Справа №583/2961/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/206/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за № 00000586, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року. Цим вироком:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 19.07.2010 р. Охтирським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України на 1 рік обмеження волі;

- 16.08.2011 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту;

- 09.09.2015 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 1 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

засуджена за частиною 2 ст.185 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі частини 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 ст. 185 КК України за цим вироком та за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2015 р., за яким її було засуджено за частиною 3 ст. 185, частиною 2 ст. 185 ст. 70 частиною 1 КК України до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених судом покарань, частково приєднано не відбуте покарання за цим вироком у виді 2 років позбавлення волі і остаточно призначено до відбування ОСОБА_7 , покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирішена доля речового доказу у відповідності зі ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 , визнана винуватою і засуджена за те, 13 липня 2015 року, близько 09-ї години, у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у будинку знайомого ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила, повторного, крадіжку мобільного телефону марки „Samsung С-160," вартістю 220 гривень, разом з сім - карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», з коштами на рахунку в сумі 34 гривні, що належав потерпілому ОСОБА_10 .

У поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить пом`якшити міру покарання, оскільки, свою вину у вчиненні злочину визнала повністю і висловлює щире каяття. Звертає увагу на те, що являється сиротою, виховувалась у дитячому будинку та інтернаті і не має свого житла, що й спонукало на вчинення злочину.

У поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити, оскільки, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі частини 4 ст.70 КК України застосував до призначеного за новим вироком покарання, принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, який передбачений ст.71 КК України, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Прокурор просить дослідити наявні у кримінальному провадженні дані щодо попередніх судимостей ОСОБА_7 , вирок в частині призначеного покарання змінити і вважати ОСОБА_7 засудженою за частиною 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі частини 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 9 вересня 2015 року, остаточно визначити ОСОБА_7 , до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

У іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та доводи, які викладені в апеляційних скаргах, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги і яка не заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, на підтримку поданої ним апеляційної скарги та заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 - задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації її дій за частиною 2 ст. 185 КК України, у поданих апеляційних скаргах під сумнів не ставляться.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 з приводу несправедливого через суворість призначеного їй покарання та його пом`якшення.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_7 , покарання, суд першої інстанції, врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно класифікації злочинів відноситься до злочинів середньої тяжкості; вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, визнав обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, а такі дані про її особу, як щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, визнав обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, на які посилається обвинувачена ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі, як на підстави пом`якшення їй покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, судом першої інстанції повністю враховані, про що наведено у вироку.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_7 , неодноразово вчиняла корисливі злочини, останні з яких у березні і липні 2015 року, тому суд цілком справедливо призначив їй покарання, яке пов`язане з позбавлення волі. Колегія суддів, суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром не є м`яким чи суворим, як про це зазначає в апеляційній скарзі обвинувачена, а є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів. Підстав для його пом`якшення, колегія суддів не вбачає, а відтак і підстав до задоволення доводів її апеляційної скарги - немає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги прокурора, в порядку частини 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження видно, що після постановлення щодо обвинуваченої ОСОБА_7 вироку від 9 вересня 2015 року, у справі встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила крадіжку майна потерпілого ОСОБА_10 , 13 липня 2015 року, тобто до ухвалення попереднього вироку суду від 9 вересня 2015 року, то в даному випадку має місце сукупність злочинів, особливість якої полягає в тому, що вчинені особою злочини розкриті в різний час, у зв`язку з чим покарання обвинуваченій мало бути призначено за правилами частини 1 та 4 ст.70 КК України, які передбачають призначення остаточного покарання за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Проте, суд першої інстанції, вимоги закону України про кримінальну відповідальність порушив, вказавши, про застосування при призначенні остаточного покарання "принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком," який застосовується при призначенні покарання за сукупністю вироків. Отже, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, на що правильно звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі. Відповідно до частини 2 ст. 413 та п.4 частини 1 ст.408 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає зміні, що не погіршує становище обвинуваченої, а доводи апеляційної скарги прокурора до задоволення.

Керуючись ст. 404; 405; 407; 408; 413; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за частиною 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі частини 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року, остаточно призначити до відбування ОСОБА_7 , покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У іншій частини вирок суду залишити без зміни.

У задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, про те може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2