ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0003365 від 20 липня 2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працює, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20 липня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, вступили у злочинну змову на таємне викрадення майна з квартири АДРЕСА_4 .

Досягнувши домовленості, ОСОБА_4 із ОСОБА_5 , на автомобілі „Кіа Rio, державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , прибули до будинку АДРЕСА_5 , після чого направились до квартири АДРЕСА_6 , яка розташована на третьому поверсі будинку. Там, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , шляхом підбору ключа відімкнули замок вхідної двері вказаної квартири та проникли до неї. Знаходячись у квартирі, останні таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме:

- три ордена „Ветерана праці загальною вартістю 600 грн.;

- телефонну трубку чорного кольору від радіо телефону „Panasonic вартістю 200 грн.;

- грошові кошти в розмірі 600 грн.;

- МР-3 плеєр сірого кольору «Woksrer» вартістю 300 грн.;
- наручний годинник „Ulysse Nordin вартістю 500 грн.;

- золотий ланцюжок з плетінням „Бісмарк 585 проби, вагою 3 грама, вартістю 1 500 грн.;

- золоту чоловічу обручку 585 проби, вагою 4 грама, вартістю 2 000 грн.;

- золоте жіноче кільце з янтарем 585 проби, вагою 5 грам, вартістю 4 000 грн.;

- золотий жіночий кулон у вигляді каплі з янтарем 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 4 000 грн.;

- пару жіночих золотих сережок у вигляді каплі 585 проби, вагою по 1 граму кожна, вартістю 5 000 грн.;

- золотий чоловічий перстень 585 проби, вагою 9 грам, вартістю 7 000 грн.;

- три бутля меду об`ємом 3 літри, вартістю 900 грн.;

- 32 монети по одній Українській гривні;

- ліхтарик чорного кольору, вартістю 50 грн.;

- ліхтарик чорного кольору з електро-шокером, вартістю 300 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили квартиру, після чого, біля вказаного будинку були затримані працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи єдиним злочинним умислом таємно викрали майно ОСОБА_8 на загальну суму 26 982 грн. 00 коп., чим завдали матеріальні збитки на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі та викладені в обвинувальному акті обставини підтверджує у повному обсязі. Пояснив, що 20.07.2016 року вони з ОСОБА_5 разом їздили на машині, яка на праві власності належить його дружині, та у них виник умисел на викрадення майна з однієї із квартир. Він шляхом підбору ключа відчинив двері цієї квартири, де вони перебували декілька хвилин. Викрадене майно вони клали до сумки не роздивляючись, проте, підтвердив, що майно перелічене у обвинувальному акті було ними викрадено. Золоті прикраси знаходилися у поліетиленовому пакеті, який вони викинули при затриманні. В скоєному щиро розкаюється, просив строго його не карати. На час розгляду кримінального провадження вони частково відшкодували матеріальну шкоду потерпілому, сплативши йому 6 000 грн., а іншу суму матеріальної шкоди вони зобов`язуються погасити після повернення їм застави, яку вони сплатили після застосування відносно них запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та викладені в обвинувальному акті обставини підтверджує у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_4 . Пояснив, що 20 липня 2016 року він разом із ОСОБА_4 вирішили викрасти майно із однієї з квартир. Обравши квартиру АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 її відчинив і вони, перебуваючи у цій квартирі вдвох складали до сумки речі потерпілого. Викрадені речі вони не роздивлялися, але підтвердив, що майно перелічене у обвинувальному акті ними було викрадено. Золоті прикраси знаходилися у поліетиленовому пакеті, який вони викинули при затриманні і більше їх не бачили. Щиро розкаявся, просив строго його не карати. Зазначив, що частково ними відшкодовано шкоду шляхом поштового переказу на ім`я потерпілого в сумі 6000 грн., а іншу частину матеріальної шкоди вони зобов`язуються повернути потерпілому після повернення суми застави.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Потерпілий по справі ОСОБА_8 суду пояснив, що 20 липня 2016 року з його квартири АДРЕСА_4 було викрадено майно. На даний час обвинувачені частково відшкодували йому матеріальну шкоду, а саме 6000 грн., та зобов`язалися відшкодувати її в повному обсязі після ухвалення вироку. Просив суд обвинувачених строго не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинувачених.

Допитавши у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає, що вина обвинувачених у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає визнання вини, щире каяття та часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину за попередньою змовою.

Суд також враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Обвинувачений розкаявся у вчиненому, під час досудового розслідування та в судовому засіданні давав правдиві показання і тим самим сприяв встановленню істини у справі.

За наведених обставин справи, тяжкості вчиненого одиничного злочину, даних про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, офіційно не працевлаштований, є не судимою особою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2013 року народження, та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати достатню превентивну роль для обвинуваченого.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а також обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, зважаючи на думку прокурора та потерпілого, які не наполягали на суворому покаранні, суд прийшов до висновку, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, соціально адаптований, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив.

Суд, враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України та позицію потерпілого, який не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що злочин було скоєно за попередньою змовою, матеріальні збитки на даний час частково відшкодовано потерпілому, вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без реального відбування ним покарання, без ізоляції від суспільства - в умовах проживання у родині, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає визнання вини, щире каяття та часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину за попередньою змовою.

Суд також враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Обвинувачений розкаявся у вчиненому, під час досудового розслідування та в судовому засіданні давав правдиві показання і тим самим сприяв встановленню істини у справі.

За наведених обставин справи, тяжкості вчиненого одиничного злочину, даних про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, офіційно не працевлаштований, є не судимою особою, не одружений, та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати достатню превентивну роль для обвинуваченого.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а також обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, беручи до уваги думку прокурора та потерпілого, які не наполягали на суворому покаранні, суд прийшов до висновку, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, є соціально адаптованим, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення нових правопорушень суд не встановив.

Суд, враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України та позицію потерпілого, який не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що злочин було скоєно за попередньою змовою, матеріальні збитки на даний час частково відшкодовано потерпілому, вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без реального відбування ним покарання, без ізоляції від суспільства - в умовах проживання у родині, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.

Крім того, при призначенні обвинуваченим покарання, суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети покарання, яка передбачає окрім кари, виправлення і запобігання вчиненню винними нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави в сумі 68 900 грн.

Застава в розмірі 68 900 грн. була внесена на рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звільнено із Запорізького слідчого ізолятору 25.07.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави в сумі 41 340 грн.

Застава в розмірі 41 340 грн. була внесена на рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, у зв`язку з чим ОСОБА_5 звільнено із Запорізького слідчого ізолятору 28.07.2016 року.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави, внесеної за обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не встановлено, суд вважає за необхідне після набрання вироком суду законної сили повернути суму застави особам, які її внесли.

Крім того, як встановлено судом, на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2016 року накладено арешт на автомобіль „Кіа Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, ключі запалювання від вказаного автомобілю та технічний паспорт на автомобіль „Кіа Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначений арешт накладався слідчим суддею з метою збереження речових доказів, а тому відповідно до положень ст. 174 КПК України, його необхідно скасувати.

Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 118, 124, 126 КПК України, стягнувши з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Встановлено, що процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових трасологічних експертиз у даному кримінальному провадженні становить в загальному розмірі 1 055 грн. 52 коп. (експертиза № 1137-Т від 05 серпня 2016 року у розмірі 351 грн. 84 коп., та експертиза № 1138-Т від 10 серпня 2016 року у розмірі 703 грн. 68 коп.), а тому з обвинувачених підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта по 527 грн. 76 коп.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Керуючись ст. ст. 124, 349, 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 рік 6 місяців.
Згідно зі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. на користь держави.
Після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_9 , внесену 25 липня 2016 року за ОСОБА_4 на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Запорізькій області заставу в розмірі 68 900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 рік 6 місяців.
Згідно зі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. на користь держави.
Після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_7 внесену 27 липня 2016 року за ОСОБА_5 на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Запорізькій області заставу в розмірі 41 340 (сорок одна тисяча триста сорок) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2016 року, на автомобіль „Кіа Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, ключі запалювання від вказаного автомобілю та технічний паспорт на автомобіль „Кіа Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:
-сумку в білу та сіру клітину з трьома розбитими скляними бутлями та три поліетиленові кришки, передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- три медалі «Ветеран праці» виробництва СССР, телефонна трубка від радіотелефону чорного кольору «Панасонік», ліхтарик електрошокер чорного кольору, МР-3 плеєр сірого кольору «Woksrer» із сірим шнурком, наручний годинник із золотим корпусом «Ullysse Nardin», грошові кошти (монетами) у розмірі 32 грн. 25 коп., електричний ліхтарик чорного кольору, передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_8
- ліхтарик сірого кольору «Варта», пассатижи з прозорою рукояткою, грошові кошти (монетами) польські крони у розмірі 105, вилучені у ОСОБА_5 при затриманні, та передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області залишити за належністю;
- автомобіль „Кіа Rio, державний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити власнику;

- 2 сліди перчаток, 2 сліди низу взуття, серцевину замка вхідних дверей, тканевий футляр з 9 предметами у вигляді відмичок, 9 електронних ключів від «Домофону», 2 відмички, 1 металевий предмет у вигляді відмички, ключ та брелок від автомобільної сигналізації, дві перчатки, передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1