печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне затримання, в порядку ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_3 , в обґрунтування якої зазначив наступне.

17.06.2016 ОСОБА_3 був затриманий старшим слідчим з ОВС другого слідчого відділу слідчого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України. При цьому, слідчий не повідомив ОСОБА_3 про конкретні підстави його затримання, передбачені ст. 208 КПК України, а лише виклав зміст вказаної норми. Натомість, з тих подій, які є предметом досудового розслідування, вбачається, що подія імовірного злочину мала місце більше двох років тому і очевидно, що в органу досудового розслідування не було підстав для затримання ОСОБА_3 в порядку п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 208 КПК України без відповідної ухвали слідчого судді. Правових підстав для затримання ОСОБА_3 згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України, у відповідності до яких, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України, за твердженням захисника, також немає, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , з урахуванням положень ст. 58 Конституції України щодо дії закону у часі, не може вважатися корупційним.

Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст. 206 КПК України, захисник просить визнати незаконним затримання ОСОБА_3 та негайно звільнити його із під варти.

Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_3 та його захисників в обґрунтування скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 31.01.2013, в тому числі за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 17.06.2016 о 16.49 год. ОСОБА_3 було затримано на підставі ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

У відповідності до вимог ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_3 від 17.06.2016, правовими підставами для прийняття вказаного процесуального рішення слугували обставини визначенні п. 1, п.2 та п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Доводи скарги захисника ОСОБА_4 вказаних підстав не спростовують.

Зокрема, слідчий суддя вважає доцільним зазначити, що ОСОБА_3 в тому числі підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а саме в умисній участі в період з березня 2010 року по теперішній час у злочинній організації ОСОБА_8 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також в участі у злочинах, вчинюваних такою організацією.

Таким чином, характер висунутої ОСОБА_3 підозри містить посилання на вчинення ним триваючого злочину, а відтак у органу досудового розслідування були усі правові підстави для затримання ОСОБА_3 згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

З приводу доводів скарги щодо неправильного застосування органом досудового розслідування правил п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

Отже у органа досудового розслідування були правові підстави для затримання ОСОБА_3 згідно п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2016 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги з огляду на викладене, керуючись ст.ст. 206, 208, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне затримання, в порядку ст. 206 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1