Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/1255/14-к
Провадження №1-кп/523/36/15
УХВАЛА
про продовження строку застосування до обвинуваченої запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

25.09.2015 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, з розгляду кримінального провадження про вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2 ст.307 і ч.1 ст.317 КК України, та ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.307 КК України,
в с т а н о в и в:
Строк застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу спливає в день проведення даного судового засідання, у зв`язку із чим, судом поставлено відповідне питання на обговорення учасників процесу.

Прокурор вважав можливим продовжити строк дії раніше застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на тяжкість вміненого діяння, ухилення її від суду, що спричинило оголошення обвинуваченої у розшук, та можливості продовження злочинної діяльності.

Отримавши заперечення інших учасників процесу, в тому числі дослідивши довідку Одеського слідчого ізолятору №5/12-16593 від 23 вересня 2015 року про виставлення ОСОБА_6 медичного діагнозу: дисциркуляторна енцефалопатія з перевагою в ВББ; розповсюджений остеохондроз хребта з великим м`язово-тонічним синдромом в шийному відділі хребта; судорожний синдром; на фоні проведеного лікування стан здоров`я не стабілізувався; з метою проведення диференціювання діагнозу рекомендовано проведення інструментальних методів обстеження (КТ - голови та шийного відділу хребта, електроенцефалографію та дуплекс судин головного мозку) та призначення лікування в умовах лікувального закладу МОЗ, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена не виконає покладені на неї процесуальні обов`язки, а також для запобігання її спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Стосовно ОСОБА_6 ухвалою суду від 3 лютого 2014 року було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із встановленням обов`язку прибувати до суду за першим викликом. До спливу строку раніше застосованого запобіжного заходу ОСОБА_6 без поважних причин не прибула до суду 26 лютого, 11, 19 березня та 1 квітня 2014 року. Крім того, послідуюча неявка обвинуваченої спричинила 19 серпня 2014 року зупинення судового розгляду даного кримінального провадження, з наступним оголошенням ОСОБА_6 у розшук.

Зазначена поведінка ОСОБА_6 в минулому дає прямі підстави суду вважати про існування ризику ухилення обвинуваченої від суду і в подальшому, вірогідність настання чого, із спливом часу, не зменшилося.

Крім того, представлена стороною захисту медична довідка не містить безпосереднього висновку про неможливість проходження ОСОБА_6 кваліфікованого лікування в закладах МОЗ при одночасному ув`язненні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків, а тому дію цього заходу слід продовжити.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин вмінених їй злочинів, що характеризуються можливістю значного неправомірного збагачення, суд вважає за необхідне, як виключення, не змінювати раніше визначений розмір застави у межах, що перевищують передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, для осіб обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,182,193 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 і ч.1 ст.317 КК України, обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в Одеському слідчому ізоляторі до 23 листопада 2015 року.
Залишити попереднім розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України - у розмірі 730800 гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, після чого ОСОБА_6 звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками в даному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1