АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1083/16 Справа № 192/1660/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 та в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати як незаконну, застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що за весь час відбування покарання він був працевлаштований в клубі установи виконання покарань, всі обов`язки виконує сумлінно та вчасно, навчився грати на музичних інструментах та приймає активну участь у концертах, які проходять в клубі установи, приймає активну участь в організації виховних робіт та заходів, за що був заохочений два рази, режим утримання не порушував.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

В судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбув ? частини строку покарання, згідно даних зазначених в індивідуальній програмі соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим працевлаштований в Солонянській виправній колонії № 21 з листопада 2014 року по теперішній час днювальним клубу. Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу має одне заохочення застосоване 22 жовтня 2014 року у виді подяки. Тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого ОСОБА_6 таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявне у засудженого заохочення має разовий, а не систематичний характер і є недостатнім для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне.

Також судом встановлено, що засуджений за весь період відбування покарання стягнень за порушення режиму утримання не має, але згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризується посередньо, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта», але не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в зв`язку з чим суд, незважаючи на відсутність в засудженого стягнень, не визнав поведінку засудженого сумлінною.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та звільнити його від відбування покарання умовно достроково, посилаючись на те, що він працює, приймає активну участь в організації виховних робіт та заходів, самодіяльних організацій, має заохочення та не має стягнень; думку прокурора ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення, а ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів, вважає, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновки суду про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення та не перевиховався і тому не підлягає умовно достроковому звільненню з місць позбавлення волі основані на всебічному дослідженні даних, які характеризують його як особу, так і його відношення до вчиненого злочину і перебування в місцях позбавлення волі.

При цьому, суд, приводячи дані, які характеризують особу ОСОБА_6 обґрунтовано привів в ухвалі як ті дані, що характеризують його на початку строку відбування покарання, так і дані, які характеризують його безпосередньо перед розглядом клопотання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

З наявної в матеріалах справи характеристики вбачається, що ОСОБА_6 перебуваючи в СВК № 21 з 2013 року не завжди має охайний вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, 22 жовтня 2014 року отримав одне заохочення, стягнень не має.

Виходячи з викладеного, з характеристики ОСОБА_6 , з формального відношення ОСОБА_6 до участі в виховних заходах, які він відвідує, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 на даний час не довів свого виправлення.

Всебічно і повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

При цьому суд обґрунтовано послався і на положення ст. 9 ч. 1 п. 1 КВК України, відповідно до якого неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених є обов`язком засуджених, тому відсутність стягнень щодо ОСОБА_6 є лише одним з критерії, які в сукупності з іншими обставинами можуть бути підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення, а ОСОБА_6 не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та враховуючи дані про нього станом на день постановлення ухвали судом першої інстанції, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: