АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1676/16-к Номер провадження 11-кп/786/534/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 05 травня 2016,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою засудженому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ухвали суду, до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого суд вказав, що на момент розгляду справи про застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_8 відбув більше ? частини призначеного судом покарання. Разом з цим, на переконання суду засуджений ОСОБА_8 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник вказує, що висновок суду про виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Посилається на доведення засудженим свого виправлення в повному обсязі, оскільки застосовані до нього стягнення на час звернення до суду погашені згідно вимог ч.14 ст. 134 КВК України, він сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, працює днювальним відділення СПС.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляції, думку прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості скоєного ним злочину.

Тому, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2012 року засуджений за ч.3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На час розгляду місцевим судом заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання він є таким, що відбув більше 3/4 строку призначеного покарання за злочин, що само по собі не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно наявної характеристики в матеріалах провадження, наданої начальником відділення СПС Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області №64 та затвердженої начальником установи від 20.04.2016, засуджений ОСОБА_8 працевлаштований днювальним у відділенні СПС, до праці та своїх обов`язків ставиться задовільно. За станом здоров`я працездатний.

Крім цього, в період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 залучався до праці, а саме у 2013 році - 3 місяці, у 2014 році 9 місяців, у 2015 році 5 місяців та у 2016 році 2 місяці, відповідно, за що отримував заробітну плату.

Відповідно до наявних у особовій справі документів, за період відбуття терміну покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області №64 призначеного за вироком районного суду, засуджений ОСОБА_8 характеризується нестабільною поведінкою, допускав систематичні порушення режиму за що 11 разів на нього накладалися стягнення, у тому числі 1 раз поміщався до ДІЗО, які є погашеними на час розгляду заяви засудженого місцевим судом.

Разом з цим, слід зазначити, що за увесь період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 має лише 1 заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, яке отримане ним лише 01.05.2014 року, що само по собі не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільненні від відбування покарання. Даних про застосування заохочень до засудженого упродовж останніх двох років судом не встановлено,

На думку колегії суддів, відсутність стягнень за час відбування покарання засудженого у виправній колонії не дає достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_8 повною мірою довів своє виправлення, і щодо нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, на даний момент підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання відсутні, оскільки засуджений повинен довести своє виправлення як сумлінною поведінкою, так і ставленням до праці.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання засудженого є законною і підстав для її скасування немає. Відповідно доводи апеляційної скарги засудженого про необхідність умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 05 травня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_3