Справа № 161/5268/15-к Провадження №11-кп/773/137/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000216 за апеляційними скаргами першого заступника прокурора області ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду від 11 січня 2016 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлучена, маюча на утриманні малолітню дитину, не працююча, раніше не судима,
засуджена:

- за ч. 2 ст. 191 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 1 рік;
- за ч. 3 ст. 191 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 2 роки;
- за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу в розмірі 4 250 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 2 роки;

Остаточне покарання ОСОБА_8 визначено відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком в 2 (два) роки, якщо вона протягом вказаного терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 процесуальні витрати в розмірі 2457 грн. 60 коп. та 1350 грн. 36 коп. за проведення судово економічної та судової почеркознавчої експертиз відповідно.

Вироком вирішено долю речових доказів.
В С Т А Н О В И В:
За вироком суду ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те що, будучи службовою особою головним спеціалістом бухгалтером Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, яка наділена адміністративно-господарськими обов`язками по здійсненню повноважень щодо використання коштів Інспекції з метою привласнення останніх, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення вимог ст. 94 КЗпПУ, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та посадової інструкції:
- 28.03.2014 року, завідомо знаючи про кількість фактично відпрацьованих нею робочих днів у березні 2014 року та належну до оплати суму заробітної плати, знаходячись в приміщенні Інспекції за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 8, з використанням офісного обладнання і техніки комп`ютера марки Файл Ікс, інвентарний №10480024, та принтера марки Кенон, інвентарний №10480021, внесла до офіційного документа - розрахунково-платіжної відомості за березень 2014 року, завідомо неправдиві відомості про відпрацювання нею 20 робочих днів, що не відповідало дійсності, так як, згідно табелю обліку використовування робочого часу у березні 2014 року, нею фактично відпрацьовано 11 робочих днів, а також завідомо неправдиві відомості про суму розрахунку їй заробітної плати, а саме 1900 грн. авансу та 96,44 грн. до видачі, що не відповідало дійсності, так як за 11 фактично відпрацьованих робочих днів їй підлягало розрахунку та видачі всього 919,44 грн. заробітної плати. Надрукований бланк документа ОСОБА_8 завірила особистим підписом, після чого вказаний офіційний документ був застосований для розрахунку та видачі заробітної плати працівникам Інспекції за березень 2014 року;
- в той же день, о 12 год. 18 хв. завідомо знаючи про кількість фактично відпрацьованих нею робочих днів у березні 2014 року та належну до оплати суму заробітної плати лише в розмірі 919 грн. 44 коп., знаходячись в приміщенні Інспекції, що за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 8, з використанням комп`ютера марки Файл Ікс, інвентарний №10480024, а також електронної системи дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, повторно внесла до офіційного документа відомості розподілу заробітної плати, завідомо неправдиві відомості про суму перерахування їй заробітної плати, а саме 1900 грн. авансу. В подальшому, вказаний офіційний документ через електронну систему дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, направлено ОСОБА_8 , для виконання на центральний сервер ПАТ КБ ПриватБанк, в результаті чого 28.03.2014 на рахунок ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , відкритого ОСОБА_8 , надійшли грошові кошти в сумі 1900 грн. в якості авансу за березень 2014 року, що на 980 грн. 56 коп. перевищували належні їй до виплати кошти, які остання привласнила та розпорядилась на власний розсуд;
- 04.04.2014 року о 17 год. 10 хв., завідомо знаючи про кількість фактично відпрацьованих нею робочих днів у березні 2014 року та належну до оплати суму заробітної плати, знаходячись в приміщенні Інспекції, що адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 8, з використанням комп`ютера марки Файл Ікс, інвентарний №10480024, а також електронної системи дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, повторно внесла до офіційного документа відомості розподілу заробітної плати, завідомо неправдиві відомості про суму розрахунку їй заробітної плати, а саме 1759,52 грн. основної заробітної плати, що не відповідало дійсності, так як за березень 2014 року їй підлягало до розрахунку та видачі лише 919,44 грн. заробітної плати, які вона вже отримала 28.03.2014. В подальшому, вказаний офіційний документ через електронну систему дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, направлено ОСОБА_8 для виконання на центральний сервер ПАТ КБ ПриватБанк, в результаті чого 04.04.2014 на рахунок ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , відкритого ОСОБА_8 , надійшли грошові кошти в сумі 1759,52 грн. в якості основної заробітної плати за березень 2014 року, які остання повторно привласнила та розпорядилась на власний розсуд;
- 10.04.2014 року о 19 год. 44 хв., завідомо знаючи про кількість фактично відпрацьованих нею робочих днів у квітні 2014 року та належну до оплати суму заробітної плати, знаходячись в приміщенні Інспекції, що за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 8, з використанням комп`ютера марки Файл Ікс, інвентарний №10480024, а також електронної системи дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, внесла до офіційного документа відомість розподілу заробітної плати, завідомо неправдиві відомості про суму розрахунку їй заробітної плати, а саме 1100 грн. авансу, що не відповідало дійсності, так як, у відповідності до розрахунково-платіжної відомості за квітень 2014 року, їй підлягало до розрахунку та видачі лише 900 грн. авансу. В подальшому, вказаний офіційний документ через електронну систему дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, направлено ОСОБА_8 для виконання на центральний сервер ПАТ КБ ПриватБанк, в результаті чого 10.04.2014 на рахунок ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , відкритого ОСОБА_8 , надійшли грошові кошти в сумі 1100 грн. в якості авансу, що на 200 грн. перевищували належні їй до виплати кошти, які остання повторно привласнила та розпорядилась на власний розсуд;
- 28.04.2014 року о 18 год. 25 хв. завідомо знаючи про кількість фактично відпрацьованих нею робочих днів у квітні 2014 року та належну до оплати суму заробітної плати, знаходячись в приміщенні Інспекції, що за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 8, з використанням комп`ютера марки Файл Ікс, інвентарний №10480024, а також електронної системи дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, повторно внесла до офіційного документа відомості розподілу заробітної плати, завідомо неправдиві відомості про суму розрахунку їй заробітної плати, а саме 1224,61 грн. основної заробітної плати, що не відповідало дійсності, так як за квітень 2014 року, у відповідності до розрахунково-платіжної відомості за квітень 2014 року, їй підлягало до розрахунку та видачі лише 261,62 грн. основної заробітної плати. В подальшому, вказаний офіційний документ через електронну систему дистанційного банківського обслуговування юридичних осіб Приват-24 з обслуговування розрахункового рахунку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритого Інспекцію, направлено ОСОБА_8 для виконання на центральний сервер ПАТ КБ ПриватБанк, в результаті чого 28.04.2014 на рахунок ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , відкритого ОСОБА_8 , надійшли грошові кошти в сумі 1224,61 грн. в якості основної заробітної плати, що на 962,99 грн. перевищували належні їй до виплати кошти, які остання повторно привласнила та розпорядилась на власний розсуд.
У поданих апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, в той же час посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання особі останньої та тяжкості вчиненого нею злочинів.

В обґрунтування зазначає, що суд, призначивши ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України однакові за видом та розміром додаткові покарання у виді 2 років позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій, в той же час, в порушення вимог ч. 1 ст. 70 КК України, визначив покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, залишивши, при цьому, поза увагою, що однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають, а також, враховуючи, що обвинувачена вчинила інкриміновані їй злочини, будучи службовою особою, не позбавив її згідно ст. 54 КК України відповідного рангу державного службовця.

У зв`язку із наведеним просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 191 КК України 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 1 рік, та з позбавленням на підставі ст. 54 КК України 6 категорії 10 рангу державного службовця;
- за ч. 1 ст. 366 КК України штраф в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 4 250 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначити шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 2 роки, та з позбавленням на підставі ст. 54 КК України 10 рангу державного службовця.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з визначенням іспитового строку 2 роки.
- обвинувачена ОСОБА_8 посилається на однобічність та неповноту судового та досудового розслідування, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, вказує, що інкриміновані їй злочини вона не вчиняла, суд в основу вироку поклав суперечливі докази, при цьому не вказавши в своєму рішенні, чому він взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Зазначає, що на час вчинення інкримінованих їй злочинів не була службовою особою, оскільки не була наділена адміністративно господарськими функціями; в матеріалах провадження нема підтвердження щодо надлишково зарахованих сум на її картковий рахунок, а також, що ці кошти були перераховані саме їй. Також вказує на відсутність умислу в неї на вчинення вказаних злочинів, оскільки бухгалтерського досвіду вона фактично не мала; з 2012 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною; у березні 2014 року не мала права підпису на фінансових документах; вважає, що за вказані періоди (березень квітень 2014 року) при розподілі заробітної плати була допущена просто технічна помилка не з її вини.
Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження щодо неї закрити за відсутністю в діянні складів інкримінованих їй злочинів.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив апеляційну скаргу ОСОБА_8 , обвинувачену та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, заперечивши, при цьому, апеляційну скаргу прокурора, та просили вирок скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої слід залишити без задоволення, а прокурора задовольнити частково з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів за обставин, викладених у вироку, повністю підтверджуються зібраними органами досудового розслідування у передбаченому законом порядку та належним чином перевіреними в ході судового розгляду доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши її дії за ч. ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Доводи обвинуваченої, що на час інкримінованих їй злочинів вона не була службовою особою, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, згідно:
- наказу в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області № 6-к від 11.01.2012 (т. 2 а. кр.пр. 59), ОСОБА_8 призначено на посаду головного спеціаліста бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області з 11.01.2012;
- наказу начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області № 14-к від 17.03.2014 (т. 2 а. кр.пр. 71), головний спеціаліст-бухгалтер ОСОБА_8 приступила до виконання своїх обов`язків під час відпустки по догляду за дитиною при досягненні нею 3-х річного віку на умовах неповного робочого дня з 17.03.2014 до 31.12.2014 року. Оплату праці ОСОБА_8 наказано проводити пропорційно відпрацьованого часу;
- штатного розпису на 2014 рік Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області(т.2 а. кр.пр. 127), штатна чисельність працівників установи в період з 01.01.2014 року складає 12 штатних одиниць, серед яких одна штатна одиниця посади головного спеціаліста-бухгалтера;
- наказу начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області №9 від 28.02.2012 року головного спеціаліста-бухгалтера Інспекції ОСОБА_8 було призначено відповідальною за ведення кадрової роботи Інспекції та затверджено положення про кадрову службу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області;
- посадової інструкції головного спеціаліста бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 11.01.2012 року, затвердженої в.о. начальника інспекції, на вказану посадову особу покладено виконання бухгалтерських обов`язків;
- показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , згідно яких обвинувачена ОСОБА_8 з 17.03.2014 року перебуваючи на займаній посаді вела кадрову роботу та проводила нарахування та виплату заробітної плати працівникам інспекції.
Вищезазначені обставини фактично підтвердила і сама ОСОБА_8 , яка не заперечувала, що перебуваючи на посаді головного спеціаліста-бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області вела кадрову роботу та проводила нарахування та виплату заробітної плати працівникам Інспекції.
З огляду на вищенаведене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста-бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, була службової особою, оскільки була наділена адміністративно-господарськими обов`язками щодо ведення кадрової роботи та складання, видачі фінансово-бухгалтерських документів, які слугували підставою для нарахування та виплати заробітної плати працівникам установи.
Доводи ж обвинуваченої, що вона не знала своїх службових обов`язків апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки незважаючи на те, що підпис у посадовій інструкції виконаний не ОСОБА_8 вони спростовуються, як вищенаведеними доказами, так і поданням від 11.01.2012 року на встановлення надбавки за високі досягнення у праці головному спеціалісту бухгалтеру ОСОБА_8 (т. 3 а. кр.пр. 18), де зазначено, що остання зразково виконує покладені на неї завдання та посадові обов`язки, а також висновком № 4 від 26.01.2012 ГУ державної казначейської служби України у Волинській області (т. 2 а. кр. пр. 61) про погодження призначення, з якого вбачається, що ОСОБА_8 відповідає професійно-кваліфікаційним вимогам для зайняття посади головного спеціаліста бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області.
Посилання ОСОБА_8 , що вона інкриміновані їй злочини не вчиняла апеляційний суд вважає безпідставними.
Так внесення ОСОБА_8 як службовою особою завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи та привласнення нею грошових коштів шляхом зловживання службовим становищем підтверджується:
- табелем обліку використовування робочого часу у березні 2014 року від 27.03.2014 року (т. 2 а. кр. пр. 48), де у графі за №4 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , головний спеціаліст бухгалтер, вказано кількість фактично відпрацьованих днів 11. Документ підписано відповідальною особою ОСОБА_8 , затверджено в.о. Начальника інспекції ОСОБА_10 ;
- розрахунково-платіжною відомістю інспекції за березень 2014 року від 28.03.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 45), з якої вбачається, що у графі за №4 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , головний спеціаліст бухгалтер, вказано кількість фактично відпрацьованих днів 20, аванс 1 900, 00, сума до видачі 96, 44. Документ підписано ОСОБА_8 ;
- відомістю розподілу заробітної плати Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 28.03.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 72) вбачається, що у графі № 1 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , у колонці сума зазначено 1900 грн., призначення заробітна плата. Вказано ідентифікаційний номер ОСОБА_8 ІК .
- відомістю розподілу заробітної плати Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 04.04.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 73), де у графі № 5 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , колонці сума зазначено 1759,52 грн., призначення заробітна плата. Вказано ідентифікаційний номер ОСОБА_8 ІК .
- табелем обліку використовування робочого часу у квітні 2014 року від 28.04.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 49) у графі за №3 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , головний спеціаліст бухгалтер, вказано кількість фактично відпрацьованих днів 19. Документ підписано відповідальною особою ОСОБА_8 , затверджено в.о. Начальника інспекції ОСОБА_10 ;
- розрахунково-платіжною відомістю інспекції за квітень 2014 року від 28.04.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 46), з якої вбачається, що у графі за №3 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , головний спеціаліст бухгалтер, вказано кількість фактично відпрацьованих днів 19, аванс 900, 00, сума до видачі 261, 62. Документ підписано ОСОБА_8 ;
- відомістю розподілу заробітної плати Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 10.04.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 74) вбачається, що у графі № 7 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , у колонці сума зазначено 1 100, 00, призначення заробітна плата. Вказано ідентифікаційний номер ОСОБА_8 ІК ;
- відомістю розподілу заробітної плати Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 28.04.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 75) вбачається, що у графі № 4 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , у колонці сума зазначено 1 224, 61, призначення заробітна плата. Вказано ідентифікаційний номер ОСОБА_8 ІК .
- висновком судово-економічної експертизи № 7335 від 20.03.2015 року (т. 2 а. кр.пр. 93 95), із якого вбачається, що ОСОБА_8 підлягало до виплати в якості заробітної плати за березень 2014 року лише 919 грн. 44 коп., а за квітень 2014 року лише 1161 грн. 62 коп.;
- копіями платіжних квитанцій(т. 2, а. кр.пр. 89) згідно яких ОСОБА_8 відшкодувала заподіяні нею збитки;
Посилання обвинуваченої на те, що вона будь-якого відношення до нарахування та виплати заробітної плати в кінці березні 2014 року не має, оскільки на той час не мала права підпису, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються:

- показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , із яких вбачається, що 17.03.2014 року остання підписала лише платіжні доручення за № 34 - 37 та заявку на перерахунок готівки від 17 березня 2014 року лише на перерахунок загальної суми авансу працівникам за березень 2014 року. Будь-яких інших фінансових документів за березень 2014 року, зокрема відомості розподілу заробітної плати, вона не складала. В березні 2014 року доступу до системи «Приват24» вона не мала. Після 17.03.2014 року питаннями ведення кадрової роботи та нарахування і виплати заробітної плати працівникам Інспекції займалась виключно ОСОБА_8 ;

- платіжними доручення за № 34 - 37 та заявкою на перерахунок готівки від 17 березня 2014 року (т. 2 а. кр.пр. 31 -36), із яких вбачається, що вони дійсно були підписані ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , однак згідно відміток ГУ ДКС України у Волинській області були отримані та проведені лише 26 березня 2014 року, тобто кошти за цими платіжними документами були перераховані на рахунок Інспекції у Приватбанку;

- платіжними дорученнями № 40 44 та заявкою на перерахунок готівки від 31.03.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 1 - 6), із яких вбачається, що вони підписані ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , однак згідно відміток ГУ ДКС України у Волинській області отримані та проведені лише 04.04.2014 року;

- розрахунково-платіжною відомістю інспекції за березень 2014 року від 28.03.2014 року (т. 2 а. кр.пр. 45), з якої вбачається, що у графі за №4 навпроти ПІБ ОСОБА_8 , головний спеціаліст бухгалтер, вказано кількість фактично відпрацьованих днів 20, аванс 1 900, 00, сума до видачі 96, 44. Документ підписано ОСОБА_8 .
Твердження ОСОБА_8 про відсутність умислу в неї на вчинення інкримінованих їй злочинів, оскільки через недостатній бухгалтерський досвід при нарахуванні заробітної плати нею фактично була допущена технічна помилка, апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вбачається із особової картки ОСОБА_8 (т. 2 а. кр.пр. 173 176) остання фактично з червня 2005 року по час інкримінованих їй дій працювала на посадах бухгалтера, в тому числі з 21.02.2006 року на посаді головного спеціаліста головного бухгалтера Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів, яке в подальшому було реорганізоване в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, що свідчить про значний її бухгалтерський досвід.

Сам же механізм привласнення надлишково перерахованих на картковий рахунок ОСОБА_8 коштів, який був тісно пов`язаний із внесенням нею, як службовою особою завідомо неправдивих відомостей у фінансові документи, на підставі яких відбувався перерахунок останніх на картковий рахунок, фактично свідчить про наявність у неї умислу на заволодіння ними.

Доводи обвинуваченої про відсутність в матеріалах кримінального провадження підтвердження щодо надлишково зарахованих сум на її картковий рахунок, а також, що ці кошти були перераховані саме їй, є необґрунтованими.
Як вбачається із копії договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організації з видачі заробітної плати/стипендії з використанням платіжних карток № НОМЕР_3 від 10.02.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Волинській області (т. 1. а. кр.пр. 110) укладено договір про розрахунково-касове обслуговування Інспекції у вказаній банківській установі під час видачі заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством України з використанням платіжних карток міжнародних платіжних систем.
Згідно ж відповіді в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 05.02.2014 №71/01-15 (т. 1 а. кр.пр. 109) розрахунково-касове обслуговування інспекції з видачі заробітної плати з використанням платіжних карток проводиться у ПАТ КБ «Приватбанк», з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 ; розподіл заробітної плати на платіжні картки працівникам інспекції проводиться відповідно до їх ідентифікаційних номерів, зазначено також ідентифікаційний номер ОСОБА_8 НОМЕР_4 .
Відповідно до відомостей розподілу заробітної плати Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області від 28 березня, 04 квітня, 10 квітня та 28 квітня 2014 року (т. 2 а. кр.пр. 72 - 75) вбачається, що останні в день їх подання були оброблені банком та на картковий рахунок ОСОБА_8 НОМЕР_4 перераховані грошові суми зазначені в цих відомостях.
Окрім цього і сама ОСОБА_8 , в ході судових розглядів не заперечувала, що надлишкові кошти, які надійшли в березні квітні 2014 року вона використала на власний розсуд.
Твердження ОСОБА_8 , що відомості розподілу заробітної плати не може бути офіційним документом, оскільки він не відповідає всім критеріям останнього, є безпідставними.
Оскільки даний документ, що містить зафіксовану інформацію, яка породжує правові наслідки, складається, видається повноважною особою юридичної особи, складений з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відомість розподілу заробітної плати відповідає критерію офіційного документа. Той факт, що він складається в електронній формі не може слугувати підставою не визнавати зазначений документ офіційним, оскільки в даному конкретному випадку він породжував правові наслідки перерахунок на карткові рахунки коштів, та складався, видавався повноважною особою органу державної влади.
Приймаючи до уваги, що вищенаведені докази повністю узгоджуються між собою та іншими фактичними обставинами справи, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих їй службовому підробленні та привласненні коштів шляхом зловживання службовим становищем, та вірно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 366, ч. ч. 2, 3 ст. 191 КК України.
При цьому, суд у вироку навів переконливі мотиви, чому він взяв до уваги одні докази та відкинув інші, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_8 .
З огляду на вищенаведене апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченої.

В той же час апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції дійсно призначивши ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України однакові за видом та розміром додаткові покарання у виді 2 років позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій, в той же час, в порушення вимог ч. 1 ст. 70 КК України, визначив покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, залишивши, при цьому, поза увагою, що однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають.

З огляду на це, апеляційний суд вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного покарання.

При цьому, враховуючи, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, особу винної, яка має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивної сторони, наявні обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції основні та додаткові покарання ОСОБА_8 за ч. ч. 2, 3 ст. 191 КК України призначив у відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 та ст. 65 КК України.

Разом з тим, враховуючи всі обставини вчинення інкримінованого їй службового підроблення, апеляційний суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України більш м`яке покарання ніж було призначено судом першої інстанції, однак в межах санкції даної статті, а остаточне у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на своєму утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, з часу інкримінованих їй дій вона більше ні в чому протиправному помічена не була, апеляційний суд погоджується також ж висновком суду першої інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без відбування призначеного покарання, а тому вважає за можливе застосувати до останньої ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таке покарання буде необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Що ж стосується доводів прокурора, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 54 КК України повинен був також позбавити ОСОБА_8 і 10 рангу державного службовця, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно цієї ж статті, позбавлення особи, яка вчинила тяжкий злочин відповідного рангу є правом, а не обов`язком суду.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 408, 420 КПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а першого заступника прокурора області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою:

- за ч. 2 ст. 191 КК України на 2 ( два)роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 1 рік;
- за ч. 3 ст. 191 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 2 (два) роки.
За ч. 1 ст. 366 КК України призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 4 250 (чотири тисячі двістіп`ятдесят) грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно господарських функцій строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом вказаного терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В решті вирок залишити без зміни.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: