Справа № 461/3161/16-к
Провадження № 1-кс/461/2295/16
10.05.2016 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-
слідчий СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 юриста 2 класу ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування внесеного подання покликається на те, що 10 травня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення є протокол огляду місця події від 27.04.2016, в ході якого у ОСОБА_4 вилучено викрадений мобільний телефон «Sony Xperia ST 26i», рапорт працівників поліції від 27.04.2016, показання потерпілої ОСОБА_7 від 28.04.2016, показання свідка ОСОБА_8 від 05.05.2016, показання свідка ОСОБА_9 від 05.05.2016.
Вивченням особи підозрюваного з`ясовано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , ніде офіційно не працює, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, останній раз вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.02.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, притягується до кримінальної відповідальності Галицьким відділом поліції ГУ НП у Львівській області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, перебуваючи на запобіжному заході у вигляді домашнього арешту по іншому кримінальному провадженню, вчинив новий корисливий злочин, відтак у органів досудового розслідування є мотивовані підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому з метою запобігання цим ризикам необхідним є застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у ньому та просили таке задоволити.
Підозрюваний при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 хворіє на відкриту форму туберкульозу, що перешкоджає його перебуванню під вартою.
Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників процесу, приходжу до наступного висновку.
10 травня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Наявність підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ Калашников проти Росії від 15 липня 2002 року).
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який встановлено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк; соціальні зв`язки підозрюваного в місці постійного проживання є досить міцними, оскільки такий має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий, а також його стан здоров`я, а саме діагноз: МРТБ (16.03.2016) правої легені інфільтративний, Дестр-, МТБ+, М-, К+, кат.4.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченої ч.4 цієї статті.
Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України проходжу до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі ч.5 ст.182 КПК України, приходжу до висновку, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього КПК України обов`язків буде застава у розмірі 9 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 9646,00 грн.
Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань УДПтС України у Львівській області (№19) строком на 60 діб.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 у розмірі 9 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 9646,00 грн.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту винесення, тобто до 09 липня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1