ЧУДНІВСЬКИЙ районний суд житомирської області
справа № 294/186/16-к
провадження № 1-кс/294/379/16
УХВАЛА
слідчого судді
05 травня 2016 року слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

та захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чуднові клопотання заступника начальника СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні №0000036 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 22.01.2016 року, стосовно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Слідчий вказує, що у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підозрюється обґрунтовано та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, передбаченого за вчинення даного кримінального правопорушення, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові злочини і незаконно впливати на свідків,тому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали дане клопотання з зазначених у ньому підстав. Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114-1, 258 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник не оспорювали обґрунтованість підозри, ОСОБА_5 зізнався, що дійсно скоїв інкриміноване йому діяння.

Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Так, слідчий в обґрунтування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або судупосилається на те, що разом із даним клопотанням до суду було подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для розгляду клопотання про тримання під вартою. Однак, при розгляді клопотання з пояснень сторін кримінального провадження було встановлено, що підозрюваному не було відомо про його виклик слідчим.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 фактично проживав зі своєю дружиною ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . Після того, як дружина дізналась про вчинений ОСОБА_5 злочин, вона його вигнала з квартири і він став проживати за своєю зареєстрованою адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїми батьками. Вказані обставини підтверджуються також протоколом допиту ОСОБА_8 від 25.01.2016 року, в ході якого вона повідомила слідчому, що з 21 січня 2016 року вона із ОСОБА_5 разом не проживають і їй не відомо, де він знаходиться.

Не зважаючи на отримані від ОСОБА_8 показання, слідчим 29.01.2016 року були направлені повістки про виклик ОСОБА_5 на допит на 02.02.2016 року та на 05.02.2016 року рекомендованими листами за адресою: АДРЕСА_1 , які були отримані ОСОБА_8 .

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 станом на час розгляду клопотання не було вручено. У матеріалах клопотання міститься розписка ОСОБА_8 про отримання 26.01.2016 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, тобто на наступний день після того як ОСОБА_8 повідомила слідчому, що їй невідоме місце перебування ОСОБА_5 .

У той же час, зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 було відоме слідчому, однак матеріали клопотання не містять доказів того, що за такою адресою направлялись повістки про його виклик на допит.

Отже, той факт, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 вже переховувався від органів досудового розслідування, слідчим не доведено, так само як і ризик подальшого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду. Також слідчому судді не надано жодного доказу існування таких ризиків як можливість вчинення нового злочину або здійснення впливу на свідків кримінального правопорушення. Підозрюваний у судовому засіданні визнав свою вину у скоєному, розкаявся та підтвердив свій намір сприяти розслідуванню.
Посилання слідчого та прокурора на існування ризиків були покладені ними також і в обґрунтування неможливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положення ч.5 ст.176 КПК України не містять заборони на застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тому, з урахуванням усіх встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для обрання у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , однак більш м`якого, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене вище обґрунтування та керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 184, 186, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні №0000036 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт на строк 2 (два) місяці, тобто до 05 липня 2016 року включно, заборонивши ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
На підставі частин четвертої та п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 на строк до 05.07.2016 року наступні обов`язки:
-носити електронний засіб контролю;
-прибувати до слідчого відділу Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області за кожним викликом та вимогою слідчого;
-не відлучатися із с. Лісна Рудня Романівського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу передати для виконання до Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1