УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ст. слідчого слідчогодругого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 про арешт майна, -
Слідчий слідчого другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №4 про арешт майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.
Всупереч цих вимог, у поданому клопотанні не зазначені підстава та мета накладення арешту, як цього вимагає ст. 170 КПК Українита відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Крім того, клопотання слідчого також не відповідає вимогам ст. 171 КПК України з огляду на те, що на момент звернення з клопотанням, слідчим не враховано вимоги чинного кримінального - процесуального закону та не визначено правову підставу для арешту майна.
За таких обставин, клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню за правилом ч.3 ст. 172 КПК України для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ч.3 ст. 172 КПК України,
Клопотання ст. слідчого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 про арешт майна повернути в порядку ч.3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Слідчий суддя