 21 вересня 2016 року являється вогнепальною зброєю, малокаліберною мисливською нарізною гвинтівкою «ТОЗ-8М», калібру 5,6 мм, виробництва Тульського зброярського заводу СРСР, серійний номер НОМЕР_1 , виготовлена заводським способом та придатна для проведення пострілів, та яку 26 серпня 2016 року було виявлено працівниками Перечинського відділу поліції в ході санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді.

Кримінальна відповідальність за дані кримінальні правопорушення передбачена ч. 1 ст.263 КК України.

23 листопада 2016 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням його на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просили затвердити зазначену угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст.263 КК України. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься в порядку ст. ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 23 листопада 2016 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме малокаліберну мисливську нарізну гвинтівку «ТОЗ-8М», калібру 5,6 мм, виробництва Тульського зброярського заводу СРСР з серійним номером НОМЕР_1 , яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи № 1/305 від 19 вересня 2016 року у розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп. на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1