Справа № 373/2427/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/948/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 27.09.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської області та обвинуваченого на вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 340 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік, та покладено відповідні обов`язки на підставі ст. 76 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 10 січня 2014 року, в період часу з 09:00 до 15:40 годин, перебуваючи на посаді Переяслав-Хмельницького міського голови, будучи представником влади, службовою особою, діючи умисно, маючи на меті незаконне перешкоджання організації та проведенню масових заходів громадянам, які реалізовували, передбачене ст. 39 Конституції України право збиратись мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, що організовувались Радою Всеукраїнського об`єднання «Майдан» в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, в період активної фази політичного протесту українського народу, усвідомлюючи незаконність своїх дій, перебуваючи в приміщенні Переяслав-Хмельницької міської ради за адресою: вул. Богдана-Хмельницького, 27/25, використовуючи службове становище з залученням підлеглих йому осіб, забезпечив виготовлення документів, які містили неправдиві відомості про існування загрози життю і здоров`ю людей та учасників під час проведення вищевказаних акцій, та на цій підставі організував підготовку, особисто підписав та забезпечив подачу до Київського окружного адміністративного суду позовної заяви від імені міської ради про обмеження реалізації права на мирні зібрання шляхом встановлення заборони Раді Всеукраїнського об`єднання «Майдан» та іншим суб`єктам: Центру захисту прав людини «Свобода», Київській обласній партії «Союз», Київській обласній партійній організації Зеленій екологічній партії України «Райдуга», Київській обласній організації демократичної партії угорців України, які також були вказані відповідачами в позові щодо проведення заходів з 11.01.2014 по 11.02.2014 на площі Возз`єднання, вул. Шкільній, вул. Шевченка, Борисоглібській площі та по вул. Богдана Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області. Отриману за таких умов постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 про задоволення позовних вимог, ОСОБА_7 13.01.2014 подав на примусове виконання до Переяслав-Хмельницького ВДВС міськрайонного управління юстиції в Київській області, вчинивши всі дії спрямовані на порушення конституційного права громадян проводити масові заходи у встановленому законодавством порядку.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 340 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Не погоджуючись із вироком, прокурор та обвинувачений подали апеляційні скарги.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначення покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 340 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
В змінах та доповненнях до апеляційної скарги, прокурор просить призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Прокурор не оспорює доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій за ст. 340 КК України.
Натомість, на думку прокурора, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , безпідставно застосував до основного покарання у виді обмеження волі положення ст. 75 КК України, мотивувавши своє рішення наявністю лише позитивних характеристик особи обвинуваченого, його статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відсутність судимостей.
Прокурор зазначає, що обвинувачений як у ході досудового розслідування, так і під час судового слідства, своєї вини не визнав, не розкаявся у інкримінованому злочині, та не бажав сприяти суду у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, через що судом були визнані його покази неправдивими. Крім того, вказує на суб`єктивну сторону вчиненого злочину, яка характеризується прямим умислом, направленим на незаконне перешкоджання організації та проведення масових заходів громадянам, всупереч вимогам ст. 39 Конституції України, будучи представником влади, службовою особою.
Вищевикладене, на думку прокурора, вказує на небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, у зв`язку із чим, призначене покарання є явно несправедливим через м`якість.
Обвинувачений в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить скасувати вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду від 16 травня 2016 року, а кримінальне провадження по справі закрити.
Вказані вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, які були проігноровані судом першої інстанції та ухвалено обвинувальний вирок за відсутності в його діях складу інкримінованого злочину.
Обвинувачений зазначає про те, що з показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, ОСОБА_7 обмежив реалізацію конституційного права громадян на мирні зібрання, але судом не надано оцінки та не взято до уваги те, що кожен з цих свідків підтвердив правильність його дій як міського голови м. Переяслав Хмельницький.
Крім того, обвинуваченим зазначено про складну ситуацію, що сталася на той час в місті, а саме, підпал офісу політичної партії, пікетування місцевої прокуратури, і лише завдяки його зусиль, ситуація в місті стабілізувалася, і рішення суду не застосовувалось. Також, він в судовому засіданні пояснював, що судове рішення, яке стало основою і єдиною обставиною для його звинувачення було лише застережною дією і могло бути використано лише в крайньому випадку.
На думку обвинуваченого, судом проігноровані покази свідків щодо події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого, а також не правомірно зроблено висновок про відсутність розумних сумнівів доведення причинного зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками.
Крім того, обвинувачений вказує на те, що рішення Київського адміністративного окружного суду від 10.01.2014 не оскаржувалось та не було скасовано судами вищих інстанцій. Тобто, відсутній склад злочину, передбаченого ст. 340 КК України, оскільки диспозицією статті передбачено незаконне перешкоджання проведенню масових заходів громадян, а наявність не скасованого судового рішення, яким було тимчасово заборонено проведення масових заходів у м. Переяслав Хмельницькому є законним перешкоджанням проведенню таких заходів.
ОСОБА_7 зазначає, що він, як міський голова, намагався забезпечити нормальне функціонування установ, організацій та підприємств міста, оскільки частина жителів міста були збуджені та радикально настроєні, та не завжди контролювали свої дії, здійснювалися підпали, перекривався доступ до сміттєзвалищ, пікети місцевої прокуратури та іншого роду конфлікти. Крім того, у січні 2014 року осередком комуністичної партії в м. Переяслав Хмельницькому готувалося святкування 360 річниці возз`єднання України з Росією, тому, зважаючи на складну політичну ситуацію в місті, та з метою запобіганню заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, він дав вказівку юристам підготувати позов до суду від імені голови про заборону всякого роду масових зібрань в місті.
Так, на думку обвинуваченого, особисто ним не було видано ніяких документів про заборону масових зібрань, а лише підписано позовну заяву до суду, яку суд на свій розсуд міг задовольнити чи відмовити у задоволенні, через що, в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ст. 340 КК України.
Крім того, звертає увагу, що рішення суду основується на показаннях свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , відносно яких відкритті кримінальні провадження, що викликає сумнів щодо достовірності показань, наданих ними.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та прокурора в підтримку вимог своїх апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 340 КК України підтверджується доказами, зібраними у даному кримінальному провадженні, зокрема:

показаннями свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких вона, працюючи начальником юридичного відділу Переяслав-Хмельницької міської ради, отримала вказівку від міського голови ОСОБА_7 підготувати позовну заяву до Київського окружного адміністративного суду за зразком, який їй було надіслано на особисту електронну пошту разом із копіями заяв від різних політичних партій про проведення масових зібрань. Після того як позовна заява була підготовлена ОСОБА_7 її підписав, потім її зареєстрували і вона за вказівкою міського голови повезла її до Київського окружного адміністративного суду;
показаннями свідка ОСОБА_11 відповідно до яких вона, виконуючі свої професійні обов`язки, реєструвала вхідну кореспонденції до міської ради. У січні 2014 року вона реєструвала копії листів від різних громадських організацій та партій про проведення масових акцій в період січня-лютого 2014 року;
показаннями свідка ОСОБА_13 відповідно до яких він, як суддя Київського окружного адміністративного суду, прийняв рішення за позовом голови Переяслав-Хмельницької міської ради ОСОБА_7 про заборону на певний час мітингів, зборів та інших масових заходів на території м. Переяслав-Хмельницького, керуючись наявністю довідок МНС та ВУЖКГ, які були долучені до позову в оригіналах;
показаннями свідка ОСОБА_14 відповідно до яких він, будучи начальником Переяслав-Хмельницького ВУЖКГ, членом виконкому та підлеглим міському голові, отримав вказівку від міського голови ОСОБА_7 терміново підготувати лист про те, що на період січень лютий 2014 року планується проведення робіт по укладці кабелів освітлення, каналізаційні та водопровідні роботи. ОСОБА_7 знав, що ці роботи не входять до повноважень житлово-експлуатаційного господарства, однак була вказівка і ОСОБА_14 дав доручення своєму юристу ОСОБА_16 взяти в міській раді зразок листа та підготувати аналогічний. Коли лист був готовий він підписав його та заніс в міську раду;
показаннями свідка ОСОБА_16 відповідно до яких він у січні 2014 року, працюючи юрисконсультом в Переяслав-Хмельницькому ВУЖКГ, на прохання начальника ОСОБА_14 підготував лист на ім`я міського голови ОСОБА_7 від імені підприємства, в якому йшлось про невідкладні заходи та ремонтні роботи на найближчий час;
показаннями свідка ОСОБА_17 , про те, що в січні 2014 року він працював головним інженером Переяслав-Хмельницького ВУКГ, 14.01.2014 та 18.01.2014 проводились незаплановані ремонтні роботи водопровідно-калізаційної системи по вул. Шкілька, Шевченка та Богдана Хмельницького. Планові ремонтні роботи в центрі міста в той період не проводились. Зібрання громади були на центральній площі міста, але це не перешкоджало ремонтним роботам так само, як і ремонтні роботи не створювали таким зібранням ніяких незручностей, оскільки прориви труб стались не там, де збирались люди;
показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що у січні 2014 року він як перший заступник міського голови, керував комунальним господарством міста та був членом виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради. ОСОБА_7 вказівок щодо конкретних ремонтних робіт на січень-лютий 2014 року не давав;
показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що він, будучи начальником Переяслав-Хмельницького районного сектору служби надзвичайних ситуацій ГУ ДСНС України в Київській області, 10.01.2014 зустрівся із ОСОБА_20 - начальником відділу надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради, який показав йому заздалегідь підготовлену довідку адресовану міській раді, на бланку його відомства з інформацією про вкрай несприятливі погодні умови, сильні морози та снігопади що нібито прогнозуються найближчим часом. В тій довідці також йшлося про необхідність обмежити масові заходи з метою запобігання травматизму людей, внизу стояло його прізвище. ОСОБА_20 попросив підписати довідку, однак він категорично відмовився, оскільки такої інформації до служби не надходило. Хто від його імені підписав ту довідку йому не відомо;
показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що кожної суботи у січні лютому 2014 року на центральній площі Возз`єднання в м. Переяслав-Хмельницькому збирались люди, прихильники різних політичних партій з метою мобілізації людей для підтримки київського «Майдану». Ніяких дієвих перешкод мирним зібранням з боку чиновників не було. Комунальні служби ремонтні чи інші технічні роботи, які б ускладнювали проведення віче, не проводили. Серед «майданівців» поширились чутки, що міський голова ОСОБА_7 звертався з позовом до суду про заборону мирних зібрань, через що вони стали вимагати відставки мера;
показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що в січні 2014 року він виконував обов`язки начальника міліції громадської безпеки Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області. В той період кожної суботи в першій половині дня на центральній площі міста Возз`єднання, ближче до приміщення Банку «Аваль» відбувалось віче, збиралось не більше 200 осіб. Його підрозділ здійснював патрулювання того місця, порушень громадського порядку зафіксовано не було. На площі ніяких ремонтних робіт не проводилось. Забороняти віче чи інші зібрання громади підстав не було, все проходило тихо і мирно;
витягом з ЄРДР 17.02.2015 про те, що прокурором Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_23 були внесені відомості № 0000010 за заявою повідомленням громадської організації «Майдан Переяславщини», у зв`язку з чим розпочате кримінальне провадження;
заявою від 17.02.2015 голови ГО «Майдан Переяславщини» ОСОБА_21 про тиск на громадськість Переяславщини з боку міського голови ОСОБА_7 під час політичних подій в країні, що мали місце з кінця 2013 року по початок 2014 року, у тому числі шляхом обмеження на мирні зібрання, встановленого Київським окружним адміністративним судом за позовом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області;
протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів від 20.03.2015;
позовною заявою від 10.01.2014 вбачається про те, що ОСОБА_7 , як міський голова звернувся до Київського окружного адміністративного суду від імені Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області з вимогами встановити обмеження права на мирні зібрання (пікетування, пішої ходи, демонстрацій, мітингів зборів тощо);
матеріалами адміністративної справи № 810/117/14-а;
доповідною Переяслав-Хмельницького РС ГУДСН України у Київській області від 10.01.2014 № 4 та копією довідки КП «ВУЖКГ» від 10.01.2014 №15, які як показав свідок суддя ОСОБА_13 , враховані судом при ухваленні постанови;
протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.08.2015;
доповідною від імені начальника Переяслав-Хмельницького РС ГУДСН України у Київській області від 10.01.2014 № 4 ОСОБА_19 , адресованої Переяслав-Хмельницькому міському голові ОСОБА_7 про такі метеорологічні явища в період з 11.01.2014 на території області, як туман, обмежена видимість 200-500 метрів, ожеледиця, у зв`язку з чим Переяслав-Хмельницький РС задля запобігання надзвичайних подій та травматизму серед населення, просить вжити заходів щодо обмеження мирних зібрань на території міста. Вказана доповідна підписана не ОСОБА_19 , а іншою не встановленою особою;
повідомленням Українського гідрометеорологічного центру ДСНС від 30.02.2015, про те, що по Київській області в окремі дні за період з 11.01.2014 по 11.02.2014 мали місце деякі метеорологічні явища у виді туману, снігу та ожеледі. В період до 15.01.2014 такі явища взагалі не спостерігалися;
актом про результати службового розслідування від 20.04.2015;
висновком судово-почеркознавчої експертизи від 31.08.2015 №12637/12638/15-32;
офіційним повідомленням КП «ВУЖКГ» від 19.08.2015, про те, що в період з 11.01.2014 по 11.02.2014 ніякі роботи стосовно ремонту каналізаційної мережі, тепломережі, кабельних ліній в місті не проводилися;
листом КП «ВУЖКГ» від 24.03.2015 про те, що в період з 11.01.2014 по 11.02.2014 підприємство у цей період не проводило ніяких ремонтних робіт та будь-яких робіт з благоустрою міста чи організації атракціонів, видовищ тощо;
копіями постанов Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 у справах № 810/103/14-а, 810/114/14-а, 810/116/14-а;
листом начальника Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_24 від 21.08.2015, адресованого старшому слідчому прокуратури Київської області про те, що у період з 01.12.2013 по 10.01.2014 до Переяслав-Хмельницького МВ заяв та повідомлень про неправомірні дії та конфліктні ситуації, які виникли в ході проведення мирних акцій у м. Переяслав-Хмельницькому - не надходило;
матеріалами виконавчого провадження №526/2, відповідно до яких постанова Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 про заборону права на мирні зібрання перебувала на примусовому виконанні у ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ Київської області, де було 13.01.2014 відкрито виконавче провадження за зверненням міського голови ОСОБА_7 від 11.01.2014;
актом державного виконавця від 18.01.2014 про те, що о 12 годині 30 хвилин в місцях вказаних в постанові суду мітингів, пішої ходи, демонстрацій, зборів виявлено не було;
актами державного виконавця про те, що за результатами перевірки факти мирних зібрань людей на акції 24.01.2014, 28.01.2014 та 11.02.2014 в м. Переяслав-Хмельницькому, не підтвердились;
постановою державного виконавця від 14.02.2014 про те, що виконавче провадження з примусового виконання постанови Київського окружного адміністративного суду № 810/117/14-а від 10.01.2014 закінчено у зв`язку зі спливом строку на обмеження права на мирні зібрання;
Інші докази, на які послався суд у своєму вироку не викликають у колегії суддів сумніві щодо достовірності, належності та допустимості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що указані докази не містять суперечностей та узгоджуються між собою у зв`язку із чим судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про можливість прийняття цих доказів.

Дослідивши указані докази, проаналізувавши їх, та давши їм належну правову оцінку окремо та у сукупності з іншими матеріалами провадження, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 340 КК України з тих підстав, що рішення Київського адміністративного окружного суду від 10.01.2014, яким відбулось перешкоджання організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрації не скасовано, не звільняє ОСОБА_7 від відповідальності за вчинення дій, спрямованих на перешкоджання організації та проведення масових заходів громадянам, які реалізовували право, передбачене ст. 39 Конституції України, оскільки диспозиція ст. 340 КК України не встановлює конкретизованих дій чи обмежень по виконанню об`єктивної сторони злочину.

Доводи обвинуваченого про те, що перешкоджання в проведенні зборів, мітингів, вуличних походів або демонстрацій з його боку не мали незаконного характеру, адже він керувався рішенням суду, що робить такі обмеження законними, суперечить матеріалам справи, оскільки, встановлено факт забезпечення ним виготовлення документів, які містили неправдиві відомості про існування загрози життю і здоров`ю людей та учасників під час проведення вищевказаних акцій, що стало відправним для суддів, які прийняли рішення про обмеження такого права. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що для доведення незаконного характеру перешкоджання, слід встановити, що збори, мітинг, вуличний поход або демонстрація організовані чи проводяться відповідно до передбаченого законодавством порядку. Дослідивши матеріали справи, можна зробити висновок, що всі дії, передбачені нормативно правовими актами, спрямовані на проведення акцій, були вчинені відповідними організаторами та учасниками рухів. Таким чином, незаконність перешкоджання автоматично передбачається встановленням факту законності відповідного заходу, що і відбулось в даному випадку.

З матеріалів справи убачається, що за вказівкою Переяслав-Хмельницького міського голови ОСОБА_7 не тільки були виготовленні документи, які містили неправдиві відомості про існування загрози життю і здоров`ю людей та учасників під час проведення мирних акцій, була також подана позовна заява до Київського окружного адміністративного суду від імені міської ради про обмеження реалізації права на мирні зібрання шляхом встановлення заборони Раді Всеукраїнського об`єднання «Майдан», Центру захисту прав людини «Свобода», Київській обласній партії «Союз», Київській обласній партійній організації Зеленій екологічній партії України «Райдуга», Київській обласній організації демократичної партії угорців України. Проте, вчинення активних дій не обмежилось на вищевказаному, оскільки отриману за таких умов постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 про задоволення позовних вимог, ОСОБА_7 подав на примусове виконання до Переяслав-Хмельницького ВДВС міськрайонного управління юстиції в Київській області. За наведених обставин, колегія суддів відноситься критично до доводів обвинуваченого про відсутність прямого умислу на порушення конституційного права громадян проводити масові заходи у встановленому законодавством порядку, та відсутність наслідків від дій, пов`язаних із виконанням постанови Київського окружного адміністративного суду. Так, злочин, передбачений ст. 340 КК України є злочином із формальним складом і вважається закінченим із моменту вчинення будь-якої дії, що перешкоджає організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, а за таких обставин доводи захисника обвинуваченого про те, що відсутність наслідків від дій обвинуваченого вказують на відсутність складу інкримінованого злочину суперечить нормам матеріального права.
Крім того, відповідно до актів державного виконавця, факти мирних зібрань людей на акції в м. Переяслав - Хмельницькому не підтвердились 24.01.2014, 28.01.2014 та 11.02.2014, оскільки ці дні були робочими, а збори відбувались по вихідним дням, що підтверджується показаннями свідків. Виконання постанови державного виконавця було закінчено у зв`язку зі спливом строку на обмеження права на мирні зібрання, що додатково вказує на неможливість обвинуваченого будь-яким чином впливати на наслідки, що настали від вчинення попередніх дій, та через це не може розглядатись в розрізі відсутності складу злочину.
На думку колегії суддів, при обранні виду і міри покарання ОСОБА_25 , суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за останнім місцем роботи на посаді міського голови та за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є пенсіонером учасником ліквідації наслідків ЧАЕС (2 категорія), відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, відсутність настання реальних наслідків від вчиненого злочину, у зв`язку із чим обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання винного без реального відбування покарання, застосував положення ст. 75 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_25 покарання у виді трьох років позбавлення волі колегія суддів вважає безпідставними, під час судового засідання прокурор ОСОБА_6 не зміг відповісти на запитання колегії в обґрунтування позиції обвинувачення, натомість, лише підтримав доводи апеляційної скарги, які, на думку колегії, суперечать положенню ст. 50 КК України.

На думку колегії суддів, призначене покарання ОСОБА_25 у виді двох років обмеження волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік відповідає принципу пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання, а також є достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Будь-яких порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону судом першої інстанції, що мало б наслідки зміни чи скасуванню вироку - колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора без задоволення, а вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_7 за ст. 340 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України.

Головуючий:

Судді: