Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/368/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 357 (193) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2016 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконфернції:

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.07.2007 року Старогородським районним судом міста Вінниця за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.03.2008 року Ленінським районним судом міста Вінниця за ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 24.05.2011 року звільнений умовно достроково з невідбутою частиною покарання на 1 рік 22 дні;

- 10.05.2012 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 та ч.3 ст. 357 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме з 05 жовтня 2016 року і до 03 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року задоволене клопотання слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється в тому, що він 21 лютого 2016 року близько 13.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, прибули до житлового будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 шляхом вільного доступу через незачинену рухому частину металопластикового вікна проникли до даного будинку.

У подальшому, протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були помічені потерпілою ОСОБА_11 . Але ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, схопили останню та, погрожуючи застосуванням предмету, схожого на пістолет, повалили потерпілу та зв`язали кінцівки її рук і ніг та заклеїли ротовий отвір потерпілої липкою стрічкою. Подолавши у такий спосіб можливість потерпілої ОСОБА_11 до протидії та викликавши у неї острах, що становило реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном потерпілої, а саме грошовими коштами в сумі 5 600 грн. та 400 доларами США, що в перерахунку на гривні України складає 10 920 грн., двома жіночими ланцюжками, із золота 585 проби, вагою 36 грам і 12 грам, та вартістю відповідно 37 943 грн. 28 коп. та 12 647 грн. 76 коп., жіночою весільною обручкою, із золота 583 проби, вагою 7 грам, вартістю 7 352 грн. 66 коп., мобільним телефоном «Samsung Gаlаxy A3», ІMEI: НОМЕР_1 , вартістю 5 509 грн., автомобільним монітором DV-550, серійний номер АЕ150401198, вартістю 2 035 грн. 13 коп. Крім цього, відкрито заволоділи документами на ім`я ОСОБА_11 , а саме паспортом громадянки України, посвідченням про право керування транспортним засобом, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та пенсійним посвідченням.

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 82 007 грн. 83 коп.

Мотивуючи зазначену ухвалу слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, умисного особливо тяжкого злочину, офіційно не працює та немає жодних заробітків, а тому вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого більш м`якого, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

При цьому захисник вказує на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Також, захисник вказує, що його підзахисний не знав, що знаходиться у розшуку, а тому спочатку поїхав у м. Київ, а потім у м. Ковель, де проживає його цивільна дружина і там був затриманий працівниками поліції, тому наміру ухилятись від слідства у нього не було.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 та ч.3 ст. 357 КК України, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни на більш м`який, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відмовляючи апелянту у задоволенні апеляційної скарги колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування, оскільки як вбачається з рапорту заступника начальника відділення КП Гайсинського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 09.06.2016 року в ході проведення слідчих (розшукових) заходів та зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_8 за місцем реєстрації та постійного проживання в АДРЕСА_1 , не з`являвся близько одного місяця та не проживає там. Вказане підтверджується також листом виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області від 10.06.2016 року № 03.08/03.17-875. Зазначене дає підстави вважати, що ОСОБА_8 ухиляється від органів досудового слідства.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість висновків слідчого судді з приводу того, що підозрюваний немає на меті переховуватися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини по справі, то вони спростовуються вищевикладеним та не можуть слугувати підставами для звільнення його з-під варти та обрання йому іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не гуртуються на вимогах кримінального процесуального закону доводи сторони захисту, щодо безпідставного не визначення слідчим суддею розміру застави, адже згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В даному випадку, оскільки кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 вчинений із погрозою застосування насильства, а також враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із рішенням слідчого судді з приводу необхідності не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку при визначенні строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , вказавши у резолютивній частині ухвали, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного застосовано строком на 60 діб, а саме з 05 жовтня 2016 року і до 03 грудня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що не заперечується і самим підозрюваним ОСОБА_8 , фактично він затриманий органами досудового розслідування о 02 годині 00 хвилин 04 жовтня 2016 року у м. Олександрія Кіровоградської області, а тому при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мав би у даному випадку керуватися вимогами ст. 210 КПК України, та на підставі ст. 197 ч.2 КПК України слід було правильно обчислювати строк дії запобіжного заходу, а саме з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 04 жовтня 2016 року з 02 години 00 хвилин (а.м.к.52-53).

Крім того відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, які в даному випадку закінчуються о 02 годині 00 хвилин 02 грудня 2016 року, а не як помилково зазначено в ухвалі слідчим суддею 03 грудня 2016 року.

З урахуванням наведеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням колегією суддів нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника - ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 05 жовтня 2016 року і до 03 грудня 2016 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 - задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, встановивши строк дії ухвали з моменту затримання підозрюваного, тобто з 02 год. 00 хв. 04 жовтня 2016 року і до 02 год. 00 хв. 02 грудня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4