Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
Справа № 490/1017/16-к
1 - кп/490/335/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомихайлівка, Чернігівського району, Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, не одруженого, проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 2 розрахунку 1 гаубичного артилерійського взводу 1 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні матрос, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2015р. № 179, матросу ОСОБА_4 надано щорічну основну відпустку строком з 22.06.2015р. по 01.07.2015р.
02.07.2015р. о 08 год. 00 хв., матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитись від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та перебував за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
28.01.2016р. о 09 год. 00 хв., матрос ОСОБА_4 , самостійно з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону, та цього ж дня повернувся до ВЧ НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно він у липні 2015р. покинув військову частину та поїхав додому, де займався власними справами, а у січні 2016р. з`явився до військової частини та приступив до виконання своїх обов`язків. В скоєному щиро розкаявся, просив суд строго його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і визнає його винним в скоєні даного кримінального правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, повне визнання своєї провини, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником АТО.
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 2 ст. 76 КК України, контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1