Справа № 161/4393/16-к Провадження №11-кп/773/516/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2016 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_10 на вирок Луцького міськрайонного суду від 05 липня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осьмиговичі Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватного підприємця, не судимого,

засуджено за ч.1 ст.286 КК України на строк 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_8 та Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_11 майнову шкоду - витрати на лікування в сумі 84585 грн. (вісім десять чотири тисячі п`ятсот вісім п`ять) грн. 55 коп., а також моральну шкоду в сумі 4229 грн. (чотири тисячі двісті двадцять дев`ять) грн. 28 коп.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_8 та Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він, 06 лютого 2016 року, близько 17 год. 50 хв., в темну пору доби, на 2 км. + 622 м. автодороги Н-22 сполученням "Устилуг-Луцьк-Рівне" на під`їзді до м. Луцька, в с. Милуші Луцького району Волинської області, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, керуючи технічно справним фургоном малотонажним-В марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю близько 60 км/год., по сухій ділянці дороги в напрямку м. Луцька, проявив неуважність та необережність, не переконався в безпеці руху, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій i легковажно розраховуючи на їх запобігання, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка розділяє зустрічні потоки транспорту та виїхав на смугу зустрічного руху, де під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним бортовим малотонажним-В автомобілем марки "Богдан 231210" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який перевозив пасажирів ОСОБА_12 та мололітню ОСОБА_13 . В результаті вищевказаного зіткнення водій автомобіля марки "Богдан 231210" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 втратив керування автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки "Dodge Ram Van" д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_14 , який перевозив пасажира ОСОБА_15 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "Богдан 231210" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 305 від 17 березня 2016 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я і виникли від контакту з тупими предметами (предметом), цілком можливо з виступаючими частинами салону автомобіля під час ДТП.

Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_8 та доведеності його вини, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу. Вважає, що судом залишено поза увагою те, що потерпілий не настоював на суворому покаранні, ОСОБА_8 частково сплатив визначену судом моральну шкоду, має на утриманні двох малолітніх дітей, самостійно утримує свою сім`ю, а тому протягом тривалого проміжку часу змушений працювати у Республіці Польща, куди періодично виїжджає, а покладені вироком на нього обов`язки щодо неможливості покидання місця проживання, роблять неможливим продовження його роботи в Польщі. Вважає, що інший вид покарання, встановлений санкцією ч.1 ст.286 КК України, забезпечить перевиховання та подальшу належну поведінку ОСОБА_8 , буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У поданій апеляційній скарзі представник ПрАТ «УПСК» ОСОБА_10 просить вирок суду в частині задоволення позовних вимог потерпілого до ПрАТ «УПСК» - скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що позов потерпілого в кримінальному провадженні може стосуватися лише обвинуваченого ОСОБА_8 , а вимоги до Страховика можуть розглядатися лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг, заслухавши обвинуваченого та його захисника, які просили пом`якшити призначене покарання, апеляційну скаргу представника ПрАТ «УПСК» підтримали, прокурора та представника потерпілого, які просили вирок суду залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга представника ПрАТ «УПСК» підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, наведеними у вироку і оціненими судом відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом за частиною першою статті 286 КК України і ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходив із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що ОСОБА_8 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до них не звертався, задовільно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково відшкодував завдану шкоду потерпілому, а також думку останнього, який не настоює на призначенні судом суворого покарання.

Врахувавши вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, призначивши ОСОБА_8 покарання у вигляді обмеження волі із встановленням іспитового строку

Таке покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 р. "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Оскільки обов`язок про відшкодування шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченому, а з договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року, яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування, однією з яких є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування.

Таким чином, приймаючи рішення про стягнення з ПрАТ «УПСК» грошових коштів в рахунок відшкодування майнової та матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_11 , суд прийшов до передчасного рішення, оскільки він не вправі був розв`язувати у кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особою, не причетною до самої події злочину.

Крім того, суд першої інстанції на обґрунтування свого висновку щодо цивільного позову ОСОБА_11 до ПАТ «УПСК» ніяких доводів у вироку не навів.

За таких обставин апеляційна скарга представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_10 підлягає задоволенню, вирок суду в частині задоволення позову до Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" - скасуванню, а справа в цій частині підлягає направленню на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, під час якого слід детально перевірити доводи щодо цивільного позову до страхової компанії, зокрема і ті, що викладені в апеляційній скарзі.

А тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «УПСК» ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_16 до Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія", матеріали кримінального провадженні у цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді :