Справа № 183/7918/15
№ 1-кп/183/279/16
В И Р О К
іменем України
12 квітня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Попове Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, -

в с т а н о в и в :
31 травня 2013 року наказом № 105 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія-майстра. 11 березня 2014 року наказом №52 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_9 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду водія-майстра. Старші солдати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцями, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язані суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року №113-VIII, який набув чинності 20.01.2015 року, в Україні з 20.01.2015 року діє особливий період.

06 листопада 2015 року солдат ОСОБА_10 приблизно о 06.00 год. прибув із зони проведення антитерористичної операції (надалі АТО) до 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_4 , та ввірену йому для службового користування зброю автомат АКС-74У заводський номер № НОМЕР_2 залишив без нагляду і охорони під матрацом ліжка у спальному приміщенні 3 парашутно-десантного батальйону військової частини. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували у вказаному спальному приміщенні, виник злочинний умисел на викрадення вказаної зброї. Так, 06 листопада 2015 року приблизно о 07 годині 20 хвилин старші солдати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи спільно, за попередньою змовою, з метою реалізації умислу на викрадення автомату АКС-74У із заводським номером № НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисних мотивів, знаходячись у спальному приміщенні 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , поклали до сумки ОСОБА_9 вищевказаний автомат, винесли його за межі військової частини НОМЕР_1 , тим самим викрали його та розпорядилися викраденою зброєю на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що в ніч на 06 листопада 2015 року він разом з ОСОБА_9 перебував в наряді. В період часу з 04.00 до 05.00 години 06 листопада 2015 року із зони АТО прибув солдат ОСОБА_10 та розмістився в їх кімнаті відпочинку. Із розмови солдата ОСОБА_10 та капітана ОСОБА_11 він дізнався про те, що ОСОБА_10 не здав свій автомат до кімнати зберігання зброї, а сховав його у спальному приміщенні. Після виконання своїх службових обов`язків, повернувшись разом із ОСОБА_9 до казарми приблизно о 07.30 годині, перебуваючи в кімнаті відпочинку, де нікого крім них не було, вони знайшли автомат солдата ОСОБА_10 на ліжку під матрацом, та, після погодження між собою своїх подальших дій, вирішили його викрасти з метою продажу. З цією метою вони поклали автомат до сумки ОСОБА_9 , винесли за територію військової частини, на його автомобілі поїхали до смт. Гвардійське, де і продали зазначений автомат знайомому їм чоловіку на ім`я ОСОБА_12 за 10 000 гривень, які розділили порівну. Після цього вони поїхали до м. Новомосковськ у власних справах. До військової частини повернулись після обіду цього ж дня на вимогу командування військової частини. Після розмови з командирами військової частини, вони разом з ОСОБА_9 зізналися у викраденні автомата, і ОСОБА_9 разом з іншими військовослужбовцями поїхав до смт. Гвардійське, де вони забрали викрадений автомат у їх знайомого ОСОБА_12 та повернули його до військової частини. Злочин вчинив через потребу у коштах на лікування своєї хворої матері. В скоєному розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що в ніч на 06 листопада 2015 року він разом з ОСОБА_8 перебував в наряді. Приблизно о 05.00 годині 06 листопада 2015 року із зони АТО прибув солдат ОСОБА_10 та розмістився в їх кімнаті відпочинку. Коли вони приблизно о 07.30 годині після виконання своїх службових обов`язків разом із ОСОБА_8 повернулись до казарми, в їх кімнаті відпочинку нікого не було, на ліжку під матрацом вони знайшли автомат ОСОБА_10 . Після погодження між собою своїх подальших дій, вирішили його викрасти з метою продажу. Хто був ініціатором таких дій не пам`ятає. З цією метою вони поклали автомат до його сумки, винесли за територію військової частини, на автомобілі ОСОБА_8 поїхали до смт. Гвардійське, де і продали автомат чоловіку на ім`я ОСОБА_12 за 10 000 гривень, які розділили порівну. Після цього вони поїхали до м. Новомосковськ у власних справах. До військової частини повернулись після обіду цього ж дня на вимогу командування військової частини. Після розмови з командуванням військової частини, вони разом з ОСОБА_8 зізналися у викраденні автомата. Він разом з іншими військовослужбовцями поїхав до смт. Гвардійське, де забрали викрадений автомат у знайомого ОСОБА_12 та повернули його до військової частини. В скоєному розкаюється.

В судовому засіданні судом були досліджені докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення, а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0000809 від 08.11.2015 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2015 року були внесено відомості про викрадення зброї військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- книга видачі зброї та боєприпасів мінометної батареї 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно якої солдатом ОСОБА_10 отримано зброю автомат АКС-74У із заводським номером № НОМЕР_2 ;

- відомість закріплення зброї за особовим складом мінометної батареї 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно якої за солдатом ОСОБА_10 закріплено зброю автомат АКС-74У із заводським номером № НОМЕР_2 ;

- протокол огляду місця події від 06.11.2015 року, в ході проведення якого було оглянуто спальне приміщення 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , з якого було викрадено автомат, де знаходяться 14 матраців серед яких ОСОБА_10 сховав закріплений за ним автомат АКС-74У із заводським номером № НОМЕР_2 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 06 листопада 2015 року приблизно о 06.00 годині він повернувся із зони АТО, до кімнати зберігання зброї ввірений йому автомат не здав та сховав його під матрац у спальному приміщенні, де в цей час перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і бачили куди він сховав автомат. Згодом, після виконання своїх обов`язків та шикування, повернувся до спального приміщення та виявив втрату автомату, про що доповів черговому по частині.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що проходить військову службу на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 . 06 листопада 2015 року він знаходився у військовій частині і приблизно о 12.00 годині йому стало відомо про втрату автомата солдата ОСОБА_10 . Він зібрав військових батальйону та, після розмови з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було встановлено, що автомат було втрачено в кімнаті відпочинку, в якій розміщувались вказані військовослужбовці. Під час розмови з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 останні спочатку заперечували факт викрадення ними автомату, але згодом зізналися у цьому. Після цього ним були організовані заходи щодо повернення викраденого автомату, який знайшли в АДРЕСА_4 та повернули до військової частини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що подробиці події йому особисто невідомі, але 06 листопада 2015 року вранці, коли всі солдати йшли на сніданок, в кімнаті відпочинку на ліжку він бачив сумку, біля якої навпроти стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що в день приїзду солдата ОСОБА_10 06 листопада 2015 року приблизно о 05.00 годині він перебував у наряді по військовій частині. Близько 8.30 09.00 год. до нього підійшов солдат ОСОБА_10 та повідомив про втрату свого автомата. Після цього у військовій частині почались пошуки автомата, а згодом він дізнався від інших військових, що до цього причетні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що проходить військову службу на посаді заступника командира мінометної батареї 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 . З 05 по 06 листопада 2015 року він перебував у наряді по військовій частині. Приблизно о 05.00 годині 06 листопада 2015 року йому зателефонував солдат ОСОБА_10 та спитав що робити з його зброєю (автоматом). Він повідомив ОСОБА_10 про необхідність здачі зброї до кімнати зберігання зброї. Згодом, під час обходу, в кімнаті відпочинку він побачив, що біля солдата ОСОБА_10 лежав автомат, в цій кімнаті також перебували ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Він знову наказав ОСОБА_10 здати зброю до кімнати зберігання зброї і після цього дав вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 допомогти із завантаженням автомобіля, який відбував у зону проведення АТО. Згодом, приблизно о 10.00 годині йому зателефонував солдат ОСОБА_10 та повідомив про втрату автомата, який він поклав під матрац у спальній кімнаті. У військовій частині почались пошуки цього автомата. Зі слів майора ОСОБА_16 йому стало відомо, що у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 було виявлено у кожного значну суму коштів та вони зізналися про викрадення ними автомата солдата ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що проходить військову службу на посаді заступника начальника штаба 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 . В день викрадення автомата солдата ОСОБА_10 в листопаді 2015 року він залишався старшим у батальйоні. Приблизно об 11.00 годині йому стало відомо про втрату автомата солдата ОСОБА_10 , про що він доповів командуванню. В ході пошуку автомата було встановлено, що до цього причетні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в яких було виявлено значну суму коштів. Після розмови, останні зізналися у викраденні автомата. Він наказав їм повернути автомат, і ОСОБА_9 , разом з іншим військовослужбовцем, поїхав до смт. Гвардійське та повернув автомат до військової частини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що проходить військову службу на посаді командира мінометної батареї 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , і старші солдати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є його безпосередніми підлеглими. Про факт втрати солдатом ОСОБА_10 автомата йому телефоном повідомив майор ОСОБА_16 , а коли він 06 листопада 2015 року повернувся із зони АТО до військової частини, автомат було вже знайдено, за цим фактом працювала військова прокуратура.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що займається ремонтом автомобілів в смт. Гвардійське та знає ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , оскільки ремонтував останньому автомобіль. В 2015 році вранці приблизно о 08.00 годині, точну дату не пам`ятає, до його дому під`їхали на автомобілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , передали йому сумку та просили її залишити на СТО, оскільки збиралися її найближчим часом забрати. Він відвіз сумку на своє СТО, куди згодом приїхали військовослужбовці, які разом із ОСОБА_9 забрали із вказаної сумки автомат. Про те, що в сумці був автомат, він не знав і дізнався про це лише коли сумку забирали військовослужбовці.

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони кожний окремо, а також в сукупності, доповнюючи один одного, підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, і підтверджують вину обвинувачених у пред`явленому їм обвинуваченні.

Крім того, судом були досліджені:

- протокол огляду від 26.11.2015 року, в ході проведення якого було виявлено інформацію на мобільному телефоні «Samsung Galaxy Grand Prime», вилученого у ОСОБА_8 під час затримання;

- протокол огляду від 26.11.2015 року, в ході проведення якого було виявлено інформацію на мобільному телефоні «Samsung GT-e1200і» та планшеті «Lenovo A3300-HV», вилучених у ОСОБА_9 під час затримання, які будь-якого доказового значення по даному кримінальному провадженню не мають.

Таким чином, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, їх дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 410 КК України як викрадення військовослужбовцями зброї за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах особливого періоду.

При цьому, суд враховує, що наявність попередньої змови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується їх показаннями, наданими в судовому засіданні, щодо обставин виявлення ними автомата та досягнення попередньої домовленості щодо його викрадення.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, за місцем проходження військової служби характеризується загалом позитивно, за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, піклується про свою матір ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка хворіє. Також ОСОБА_8 приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та є учасником бойових дій.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, за місцем проходження військової служби характеризується загалом негативно, за місцем попередньої строкової військової служби та місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів не перебуває. Також ОСОБА_9 приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та є учасником бойових дій.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щодо обох обвинувачених з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено, при цьому зазначена в обвинувальному акті та прокурором в дебатах обтяжуюча покарання обставина як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, не може бути прийнята судом, оскільки вже є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

З урахуванням обставин скоєння злочину та його наслідків, особи обвинувачених та їх ставлення до вчиненого, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 положення ст. 69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 410 КК України. Також, враховуючи вищенаведені обставини та те, що обвинувачені є військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, суд вважає за необхідне на підставі положень ст. 62 КК України замінити покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк, що буде достатнім для виправлення обвинувачених і запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 06.11.2015 року.

Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 06.11.2015 року по 12.04.2016 року загалом 159 днів із розрахунку, передбаченого ч.ч.1,5 ст. 72 КК України, 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні тримання в дисциплінарному батальйоні, тобто 318 днів.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 06.11.2015 року.

Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 06.11.2015 року по 12.04.2016 року загалом 159 днів із розрахунку, передбаченого ч.ч.1,5 ст. 72 КК України, 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні тримання в дисциплінарному батальйоні, тобто 318 днів.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речовий доказ у вигляді автомата АКС-74У заводський номер № НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили, повернути за належністю до військової частини НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченим негайно після його оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3