01.02.2016 Справа № 490/428/16-к
н/п 1-кс/490/200/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

за участю заявника - ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла скарга ОСОБА_4 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.
Відповідно до змісту скарги дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Миколаївській області від 23.11.2015р. №014-0003332 адвокату ОСОБА_4 доручено здійснення захисту ОСОБА_5 .
Під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи відносно ОСОБА_6 в апеляційному суді Миколаївської області заявником було встановлено, що вироком апеляційного суду Миколаївської області від 01.06.2009 року по справі №1-18 2009 р. ОСОБА_6 було визнано винним за п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Крім того, по справі тричі проводились дослідження експерта, починаючи з листопада 2008 року, однак, слідчим ознайомлено обвинуваченого було з постановами про призначення експертизи та з самими висновками первинних та додаткових експертиз 20 лютого 2009р. Тобто, слідчий в один день ознайомив ОСОБА_6 з усіма постановами про призначити експертизи та з усіма висновками експерта, позбавивши обвинуваченого всіх процесуальних прав, пов`язаних з отриманням такого доказу як висновок експерта.
Так заявник зазаначає, що отримавши висновок експерта, слідчий знайомить із ним обвинуваченого. Із матеріалів вивчених справ вбачається, що обвинувачені ознайомлювалися з постановою про призначення експертизи одночасно з висновком останньої, що обмежує права обвинуваченого на захист.
Таким чином, заявник вважає, що слідчий порушив право на захист ОСОБА_6 , обвинувачений був ознайомлений з правами, які вже не міг реалізувати в чому наявні ознаки злочину за ст.374 КК України порушення права на захист.
Крім того, 30.12.2015 року адвокатом ОСОБА_4 було подано до прокуратури Миколаївської області заяву про злочин за ст.374 КК України.
11.01.2016р. адвокатом було отримано лист прокуратури Миколаївської області №18/1-2-16 від 04.01.2016р., яким повідомлено, що у заяві про злочин не наведено конкретних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення слідчим СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 .
Таким чином, на думку заявника, прокурор ОСОБА_8 вважає, що може не реєструвати заяви про злочин, формально надавши відписку, що не вбачає обставин, які б свідчили про вчинення злочину слідчим. Така позиція прокуратури дає можливості зловживати при розгляді заяв про злочини, відмовляючи у будь-якому випадку, особливо, якщо подано заяву про вчинення злочину слідчим.
Висновки експерта, з яким було ознайомлено ОСОБА_6 лягли в основу його обвинувачення, визнання винним та призначення йому найвищої міри покарання у виді довічного позбавлення свободи, незважаючи на те, що в суді ОСОБА_6 заявив про свою невинуватість, а також про застосування до нього тиску і шантажу з боку міліції для отримання зізнання у вчиненні злочину.
В результаті відмови прокурора ОСОБА_8 зареєструвати заяву про злочин ОСОБА_6 позбавлений можливості реалізувати своє право на перегляд його справи за ново виявленими обставинами, наслідком чого може стати незаконне довічне позбавлення особи свободи, відбувши з 2009 року вже сім років позбавлення волі за злочин, якого він не скоював.
Отже, відомості щодо вчиненого злочину, що містились у заяві про злочин від 30.12.2015 року мали бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у строк до 1.01.2016 року. Проте, зазначена процесуальна дія не була здійснена, а отже на цій підставі вважаю поведінку прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 ,що виражається у бездіяльності - незаконною, такою, що підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
Посилаючись на ст.ст. ст.ст. 45-50, 290, 303-307КПК України, заявник просила суд зобов`язати прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 внести відомості про кримінальне правопорушення відповідно до заяви адвоката ОСОБА_4 про злочин від 30.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала вимоги, викладені в скарзі та просила їх задовольнити. Зазначила, що не зважаючи на ухвалу Верховного Суду України, якою вирок відносно ОСОБА_6 залишено без змін, відомості про порушення права на захист в ході досудового розслідування справи, відносно нього, підлягають внесенню до ЄРДР.
ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки відомості, на які посилається заявник щодо незаконних дій слідчого, не містять в собі складу кримінального правопорушення, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення заяви до ЄРДР.
Суд, заслухавши доводи заявника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та додатки до неї, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подачі заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійно виявлення ним будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань і почати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор або інша службова особа уповноважена на прийняття й реєстрацію заяви чи повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язано прийняти й зареєструвати таку заяву або повідомлення.

Відмова у прийнятті та реєстрації заяви або повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності, передати наявні в нього матеріали в орган досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Судом встановлено, що 30.12.2015 року захисником ОСОБА_4 було подано заяву до прокуратури Миколаївської області про внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину відносно ОСОБА_6 за ст. 374 Кримінального Кодексу України, а саме за несвоєчасне повідомлення слідчим обвинувачуваного з постановою про призначення експертизи, тим самим порушення його права захист.
Так, 04.01.2016 року начальник слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 відповідь, згідно якої з її заяви не вбачається обставин, які б свідчили про не правомірні дії слідчого ОСОБА_7 , оскільки діючим у 2009 році Кримінально-процесуальним Кодексом України 1960 р. не було визначено строків ознайомлення слідчим підозрюваних та обвинувачених з постановами про призначення експертиз та висновків щодо них, а тому порушенням вимог КПК України 1960р. слідчим не допускалося.
Як вбачається з наданих заявником матеріалів, 20.02.2009 року слідчим СУ ГУМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. 197 КПК України складено протокол про ознайомлення обвинувачуваного ОСОБА_6 та його захисника з постановою про призначення експертизи. ОСОБА_6 зазначив, що з протоколом ознайомлений, заяв та клопотань не мав. Таким чином, судом встановлено, що як ОСОБА_6 так і його захисник були ознайомлені з постановою при призначення експертизи та їх висновками. Клопотань від ОСОБА_6 при ознайомлені з вказаними матеріалами справи заявлено не було.
Крім того, судом вивчено ухвалу Верховного Суду України від 10.09.2009 року, відповідно до якої касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 1 червня 2009 року щодо ОСОБА_6 - без змін. Разом із тим, відповідно до змісту ухвали Верховного Суду України вбачається, що ні засуджений ОСОБА_6 , ні його адвокат ОСОБА_9 в касаційних скаргах не ставили питання про незаконність дій слідчого або порушенні права на захист засудженого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування по кримінальній справі відносно нього, на що посилається заявник ОСОБА_4 у своїй скарзі.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому скарга заявника задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Центрального суду

м. Миколаєва ОСОБА_1