Справа № 487/571/16-к
Провадження № 1-кп/487/186/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2016 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, має середню освіту, неодруженого, не працюючого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, не має визначеного місця проживання, раніше судимого: 22.11.1990 року засуджений Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 193, ст. 42 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 10 місяців 18 днів; 05.05.1994 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 94, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України 1960 року до 11 років позбавлення волі, звільнений 19.11.2004 року по відбуттю строку покарання; 12.12.2007 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від покарання звільнений з випробуванням тривалістю 2 роки; 07.08.2012 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від покарання звільнений з випробуванням тривалістю 1 рік, постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2012 року іспитовий строк замінений на 2 роки позбавлення волі; 04.04.2013 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 14.11.2014 року по відбуттю строку покарання, 24.05.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді 100 годин громадських робіт, -
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив злочини проти власності при наступних обставинах.
12.12.2015 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_5 , де на той час ОСОБА_6 орендував кімнату у ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , а саме: системного блоку ATHLON 2 X4 640 3, Ghz/RAM 4096МВ/ HDD500GB/VIDEO 512/DVDRW.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку своєї матері ОСОБА_5 та відсутністю власника майна ОСОБА_6 за місцем проживання, шляхом вільного доступу зайшов до кімнати ОСОБА_6 , звідки, діючи повторно, викрав системний блок ATHLON 2 X4 640 3, Ghz/RAM 4096МВ/HDD500GB/VIDEO 512/DVDRW, який знаходився на спеціально пристосованій нижній полиці комп`ютерного столу. Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5695 гривень.
08.03.2016 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вул. Мала Морська та Скороходова в м. Миколаєві, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, наглядно знаючи потерпілого ОСОБА_7 , увійшовши до останнього в довіру, діючи повторно, під приводом телефонного дзвінка попросив мобільний телефон у ОСОБА_7 , після чого отримав майно, належне ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки Gsmart Ml v2 вартістю 1500 гривень, в якому знаходились дві сім-карти мобільного оператора «Лайф», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.
Потерпілий ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, що полягала у використанні довірливих відносин з ОСОБА_4 , вважав, що останній одразу після дзвінка поверне належний йому мобільний телефон.
Проте після отримання мобільного телефону ОСОБА_4 , відійшовши розмовляти по телефону на відстань та вийшовши з поля зору потерпілого ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1500 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно викрав системний блок потерпілого ОСОБА_6 та заволодів телефоном птерпілого ОСОБА_7 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, які він не оспорює. Зазначене майно здав до ломбарду, отримавши гроші, які витратив на власний розсуд.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, та ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, ступінь тяжкості вказаних злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів проти власності, з призначенням покарання без ізоляції від суспільства, проте ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив і продовжив займатися злочинною діяльністю. Вказане підтверджується також і копією вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вирок набрав чинності 24.06.2016 року, проте станом на 13.07.2016 року ОСОБА_4 відпрацьованого строку покарання не має, на облік не став.
ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на профілактичному обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 18.07.2012 року з діагнозом: зловживання каннабіноідами; за місцем колишнього проживання характеризується негативно, ніде не працює, шкоду потерпілому ОСОБА_7 не відшкодував, потерпілому ОСОБА_6 шкода відшкодована шляхом повернення викраденого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.
З врахуванням вироку Ленінського районного суду м. Миколаєві від 24.05.2016 р. суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за правилами ст. 71 КК України.
Суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 до набрання вироком чинності запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_4 , те, що він ухилявся від суду і судом двічі оголошувався розшук ОСОБА_4 .
Цивільній позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази системний блок стаціонарного комп*ютера марки Logic Power ATHLON 2 X4 640 3, Ghz/RAM 4096МВ/HDD500GB/VIDEO 512/DVDRW, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України з призначенням покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, та остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців 10 (десять) днів.
До набрання вироком чинності обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного затримання.
Речові докази системний блок стаціонарного комп*ютера марки Logic Power ATHLON 2 X4 640 3, Ghz/RAM 4096МВ/HDD500GB/VIDEO 512/DVDRW, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1