В И Р О К
іменем України
06 жовтня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000328 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, вдови, працюючої торговим представником у департаменті продажів Харківського регіону ТОВ «ГАЛА-ТОРГ» , раніше не судимої,

у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

21 березня 2016 року близько 16:00 години в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Volksvagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул. Балаклійське шосе зі сторони сел. Андріївка у напрямку с. Лиман, зі швидкістю близько 60-70 км/год.

Проїжджа частина - горизонтальна ділянка шириною 6,2 м, мокрий асфальтобетон; з обох боків до проїжджої частини примикають ґрунтові узбіччя.

Попереду в попутному напрямку по правому краю дороги рухався велосипедист ОСОБА_4 , позаду нього рухався автомобіль "ГАЗ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , зі швидкістю близько 45-50 км/год, а в зустрічному їм напрямку рухався невстановлений легковий автомобіль.

Під час руху ОСОБА_4 виїхав на узбіччя, розташоване праворуч по ходу його руху, де продовжив рух. Водій ОСОБА_7 почав знижувати швидкість свого руху для безпечного проїзду біля велосипедиста.

В цей час ОСОБА_5 , діючи на порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху, плануючи здійснити обгін автомобіля "ГАЗ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , наблизилася до зазначеного автомобіля, але помітивши зустрічний автомобіль, застосувала гальмування та виїхала на узбіччя праворуч по ходу її руху, де скоїла наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_4 були спричинені: закриті переломи 7, 9 ребер лівої половини грудної клітини по середньо-пахвовій лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи №51-Зм/16 від 12.04.2016 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, по тривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, знаходилося в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Підсудна ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала і показала, що дійсно, за вказаних обставин, 21.03.2016 року керуючи власним автомобілем «Volksvagen Passat», допустила порушення правил безпеки дорожнього руху та здійснила наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок цього потерпілому ОСОБА_4 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Після вказаної події вона зупинилася та запропонувала допомогу потерпілому, який претензій не виказував та заперечував проти виклику поліції. На прохання потерпілого вона відвезла його разом з велосипедом на дачу. В подальшому, потерпілий їй зателефонував і повідомив, що у нього зламані ребра. Після цього вона відшкодувала потерпілому шкоду, спричинену його здоров`ю.

У вчиненому злочині розкаялася, виявила готовність нести передбачену ч. 1 ст. 286 КК України відповідальність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 винна у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і її дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2, 2-1, ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України визнаються: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 , який заявив що будь-яких претензій до обвинуваченої не має, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, - відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та зазначені вище конкретні обставини його вчинення; обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винної, яка раніше не судима, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебувала, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_5 належить стягнути на користь держави 1583 грн. 28 коп. судових витрат на залучення експерта на проведення автотехнічної експертизи №430/16 від 18.05.2016 року.

Питання про долю речового доказу вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винною у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України судові витрати на проведення автотехнічної експертизи №430/16 від 18.05.2016 року в розмірі 1583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) грн. 28 коп.

Речовий доказ - автомобіль «Volksvagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання обвинуваченій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: