АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2-р/774/2/16 Справа № 188/1264/15-к Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
рокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду в м. Дніпрі заяву начальника Дніпропетровської установи виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
17 лютого 2016 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява від начальника Дніпропетровської установи виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 .
Згідно зазначеної заяви, заявник просить, роз`яснити вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, яким вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року скасовано в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та призначено покарання останньому за ст. 309 ч.І КК України покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривень в дохід держави. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за вироком: від 12.12.2014 року за ст. 185 ч.З КК України у виді позбавлення воді на строк 3 роки і покарання за вироком від 07.12.2015 року за ст. 309 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривень в дохід держави. Визнано відбутим покарання за вироком, від 07.12.2015 року за ст. 309 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривень в дохід держави та визнано невідбутим покарання за вироком від 12.12.2014 року за ст. 185,4.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Але згідно вироку Першотравенського райсуду Дніпропетровської області від 12.12.2014 року ОСОБА_7 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком, на 1 рік. Просить роз`яснити як виконувати вирок від 17 лютого 2016 року в частині невідбутого покарання за вироком від 12 грудня 2014 року з застосуванням ст. 75 КК України чи без такого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи заявника, який просив роз`яснити вирок апеляційного суду, розглянувши надані матеріали, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.
Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Колегія суддів вважає, що заяву начальника Дніпропетровської установи виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 ОСОБА_6 необхідно задовольнити та роз`яснити вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року виходячи з наступного.
12 грудня 2014 року ОСОБА_7 був засуджений Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
В період іспитового строку 28 серпня 2015 року ОСОБА_7 вчинив новий злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України за який вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року був засуджений до покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мсінімумів доходу громадян, що складає 1360 ргивень, та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік в порядку ст. 75 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривень, із САМОСТІЙНИМ (окремим) виконанням покарань.
07 грудня 2015 року ОСОБА_7 сплатив штраф у розмірі 1360 гривень за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року.
Якщоу випадку засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку ст. 75 КК України, та призначення покарання, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, колегія суддів вважає за необхідне визначити остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
17 лютого 2016 року вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувано вироком апеляційного суду Дніпроптровської області.

Призначено ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривен в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за вироком від 12 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки і покарання за вироком від 07 грудня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривен в дохід держави.

Визнано відбутим ОСОБА_7 покарання за вироком від 07 грудня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 1360 гривен в дохід держави і вважати невідбутим покарання за вироком від 12 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

А отже враховуючи викладене невідбутим покаранням ОСОБА_7 вважається тільки 3 (три) роки позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.380 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Заяву начальника Дніпропетровської установи виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 ОСОБА_6 задовольнити.
Роз`яснити начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 ОСОБА_6 , що невідбутим покаранням ОСОБА_7 вважається тільки 3 (три) роки позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3