печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши провадження за скаргою адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури Українита зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотань та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги заявники посилаються на те, що 11.12.2015 вони, в рамках кримінального провадження №0000464, звернулися до прокурора ОСОБА_3 з клопотаннями. Відповіді на зазначені клопотання заявники не отримали.

Заявники в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що 30.12.2015 постановою було відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та одночасного вжиття заходів щодо припинення розшуку ОСОБА_6 та частково відмовлено у задоволенні клопотання про ознайомлення. Разом з тим вказав, що заявники ознайомилися з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується протоколами від 26.01.2016, 27.01.2016.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявники, не з`явилися в судове засідання, про причини неявки не повідомили, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі заявників в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Судовим розглядом встановлено, 11.12.2015 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000464, звернулися з клопотаннями.

Постановою від 30.12.2015 було відмовлено в задоволенні клопотання у задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та одночасного вжиття заходів щодо припинення розшуку ОСОБА_6 та частково відмовлено у задоволенні клопотання про ознайомлення. Разом з тим, заявники ознайомилися з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується протоколами від 26.01.2016, 27.01.2016.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_8 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1