Справа № 183/5026/15
№ 1-кп/183/100/16
В И Р О К
іменем України
04 листопада 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000238 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
05 квітня 2014 року на підставі Указу Президента України № 303/2014 ОСОБА_5 призвано за мобілізацією до Збройних Сил України.

05 квітня 2014 року наказом № 74 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За наведених обставин, сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

16 березня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до лікувального закладу комунальний заклад «Покровська центральна районна лікарні» Дніпропетровської області за медичною допомогою, того ж дня ОСОБА_5 було надано медичну допомогу, останній госпіталізований не був, повинен був 17 березня 2015 року повернутися до частини.

Однак, 17 березня 2015 року сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та ухилявся від проходження військової служби протягом 14 діб, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, в умовах особливого періоду. 31 березня 2015 року прибув до лікувального закладу Березівської АЗПСМ Покровського району.

Після цього, 1 квітня 2015 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та ухилявся від проходження військової служби протягом 6 діб, тобто хоч і менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, в умовах особливого періоду. 7 квітня 2015 року прибув до лікувального закладу Березівської АЗПСМ Покровського району.

У подальшому, 8 квітня 2015 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та ухилявся від проходження військової служби протягом 8 діб, тобто хоч і менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року в умовах особливого періоду. 16 квітня 2015 року прибув до лікувального закладу клініка дерматовенерології ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 квітня 2015 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та ухилявся від проходження військової служби протягом 17 діб, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, в умовах особливого періоду. 11 травня 2015 року прибув до лікувального закладу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, сержант ОСОБА_5 , 17 березня 2015 року будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу та ухилився від проходження військової служби протягом 14 діб, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, в умовах особливого періоду. Після цього, 1 квітня 2015 року ОСОБА_5 , повторно не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу та ухилився від проходження військової служби протягом 6 діб, тобто хоч і менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, в умовах особливого періоду. У подальшому, 8 квітня 2015 року ОСОБА_5 , повторно не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу та ухилився від проходження військової служби протягом 8 діб, тобто хоч і менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, в умовах особливого періоду. 25 квітня 2015 року ОСОБА_5 , повторно не з`явився вчасно без поважних причин на службу із лікувального закладу та ухилився від проходження військової служби протягом 17 діб, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним нез`явлення вчасно військовослужбовця без поважних причин на службу із лікувального закладу тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, а також нез`явлення хоч і менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року в умовах особливого періоду за ч. 4 ст. 407 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, за місцем мешкання та служби характеризується задовільно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, дає суду підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1