Справа № 698/1315/14-к
Провадження № 1-кп/698/43/15
15 листопада 2016 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого: ОСОБА_8 ,
В ході судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , - ОСОБА_6 , заявив клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відпали, а його підзахисний не має будь-якого наміру переховуватися від суду та позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були встановлені, вилучені та передані потерпілому, немає потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта так як, під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблені відповідні висновки, не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення.
А за місцем проживання обвинуваченого знаходиться його баба ОСОБА_9 ,1937 року народження, яка не має змоги самостійно себе обходити і утримувати домоволодіння в належному стані, через похилий вік і не задовільний стан здоров`я, яка на даний момент позбавлена такої можливості виходячи з того, що саме ОСОБА_4 надавав їй таку допомогу. А також вказав, що у ОСОБА_4 , знаходиться на утримані громадянка ОСОБА_10 з якою останній перебуває в громадянському шлюбі та двоє їхніх спільних дітей: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив врахувати при його розгляді те, що на його утриманні перебуває дружина з двома малолітніми дітьми та пристаріла бабуся, яка потребує стороннього догляду і який він надавав останній перебуваючи на волі.
Прокурор вважає, що запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 , був обраний з метою належної процесуальної поведінки та з урахуванням існування ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, які не відпали, а тому в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з утримання під вартою на домашній арешт просить відмовити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , - ОСОБА_7 підтримав дане клопотання. Потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 , у вирішенні даного питання послались на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , з утримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Оскільки судове слідство по кримінальному провадженню не завершено, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 , який раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України і покарання передбачено у виді до 7 та до 6 років позбавлення волі. Вчинення яких інкримінується обвинуваченому саме в період іспитового строку встановленого йому вироком Катеринопільського районного суду від 27.03.2014 року, яким останнього було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 286 КК України та було звільнено від покарання на підставі ст. 75 КК України. В ході судового розгляду ОСОБА_4 , неодноразово ухилявся від явки в судові засідання, а тому може ухилятися від явки до суду; незаконно впливати на свідків, які не допитані судом у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Стан його здоров`я не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, доводи прокурора про те, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не можуть запобігти ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду та порушувати покладені на нього законом процесуальні обов`язки та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого - є обґрунтованими.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
А подальше перебування під вартою обвинуваченого, з урахуванням вищевикладених даних щодо його особи та обсягу пред`явленого йому обвинувачення, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Захисником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт.
Приєднані захисником до клопотання довідка характеристика та довідка про склад сім`ї на ОСОБА_4 з місця проживання з яких вбачається, що він до взяття під варту не працював і проживав в громадському шлюбі з співмешканкою та двома малолітніми дітьми, то це не може бути підставою для зміни запобіжного заходу йому з утримання під вартою на домашній арешт, оскільки суду не надано будь яких доказів про те, що саме він був єдиним утримувачем цієї сім`ї і що дана сім`я не отримує будь-якого іншого доходу чи допомоги. Щодо наявності у нього бабусі пенсіонерки, яка потребує стороннього догляду не є підставою для зміни запобіжного заходу оскільки в судовому засіданні встановлено, що остання має дочку та інших родичів і як вбачається з довідок то проживає вона разом з дружиною обвинуваченого в одному будинку. Будь-яких належних доказів проте що ОСОБА_4 , в передбачений законом спосіб був визнаний особою, яка здійснює догляд за пристарілою ОСОБА_9 , судові не надано.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з утримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1