У Х В А Л А
28 жовтня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця . Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 жовтня 2016 року, в період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 45 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи біля будинку № 11 по вул. Черняхівського, в м. Одесі, побачив автомобіль марки «Subaru Outback», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , який був припаркований навпроти вищевказаного будинку де в нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом який належить потерпілому ОСОБА_7 .

Визначив об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки «Subaru Outback», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , який перебував навпроти будинку № 11 по вул. Черняхівського, в м. Одесі, невстановленим шляхом в ході досудового розслідування, проник до автомобіля та за допомогою кнопки «engine start stop» запустив двигун, тим самим, встановив контроль над транспортним засобом, вартість якого, на момент вчинення кримінального правопорушення, складала 550000 гривень, та рушив з місця вчин

В подальшому в цей же день співробітниками ГУНП в Одеській області приблизно о 21 годині 50 хвилин, у дворі будинків №16 та №16А, по вул. Посмітного, в м. Одесі, був виявлений автомобіль марки «Subaru Outback», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , двигун якого перебував у робочому стані та за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , після чого вищевказаний автомобіль з ОСОБА_6 були доставлені до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Так, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у не закінченому заволодінні транспортним засобом, з завданням великої матеріальної шкоди, обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області, м. Харків, українець, громадянин України, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, у незаконному заволодінні транспортним засобом, з завданням великої матеріальної шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років;

- передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні;

- передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи вказаний ризик слід звернути увагу на те, що ОСОБА_6 не має місця роботи та джерела доходу, підозрюється у скоєні злочину на підставі корисного мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, отже може вчинити інший злочин з метою отримання засобів для подальшого існування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним - ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному - ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у скоєння вказаного кримінального правопорушення;

-вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, майновий стан, що спонукає ОСОБА_6 на отримання коштів для існування вчиняючи інший злочин;

За таких обставин, у слідчого та прокурора наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручі до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, вважаю доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років; також підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні; також підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи вказаний ризик слід звернути увагу на те, що ОСОБА_6 не має місця роботи та джерела доходу, підозрюється у вчиненні злочину на підставі корисного мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, отже може вчинити інший злочин з метою отримання засобів для подальшого існування.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, так як людина, яка скоїла вказаний злочин, не могла знаходитись у вказаному автомобілі певний час до моменту самого затримання. Ризики, вказані в клопотанні слідчого, нічим не доведені. Підозрюваний злочин не вчиняв. Захисник також зробив заяву про застосування недозвільних методів введення досудового слідства, а саме використання фізичного та психологічного впливу на підозрюваного. Підозрюваний має фактичні шлюбні відносини, має місце проживання, є інвалідом 3 групи.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у не закінченому заволодінні транспортним засобом, з завданням великої матеріальної шкоди, підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Однак, слід зазначити, що відповідно до Пленуму Верховного Суду України, а саме відповідно до п. 17 Постанови № 14 від 23.12.2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначене наступне.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 289 КК ( 2341-14 ) та п. 3 примітки до цієї статті матеріальну шкоду слід визнавати значною в разі заподіяння реальних збитків на суму від 100 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а великою - на суму понад 250 таких мінімумів.

При вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України ( 435-15 ), де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Якщо транспортний засіб не зазнав ніяких пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан не погіршився і відновлення він не потребує або сума відповідних витрат менша від зазначеної у п. 3 примітки до ст. 289 КК ( 2341-14 ), така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної або великої шкоди, відсутня.

У випадках коли особа знищила транспортний засіб, яким незаконно заволоділа, чи призвела до такого стану, що він повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, розмір реальних збитків дорівнює вартості автомобіля на день учинення злочину. Таким же чином треба вирішувати це питання, якщо транспортний засіб після незаконного заволодіння не знайдено.

У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Одна лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Також слід зазначити, що на підставі вимог п.2 ч.6 ст. 206 КПК України, слідчий суддя бере до уваги заяву адвоката про застосування незаконних методів введення досудового слідства, а саме використання фізичного та психологічного впливу на підозрюваного, до розгляду та доручає відповідальним особам прокуратури Одеської області провести дослідження фактів щодо можливого застосування недозволених методів введення досудового слідства, а саме використання фізичного та психологічного впливу на підозрюваного.

Таким чином, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, зважаючи на те, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зважаючи на майновий стан підозрюваного, здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 3 групи, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому, враховуючи зазначені підстави, вважаю, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, тому, зважаючи на це, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 182,183, 205 КПК України, слідчий суддя. -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 діб, тобто до 27.12.2016 року.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 60 діб, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду за їх викликом у визначений ними час у розумні строки;

- з 21:00 до 09:00 год. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , крім випадків, пов`язаних з проведенням процесуальних, слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні за його участі;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 19:20 години 28.10.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 27.12.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Доручити відповідальним особам прокуратури Одеської області провести дослідження фактів щодо можливого застосування недозволених методів введення досудового слідства, а саме використання фізичного та психологічного впливу на підозрюваного.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1
28.10.2016