Справа № 569/8798/16-к
УХВАЛА

13 липня 2016 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ НПУ в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, непрацюючого,неодруженого, раніше судимого -11.03.2015 Рівненським судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку два роки, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Слідчий Рівненського ВП ГУ НПУ в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 звернулася в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Рівненського міського суду від 16.09.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. та вироком Рівненського міського суду від 11.03.2015 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, з урахуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності.
08 червня 2015 року, приблизно в 19 годині 30 хвилин, перебуваючи на території магазину «Ватра» розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Поповича, 11а, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, повторно, таємно, викрав велосипед марки «ТОКАІДО», що належить ОСОБА_8 , чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 2541,18 гривень.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
20.07.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Слідчий у своєму клопотанні вказує, про причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Обґрунтована підозра підтверджується сукупністю фактичних даних, що містяться в протоколах допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_5 , огляду місця події; висновком експерта №3.2.-461/15 від 27.06.2015, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2015 року.
Вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Зазначає, що 26 серпня 2015 року винесена постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме. Тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде й надалі переховуватись від органів досудового розслідування, може знищити, сховати будь-які (здобуті злочинним шляхом), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оскільки особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати проведенням слідчих дій по кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, на виклики до слідчого в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 не являється, про причини свого неприбуття на виклики до слідчого, в порядку ст. 138 КПК України не повідомляє.

Вказане дає підстави вважати, що у разі перебування ОСОБА_5 на волі, існують об`єктивні ризики, передбачені п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини.
Просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 року також зазначав: «Одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою».
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Існування лише одного ризику, передбаченого ст.177 КПК України та обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатнім для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладені обставини, на думку суду, прокурором не доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі, його вік, стан здоров`я, майновий стан, постійне місце проживання, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На думку суду, саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним та запобігти спробам продовжувати злочинну діяльність.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт цілодобово.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у виді арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: за викликом прибувати до слідчого,прокурора,суду;не відлучатись із населеного пункту,де він проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,183,184,395 КПК України,слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ НПУ в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_12 , залишати житло за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Рівненського ВП ГУ НП України в Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки : за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме до 13 вересня 2016 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 13 вересня 2016 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання. та звільняється з під-варти.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1