Справа № 317/1702/16-к
Провадження № /п 1-кп/317/154/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, знаходиться в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.14.06.1978 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.. 141 ч. 2 КК України ( 1960 року ) до 1 року позбавлення волі. Звільнений 14.08.1979 року за відбуттям строку покарання,
2.04.08.1980 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 117 ч. 3 КК України ( 1960 року ) до 7 років позбавлення волі. Звільнений 07.05.1987 року за відбуттям строку покарання,
3.19.01.1989 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 141 ч. 2 КК України ( 1960 року ) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.05.1992 року за відбуттям строку покарання,
4.03.11.1992 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.. 17-81 ч. 4, 44 КК України ( 1960 року ) до 3 років позбавлення волі,
5.17.04.2003 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 2, 3, 121 ч. 1, 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Звільнений 06.05.2008 року за відбуттям строку покарання,
6.01.03.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.. 309 ч. 2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком,
7.08.12.2010 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.12.2012 року за відбуттям строку покарання,
8.05.11.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 321 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.11.2015 року звільнений від покаранням у зв`язку із закінченням іспитового строку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. 2, 357 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
- чоловічу сумку з шкірозамінника чорного кольору, вартістю 100 грн,
- грошові кошти в сумі 400 грн.,
- пластикову карту "Індустріалбанк" на ім`я ОСОБА_5 , на рахунку якої грошей не було та матеріальної цінності для потерпілого вона не представляє,
чим завдав останньому матеріальний збиток на загальну суму 500 грн.
- водійське посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ,
та намагався використовувати їх в особистих інтересах.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно вдень 19 березня 2016 року він, знаходячись біля будинку № 21 по вул. Миру в с. Новослобідка Запорізького району і побачивши як водій, що вийшов з автомобіля ВАЗ, не зачинив двері, проник в салон автомобіля і викрав з салону чорну чоловічу сумку, в якій знаходились гроші 400 грн. та банківська картка і з бардачка автомобіля викрав документи: свідоцтво про реєстрацію автомобіля, водійське посвідчення та страховий поліс. Коли його встановили працівники поліції, він повернув потерпілому все викрадене.
В скоєному розкаявся.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв злочини середньої та невеликої тяжкості, негативно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння його розкриттю та добровільне відшкодування завданого збитку.
Крім того, ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий не наполягав на позбавленні його волі, тому суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання без позбавлення його волі із застосуванням ст.75 КК України.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду розміром 500 грн., але цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Вказаний в постанові як речовий доказ ДВД-диск суду не надавався, тому суд не вирішує питання про долю даного речового доказу.
Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню відсутні.
Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування міра запобіжного заходу не обиралась, клопотання відносно цього в ході судового розгляду ніхто з учасників кримінального провадження не заявляв, суд за власною ініціативою не вирішує питання про обрання йому якогось виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 3 ( трьох ) років обмеження волі,
за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким призначити засудженому ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 2 ( два ) роки 6 ( шість ) місяців не скоїть нового злочину.
На підставі п. п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралася.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1