Справа № 192/1719/16-к
Провадження № 1-в/192/1393/16
Ухвала
Іменем України
"18" квітня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року, за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого ОСОБА_3 ,
представника СВК №21 ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації СВК № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 , на даний час відбуває покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року, за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі (а.с. 8).

Крім того, ОСОБА_3 на час набрання закону України «Про амністію у 2014 році», мав непогашену та незняту судимість за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2006 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років в позбавлення волі, за якою він 30 грудня 2009 року був звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік, 7 місяців, 11 днів (а.с. 10).

Згідно п. в ч. 1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Оскільки відповідно до ст. 12 КК України, дві непогашені та незняті судимості, які є у засудженого за злочини, відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно, тому, в силу вищезазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» неможливо, у в зв`язку з чим в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1