печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних осіб СВ ГУСБ України в місті Києві та Київській області щодо не повернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив зобов`язати компетентних осіб СВ ГУСБ України в місті Києві та Київській області здійснити повернення майна ОСОБА_4 , яке було тимчасового вилучене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міс та Києва, постановленої за клопотанням слідчого СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_5 , погодженим прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні номер 0000791 від 15 серпня 2014 року, а саме: ноутбука Apple модель MJVE2UA|A, серійний номер SC17Q338DG940 із зарядним пристроєм.

Адвокат посилався на таке: на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року в квартирі номер АДРЕСА_1 , що знаходиться у володіння ОСОБА_4 було проведено обшук, в ході якого було вилучено вищезазначений ноутбук. В судовій ухвалі ОСОБА_4 жодним чином не фігурує. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року вказаний ноутбук як тимчасово вилучене майно. Було повернуто його власникові. Задовольняючи скаргу, суд мотивував тим, що під час обшуку було влучено майно ОСОБА_4 , дозвіл на вилучення якого слідчий суддя не надавав. Та з клопотанням про арешт вказаного майна слідчий не звертався. Але слідчим та прокурором вказана ухвала виконана не була. У відповідності до вимог ст. 220 КПК України до слідчого були надіслані клопотання щодо повернення вказаного майна. 25 серпня 2016 року слідчим було повернуто ОСОБА_4 вказаний ноутбук. Того ж дня у приміщенні ГУК СБ України в місті Києві та Київській області на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року про тимчасовий доступ до речей, вилучив у ОСОБА_4 , у володінні якої знаходяться речі вказаний вище ноутбук. Адвокат зазначає, що повторне вилучення у ОСОБА_4 вказаного ноутбука фактично порушило її право власності. Абсурдними є дії слідчого щодо звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме вищевказаного ноутбука із зарядним пристроєм, який належить ОСОБА_4 , оскільки вказаний ноутбук з 06 квітня 2016 року, тобто більш ніж чотири місяці знаходився у розпорядження слідчого, оскільки попередньо був вилучений під час обшуку за місцем її проживання. У судовому засіданні адвокат підтримав скаргу.

Особа, бездіяльність якої оскаржується. До судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких документів чи матеріалів на спростування доводів, викладених у скарзі не надала. У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає важливим розглянути скаргу за її відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали, додані до скарги, заслухавши пояснення адвоката, прийшов до наступного: слідчим відділом Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000791, внесеному до ЄРДР 16 травня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.190 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року надано дозвіл на обшук квартири номер АДРЕСА_1 та 06 квітня 2016 року за вказаною адресою під час проведення обшуку було вилучено ноутбук, який належить ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року вказане майно було повернуто ОСОБА_4 . Арешт на вказане майно накладено не було, що підтверджується довідкою Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року номер 2015/16-вих. Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділу ГУСБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей та документів, відповідно до якої ОСОБА_4 «зобов,язано тимчасовий доступ…». Але на час постановлення вказаної ухвали ОСОБА_4 не мала вказаного майна, воно знаходилось у слідчого, про що не зазначено у вказаній ухвалі. Крім того, в ухвалі не зазначено, що саме має зробити ОСОБА_4

25 серпня 2016 року відповідно до акту прийому-передачі слідчим було повернуто вказаний ноутбук із зарядним пристроєм ОСОБА_4 , тобто при поверненні вказаного ноутбука вбачається, що відпала необхідність у виконанні ухвали від 15 серпня 2016 року. Факт належності вказаного ноутбука ОСОБА_4 підтверджується копією технічного паспорту.

В ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року у справі номер 757/38878/16-к зазначено, що вказаний ноутбук 11 квітня 2016 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Слідчий суддя приходить до наступного висновку: ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року вказане майно визнано тимчасово вилученим майном, таким чином, перебувало у слідчого без накладення арешту після його вилучення під час обшуку, незаконно, оскільки мало бути негайно повернуто після спливу строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України. Таким чином, підстави для визнання речовим доказом майна, яке незаконно перебувало у слідчого, відсутні.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України чітко встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру свої вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Однак, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України вищевказане тимчасово вилучене майно до цих пір не повернуто його власнику заявнику у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук, на підставі відповідного судового рішенні, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На неодноразові звернення до слідчих у цьому кримінальному провадженні щодо повернення належного заявникові майна, яке було вилучено у ході проведених обшуку слідчий не реагує. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та що таке право є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді, у разі відмови у задоволення клопотання прокурора про арешт цього майна. Як вбачається з матеріалів справи, слідчий не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно. Вказане майно фактично являється тимчасово вилученим майном, оскільки в ухвалі Печерського районного суду міста Києва про надання дозволу на обшук не надано дозвіл на вилучення вказаного майна та документів.

Таким чином, вимоги заявника в частині повернення вилученого під час обшуку майна, які не входять до переліку речей, вказаних в ухвалі суду про надання дозволу на обшук від 17 березня 2016 року у справі номер 757/11938/16-к , які не відносяться до кримінального провадження номер 0000791 та на які не накладено арешт у відповідності до вимог ч.5 ст.171 КПК України знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Скарга скаржником подана у відповідності до вимог ст.ст.303, 304 КПК України.

На підставі ст.ст. 169, 171, 236, 303, 304, 306, 307 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних осіб СВ ГУСБ України в місті Києві та Київській області щодо не повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ГУСБ України в місті Києві та Київській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000791 повернути ОСОБА_4 . майно, яке було тимчасового вилучене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року, а саме: ноутбука Apple модель MJVE2UA|A, серійний номер SC17Q338DG940 із зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя