Справа № 405/4558/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді кримінальне провадження № 0004419 від 22.05.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, працюючого по найму на будівництві підсобником, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.01.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.
22.05.2015 року близько 04.00 год. ОСОБА_6 в приміщенні кафе «Весна», що в м. Кіровограді по вул. Дворцовій, зустрів потерпілого ОСОБА_5 , який в руках тримав грошові кошти в сумі 700 грн. Маючи та реалізовуючи умисел на відкрите викрадення грошових коштів, ОСОБА_6 , повторно, з корисливого мотиву, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та шляхом ривка вихватив з руки останнього грошові кошти в сумі 700 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав суду показання, що 22.05.2015 року близько 4-ї години приїхав в кафе «Весна» для того, щоб у ОСОБА_5 , який також знаходився в кафе «Весна» забрати свій борг в сумі 350 грн. Запитавши у ОСОБА_5 про кошти, останній повідомив, що в нього вони відсутні. Через деякий час, біля туалету кафе побачив потерпілого, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, розраховувався та тримав гроші в правій руці. Він підійшов ззаду до ОСОБА_5 і з правої руки вихватив гроші. Яка була сума грошей він не знав. Після чого вийшов на вулицю і на таксі поїхав додому. Він в кафе приїхав сам, будь-яких інших осіб з ним не було. Те, що кошти були в сумі 700 грн. побачив вдома. Фізичного насильства до потерпілого не застосовував. Гроші витратив. Після цього спілкувався з потерпілим, отримав від нього розписку про повернення коштів і він йому теж віддав борг. Оскільки потерпілий певний час не повертав йому кошти, вважає, що його дії були правомірними.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, його вина повністю підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , згідно яких 21.05.2015 року біля 21:00 год., він зі своїм другом ОСОБА_7 пішли до нічного клубу «Весна». Наступного дня, близько 4-5-ї години, відпочиваючи в закладі, після замовлення алкогольного напою, спустився до вбиральні, де зустрів ОСОБА_6 , який повідомив, щоб повернув 350 грн., які брав в борг рік тому. Він не домовлявся з обвинуваченим про те, що віддасть кошти в кафе «Весна». Відповівши, що на даний час не має можливості віддати позичені кошти, так як тільки перевівся по роботі до м. Кіровограда, тому віддасть кошти згодом. ОСОБА_6 та ще один хлопець схопили його за руки, і ОСОБА_6 з лівої руки вихватив гроші в сумі приблизно 700 грн. Дані обставини побачив охоронник, який відтягнув його, завадивши побігти за обвинуваченим. Він повідомив охоронника, що у нього викрали кошти, однак ніхто ніяких дій не прийняв. ОСОБА_6 відшкодував заподіяну шкоду, після чого він повернув обвинуваченому суму боргу. Будь-яких претензій до ОСОБА_6 не має;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , згідно яких в травні 2015 року працював охоронцем та перебував на зміні в кафе «Весна». Перед закриттям кафе, робив обхід і в підвальному приміщенні, біля туалету, побачив обвинуваченого, який був вдягнутий в білу олімпійку та ще одну особу, як вважає потерпілого, який був одягнений в синю футболку та чорні штани, які штовхалися. Чому відбувся конфлікт, йому не відомо. Він потерпілого взяв за руку, почав виводити його з приміщення кафе, оскільки останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Згодом потерпілий забажав подивитися записи відеокамер, однак доступ до них має лише керівництво кафе. Через деякий час приїхав наряд міліції. Вже при співробітниках міліції потерпілий повідомив, що в нього викрали кошти.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:
- заявою ОСОБА_5 від 22.05.2015 року, згідно якої просить притягнути до відповідальності невстановлених осіб, які 22.05.2015 року близько 04:00 год. в кафе «Весна» за адресою вул. Дворцова, м. Кіровоград, відкрито без застосування фізичної сили заволоділи належними йому грошима.
( а.п. 9);
- рапортом помічника начальника оперативно-чергового Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, згідно якого 22.05.2015 приблизно о 05:33 до чергової частини Кіровоградського МВ надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 22.05.2015 року близько 05.10 год. по вул. Дворцовій м. Кіровограда, в нічному клубі «Весна» двоє невідомих відкрито заволоділи його грошима.
( а.п.13);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав серед пред`явлених йому осіб, ОСОБА_6 , який 22.05.2015 року відкрито заволодів грошовими коштами.
( а.п.19);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого останній вказав обставини відкритого викрадення грошових коштів у потерпілого ОСОБА_5
( а.п.27);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнав серед пред`явлених йому осіб, ОСОБА_6 , який 22.05.2015 року близько 04:00 год. перебував у кафе «Весна».
( а.п.38)
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні надані прокурором докази, які не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання та допустимості, та за їх сукупністю, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною і погоджується із кваліфікацією органом досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_6 вихватив гроші з лівої руки, з чим суд не погоджується, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в своїх показаннях вказав, що він гроші у потерпілого вихватив саме з правої руки, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого останній показав обставини відкритого викрадення грошових коштів у потерпілого ОСОБА_5 ( а.п.27).
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 є тяжким.
Характеризуючи обвинуваченого як особу, суд бере до уваги позитивну характеристику з місця проживання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий за скоєння злочину проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку, знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.
Беручи до уваги вищевикладене, обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вік, особу обвинуваченого та стан здоров`я, суд, із врахуванням всіх обставин справи, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст.71 КК України, оскільки вчинений ним злочин за ч.2 ст.186 КК України в період іспитового строку.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про можливе призначення йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, суд відхиляє із наступних підстав.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»/із змінами/, частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Тому підстав для застосування ст. 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , із урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Враховуючи, що обвинуваченому слід відбувати покарання у виді позбавлення волі, суд обирає на апеляційний період запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2014 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 на апеляційний період запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту, в залі судового засідання, негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 15.03.2016 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, якщо він перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1