Ухвала іменем україни 01 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 04 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Вироком Дніпровського районного суду міста Херсона від 11 січня 2016 року
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 листопада 2015 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання призначене вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 листопада 2015 року, та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 491,04 грн.
Як визнав встановленим суд, ОСОБА_4 18 листопада 2015 року об 11 год, знаходячись у приміщенні аптеки № 8 ТОВ «Авіс-Фарма», розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Іллі Кулика, 133, повторно, переслідуючи прямий корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з вітрини торгового залу зазначеної аптеки відкрито заволодів належним ТОВ «Авіс-Фарма» майном на загальну суму1839 грн 80 к., чим завдав матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 04 квітня

2016 року, вирок Дніпровського районного суду міста Херсона від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_4 змінено. З резолютивної частини вироку виключено зазначений районним судом принцип призначення ОСОБА_5 покарання «до призначеного покарання частково приєднати покарання призначене вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 листопада 2015 року», доповнивши її принципом «за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 листопада 2015 року».
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строки його попереднього ув`язнення в період з 26 листопада 2015 року по 04 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності винуватості ОСОБА_5 , просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
В обґрунтування наведеного вказує, що суд апеляційної інстанції не враховав те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не дотримано вимоги ст.65 КК України, не дано належної оцінки тому, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, вину не визнав, матеріальну шкоду не відшкодував.
Крім того, вказує на порушення вимог ст.419 КПК України оскільки суд апеляційної інстанції не спростував доводи прокурора щодо несправедливого призначення ОСОБА_4 покарання внаслідок його м`якості.
Перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам закону та долучені до неї копії вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно вимог ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Враховуючи те, що доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Як вбачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції згідно із вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу засудженого, який раніше був неодноразово судимий, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.
На вказаний вирок суду місцевого суду прокурором було подано апеляційну скаргу.
Апеляційний суд, в межах повноважень, та в порядку, визначеному ст.404 КПК України розглянув у повному обсязі доводи поданої апеляційної скарги та дійшов висновку про обґрунтованість вироку суду першої інстанції.
Доводи прокурора про невідповідність, на його думку, призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, є безпідставними і не знайшли свого підтвердження під час перевірки судових рішень.
При цьому, обставини, на які прокурор посилається у касаційній скарзі, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який визнав їх необґрунтованими, з наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення. З цим висновком погоджується і колегія суддів.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
За наведених обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам, передбаченим статтею 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Посилання у касаційній скарзі прокурора на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, через порушення апеляційним судом вимог ст.419 КПК України, є необґрунтованими.
Зміст ухвали суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст.419 КПК України.
Підстав для скасування судового рішення з мотивів викладених у касаційній скарзі прокурора колегія суддів не вбачає.
Виходячи з наведеного, з урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі і з наданих копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст.428 КПК України.
Керуючись ч.2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 04 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3