Провадження 1-кс/127/4503/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 щодо порушення конституційних прав громадянина в рамках кримінального провадження №0000016, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів,-
в с т а н о в и в:
Скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою щодо порушення конституційних прав громадянина в рамках кримінального провадження №0000016. Скаргу мотивував тим, що 16.01.2012р. прокуратурою Ленінського району м. Вінниці, винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 , в якості обвинуваченого за ч.2 ст.364 ККУ (в редакції 2001р.).
10.02.2012р. ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці задоволено клопотання прокуратури м. Вінниці про обрання до нього (обвинуваченого) запобіжний захід у виді тримання під вартою. В той же день постановою прокуратури м. Вінниці його (обвинуваченого) було відсторонено від посади директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».
06.06.2014р. Вінницький районний суд Вінницької області виніс постанову про задоволення клопотання прокурора про направлення кримінальну справу № 11277086 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 364 КК України прокурору м. Вінниці для організаіції проведення додаткового розслідування і замінено запобіжний захід, з тримання під вартою на підписку про невиїзд.
14.03.2015р. прокуратура м. Вінниці, на виконання Постанови Вінницького райсуду від 06.06.2014р. відповідно до ст.36, ч.7 ст.214 КГ1К України внесла відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування.
У зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні №0000016 в порядку п.9 розділу 11 Перехідних положень України, запобіжний захід та відсторонення від посади застосовані до нього під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом продовжують свою дію за відсутністю відповідного процесуального статусу «підозрюваного», що є грубим порушенням конституційних прав, в порядку п.2 ч. 1 ст.276 КПК України звернувся до процесуальних керівників вищезгаданого кримінального провадження з клопотанням про вручення вмотивованого повідомлення про підозру, однак отримав відповідь від 28.05.2015р. №99/5435 вих-15 про те, що повідомлення про підозру в порядку ст.276 КПК України не здійснювалось, а лише за результатами проведення усіх слідчих дій буде прийнято рішення відповідно до ст.283 КПК України.
В подальшому на його звернення до прокуратури різних рівнів щодо порушення конституційних прав і свобод, отримав відповіді 24.06.2015р. і 01.04.2016р. про відсутність статусу підозрюваного в рамках даного кримінального провадження, однак, не було вирішено питання щодо законності продовження дій заходів забезпечення кримінального провадження є неправомірним.
Скаржник ОСОБА_5 до судового засіданні не з`явився, просив скаргу розглянути у його відсутність.
Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення скарги.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.06.2014 р. кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 364 КК України направлено прокурору м. Вінниці для організаіції проведення додаткового розслідування і замінено запобіжний захід, з утримання під вартою на підписку про невиїзд (а.с. 10-15).
З відповіді №99/5435 вих-15 від 28.05.2015р. прокуратури м.Вінниці вбачається, що повідомлення про підозру в порядку ст.276 КПК України ОСОБА_5 не здійснювалось, а лише за результатами проведення усіх слідчих дій буде прийнято рішення відповідно до ст.283 КПК України.
З метою поновлення порушених конституційних прав ОСОБА_5 звернувся до Голови Верховної Ради України з відповідною заявою про невідповідність перехідних положень КПК України до Конституції України та отримав відповідь Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності від 23.03.2016р. №04-18/11-634 про те, що у Верховній Раді України народними депутатами зареєстровано проект Закону «Про внесення зміни до Розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України (щодо запобіжних заходів)» реєстр №3513. Метою законопроекту є врегулювання на законодавчому рівні колізії, яка виникає у зв`язку з відсутністю у чинному КПК України норми щодо застосування запобіжного заходу, арешту майна, відсторонення від посади у випадку повернення судом кримінальної справи прокурору на додаткове розслідування, яка була порушена до прийняття нового КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи у вищевказаному кримінальному провадженні відсутнє повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Крім того, ст. 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, де відсутній такий запобіжний захід як підписка про невиїзд.
Відповідно до ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.
Як вбачається з норми даної статті вид заходу забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади є строковим.
Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що доводи, викладені в скарзі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного засобу і відсторонення його від посади протягом такого тривалого часу без оголошення підозри суперечить як діючому КПК України, так і нормам Конституції України, а тому скарга підлягає до задоволення.
Відповідно ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,8, 55,58, 62 Конституції України, ст.ст.214, 303, 306, 307, 309,372 КПК України, -
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_5 щодо порушення конституційних прав громадянина в рамках кримінального провадження №0000016 задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження №0000016, у вигляді підписки про невиїзд та відсторонення від посади ОСОБА_5 , які продовжують свою дію в порядку п.9 розділу XI перехідних положень КПК, за відсутністю в нього процесуального статусу «підозрюваного», як такі, що порушують конституційні права ОСОБА_5 .
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: