Справа № 1304/7443/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/4/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

та підсудної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2015 року,

встановила:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 4 ст. 27 - ч. 1 ст. 369 КК України, та засуджено до покарання за ч. 2 ст. 368 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, з позбавленням 9 рангу п`ятої категорії державного службовця відповідно до ст. 54 КК України; за ч. 4 ст. 27 - ч. 1 ст. 369 КК України - двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 4250,00 грн. штрафу.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_8 звільнено від покарання у виді штрафу у розмірі 4250,00 грн., за скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 - ч. 1 ст. 369 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді 5 років позбавлення волі із визначенням 2 років іспитового строку.

Згідно зі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язок періодично реєструватись в органах кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти їх про зміну місця роботи та проживання.

За ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України ОСОБА_8 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

У задоволенні цивільного позову Прокурора Шевченківського району в інтересах Львівської регіональної служби ветеринарно - санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 працюючи на посаді першого заступника начальника Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, будучи державним службовцем 9 рангу 5 категорії, службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, 01.07.2010 року о 12.15 год. в одному із службових кабінетів Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, що знаходиться за адресою: м. Львів, вулиця Чайковського,17, одержав обумовлену суму хабара, поєднаний з вимаганням, від директора ПП «Гал-Імпорт» ОСОБА_10 у розмірі 400,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на вчинення злочину становило 3166,12 грн., за погодження ним особисто двох заяв ПП «Галімпорт» на отримання дозволів Державного комітету ветеринарної медицини України на ввезення на територію України 200,00 тон свинної печінки та 200,00 тон свинини (півтуші), після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Крім того, підсудний ОСОБА_8 , працюючи першим заступником начальника та виконуючи обов`язки начальника Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив підбурювання до давання хабара за наступних обставин.

08.06.2010 року директор ПП «Галімпорт» ОСОБА_10 оформила дві заяви вказаного підприємства на отримання дозволів на ввезення на територію України 200,00 тон м`яса індика та 200,00 тон м`яса птиці, які 09.06.2010 року погодила в Львівській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні, та транспорті і управлінні ветеринарної медицини у Львівській області. Після цього, вказані дві заяви ПП «Галімпорт» разом із необхідним пакетом документів подані 16.06.2010 року ОСОБА_10 в Державний комітет ветеринарної медицини. 30.06.2010 року директор ПП «Галімпорт» ОСОБА_10 під час зустрічі із в.о. начальника Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті ОСОБА_8 , яка відбувалася на площі Маланюка в м. Львові, попросила його допомогти у вирішенні питання щодо отримання нею двох дозволів Державного комітету ветеринарної медицини на ввезення на територію України 200,00 тон м`яса птиці та 200,00 тон м`яса індика. В ході даної розмови ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконав ОСОБА_10 , що для вирішення даного питання їй необхідно надати йому 10000,00 доларів США для подальшої передачі цих коштів, як хабара службовим особам Державного комітету ветеринарної медицини України. Будучи переконаною ОСОБА_8 у необхідності передачі хабара в розмірі 10000,00 доларів США службовим особам Державного комітету ветеринарної медицини України за видачу ПП «Галімпорт» двох вищевказаних дозволів, ОСОБА_10 схилилась до його пропозиції, домовившись про надання ОСОБА_8 вказаної суми хабара на наступний день.

В подальшому, 01.07.2010 року о 12.15 год., ОСОБА_10 , згідно попередньої домовленості, зустрілась із ОСОБА_8 в одному із службових кабінетів Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, в м. Львові, на вул. Чайковського, 17, де передала підсудному 10000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на день вчинення злочину становило 79053,00 грн., як хабар службовим особам Державного комітету ветеринарної медицини України за видачу ПП «Галімпорт» двох дозволів на ввезення на територію України 200,00 тон м`яса птиці та 200,00 тон м`яса індика, після чого ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлене обвинувачення, а судом першої інстанції виправдано у тому, що він, працюючи, у відповідності до наказу № 59-к від 28.04.2006 року, на посаді начальника Львівської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, будучи, у відповідності до Наказу департаменту від 26.01.2007 року № 18, зарахованим 26.01.2007 на квартирний облік (загальна черга) у виконавчому комітеті Львівської міської ради як громадянин, який потребує поліпшення житлових умов, та у відповідності до рішення № 45 від 13.02.2009 року, прийнятого на спільному засіданні адміністрації та ради трудового колективу Львівської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, яке врахувало рекомендації громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 14.01.2009 року, «Про надання квартири черговику за місцем проживання за контрольним списком Львівської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті», отримав ордер № 003792 від 19.02.2009 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка у відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.11.2008 року, виданого обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», належить Львівській регіональній служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Далі ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби та законам України, з метою власного незаконного збагачення за рахунок коштів бюджету, видавши та підписавши Наказ від 06.03.2009 року № 9, яким зобов`язав Львівську регіональну службу ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті передати з балансу житлове приміщення у приватну власність ОСОБА_8 , створивши для цього комісію, в березні 2009 року, у відповідності до акту прийому-передачі за підписом з боку Львівської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті голови комісії ОСОБА_11 , отримав квартиру у АДРЕСА_2 , та будучи зобов`язаним, у відповідності до Листа Державного комітету ветеринарної медицини України від 03.03.2009 року за № 147/98-ВР, передати квартиру до комунальної власності, та достовірно знаючи, що відповідно до ст. 2 Закону України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом, та, що відповідно до ст. 6 Закону, передача об`єктів здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі, та, що, згідно з п. п. 5-6 ст.7 Закону передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії, право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акту приймання-передачі, такий не склавши та, відповідно не передавши в комунальну власність квартиру, 10.08.2009 року, приписавши за адресою: АДРЕСА_3 , себе, дружину ОСОБА_12 , маму ОСОБА_13 та тещу ОСОБА_14 , незаконно, з порушенням вказаних нормативних актів, оформив, у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_14 , чим завдав шкоду Львівській регіональній службі ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті в загальному на суму 650000,00 грн.

Крім того, згідно з обвинувальним висновком, ОСОБА_8 ,працюючи, у відповідності до наказу № 59-к від 28.04.2006 року, на посаді Начальника Львівської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою, будучи, у відповідності до Наказу департаменту від 26.01.2007 року № 18, зарахованим 26.01.2007 на квартирний облік (загальна черга) у виконавчому комітеті Львівської міської ради як громадянин, який потребує поліпшення житлових умов, та у відповідності до рішення № 45 від 13.02.2009 року, прийнятого на спільному засіданні адміністрації та ради трудового колективу Служби, яке врахувало рекомендації громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 14.01.2009 року, «Про надання квартири черговику за місцем проживання за контрольним списком Львівської регіональної служби ветеринарно - санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті», він отримав ордер № 003792 від 19.02.2009 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка у відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.11.2008 року, виданого обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», належить Львівській регіональній службі ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Далі ОСОБА_8 зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби та законам України, з метою власного незаконного збагачення за рахунок коштів бюджету, видавши та підписавши Наказ від 06.03.2009 року № 9, яким зобов`язав Львівську регіональну службу ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті передати з балансу житлове приміщення у приватну власність ОСОБА_8 , створивши для цього комісію, в березні 2009 року, у відповідності до акту прийому-передачі за підписом з боку Львівської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті голови комісії ОСОБА_11 отримав квартиру, у АДРЕСА_2 , та будучи зобов`язаним, у відповідності до Листа Державного комітету ветеринарної медицини України від 03.03.2009 року за № 147/98-ВР, передати квартиру до комунальної власності, та достовірно знаючи, що відповідно до ст. 2 Закону України від 03.03.1998 №14/98-ВР "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом, та, що відповідно до ст. 6 Закону, передача об`єктів здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі, та, що, згідно з п. п. 5-6 ст.7 Закону передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії, право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акту приймання-передачі, такий не склавши та, відповідно не передавши в комунальну власність квартиру, 10.08.2009 року, прописавши у АДРЕСА_3 , себе, дружину ОСОБА_12 , маму ОСОБА_13 та тещу ОСОБА_14 , незаконно, з порушенням вказаних нормативних актів, оформив, у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру у АДРЕСА_3 , право власності на квартиру за ОСОБА_14 . Та далі, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою власного збагачення, незаконно оформивши право власності через ОСОБА_14 на квартиру, у АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та розуміючи, що він діяв всупереч законам України, та незаконно приватизувавши вищевказане житло, в подальшому, з метою легалізації злочинно набутого майна, шляхом використання права на безкоштовну приватизацію житла своєї тещі, здійснивши у відповідності до договору купівлі - продажу від 20.08.2010 року, продаж через останню незаконно набутої квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за 295212,00 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2015 року скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на строк 3 роки з конфіскацією майна та на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 9 рангу державного службовця; за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 5100 грн. та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на строк 3 роки з конфіскацією майна та на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 9 рангу державного службовця.

В обґрунтування мотивів апеляції прокурор покликається на те, що покарання, призначене судом першої інстанції, не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого внаслідок м`якості. Вказує на те, що при звільненні від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років на підставі ст. 75 КК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, суд першої інстанції визнав як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, однак, підсудний ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, не визнав, а тому така обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття відсутня, що вказує на відсутність підстав для звільнення підсудного від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підсудного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, їхні наслідки, особу підсудного, який раніше не судимий, одружений, позитивно характеризується за місцем праці та проживання, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, інвалідність другої групи загального захворювання, обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Крім того, суд першої інстанції вирішив звільнити підсудного ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України, оскільки його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства в умовах контролю за виправленням з метою попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає необґрунтованим покликання прокурора на те, що звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробування на підставі ст. 75 КК України, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, неможливе, тому що підсудний не визнав вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки невизнання вини підсудним у вчиненні вказаного злочину значення для призначення покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, та звільнення від його відбування з випробуванням не має. До того ж на момент постановлення вироку по ст.369 ч.1 КК України спливли строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, особу підсудного, інші обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про доцільність звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є можливим для його виправлення, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65, 75 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстави для скасування чи зміни вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2015 року відсутні.
Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 відмовити.
Вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4