Справа №489/3267/16-к 19.09.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального № 0001941, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2016р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2016 року .

Обвинувачений:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, раніше неодноразово судимий, останній раз 05.11.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 08.07.2013р., проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

обвинувачений : ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/769/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 309 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Просить вирок суду змінити, призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів по справі

Узагальнені доводи апелянта.

Вважає вирок суду занадто суворим та таким, що не відповідає його особі.

Зазначає, що суд не врахував те, що він щиро кається у вчиненні злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, має бажання працевлаштуватися. Стверджує, що він не є соціально небезпечною особою.

Вказує, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Крім того, зазначає, що суд безпідставно визнав підставою, що обтяжує його покарання - вчинення злочину у стана алкогольного сп`яніння.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 13.04.2016 року близько 13 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті пр. Богоявленського та вул. Південної в м. Миколаєві, діючи повторно, незаконно придбав для особистого вживання у невстановленої в ході досудового розслідування особи, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, у перерахунку на суху речовину, масою 0,127г.

.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора , який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог статей 50, 65-67 КК України врахував тяжкість скоєного злочину, конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом сидром залежності від опіоїдів, зловживання алкоголем.
Крім того, суд врахував обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, в тому числі ті на які вказує апелянт; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.
Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання, яке за своїм розміром є мінімальним покаранням, визначеним санкцією ч.2 ст. 309 КК України.

Як вбачається з довідки обласного наркологічного диспансеру від 18.05.2016р. № 2960 ОСОБА_5 знаходиться на обліку в обласному наркологічному диспансері з 07.03.1989 року з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, зловживання алкоголем (а.п. 41).

Як вбачається з характеристики, яка міститься в матеріалах провадження, ОСОБА_5 ніде не працює, спроб для працевлаштування не вживає, стійкі соціальні зв`язки не підтримує, неодноразово був помічений за розпиванням алкогольних напоїв (а.п. 40).
Вищенаведене, спростовує доводи ОСОБА_5 відносно того, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та вживає заходів до пошуку роботи.
Крім того, не є слушними доводи ОСОБА_5 відносно того, що він вчинив злочин не в стані алкогольного сп`яніння .
В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину (а.п.3).
Зазначене підтверджується довідкою з лікувального закладу із якої вбачається, що 13.04.2016р. у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено гостру інтоксикацію в наслідок вживання алкоголю неускладнену (а.п. а.п. 20, 35).
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання скоєння обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на наведене, Апеляційний суд приходить до переконання, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає його меті у відповідності до вимог ст. 50 КК України, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним злочинів. Виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим.
Матеріали провадження містять дані про щире каяття та визнання вини обвинуваченого, проте наявність зазначених обставини не дає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2016 р. відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:

Судді: