Справа № 303/2159/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

31.03.2016 м. Ужгород
Колегія суддів палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , виправданого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/777/131/16 за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Закарпатської області та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2015 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,
визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 288 КК України, та виправдано у зв`язку з не доведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було залишено без розгляду.
Речовий доказ деревяну досточку, довжиною 9 см. було ухвалено знищити. Процесуальні витрати ухвалено здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у тому, що він будучи сільським головою с.Лалово відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух», Законів України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правилами користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, в Службі автомобільних доріг у Закарпатській області отримав особисто під розпис та був ознайомлений з його змістом, ордер (дозвіл) № 583/02-01/07-2 від 16.04.2008 року на організацію робіт з перетину водопроводом автодороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, км 7+400, методом проколу в с. Березинка Мукачівського району, який погоджений Управлінням ДАІ УМВС України в Закарпатській області.
Так на думку органу досудового розслідування 06.06.2008 року ОСОБА_6 всупереч вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.5, 8.1, 8.2, 8.4, 8.6 Правил дорожнього руху, п.п. 5, 6, 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правилами користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, та ордеру № 583/02-01/07-2 від 16.04.2008 року, почав проведення робіт з перетину водопроводом автодороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів» км 7+350 - км 7 + 450.
При цьому орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 ігноруючи вказані вимоги нормативно-правових актів, порушуючи правила, норми і стандарти, що стосуються убезпечення дорожнього руху, передбачені Державним стандартом України № 3587-97 «Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів», затверджений наказом Держстандарту України від 31.07.1997 року № 441 (далі - ДСТУ-3587-97), Інструкцією по забезпеченню безпеки дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт на автомобільних дорогах 3.2.-18-051-95 (далі - ІНУВ 3.2-218-051-95), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правилами користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, не уклавши відповідний договір з спеціалізованою дорожньою організацією, без схеми організації дорожніх робіт та типової схеми організації руху транспорту, яку ОСОБА_6 був зобов`язаний узгодити з Управлінням ДАІ УМВС України в Закарпатській області, не забезпечивши завчасне обладнання зазначеної ділянки дороги технічними засобами організації дорожнього руху, тимчасовими дорожніми знаками регулювання руху, які б попереджували водіїв транспортних засобів про небезпеку на проїжджій частині, огороджувальними барєрами та конусами (віхи направляючі), розпочав проведення робіт з перетину водопроводом автодороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, км 7+350 - км 7 + 450.
Так, в предявленому обвинуваченні орган досудового розслідування вказує на те, що 06.06.2008 року ОСОБА_6 на правому узбіччі проїжджої частини ділянки автодороги сполученням Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, що пролягає біля будинку № 96 на вул. Мукачівська в с. Березинка Мукачівського району, організував початок здійснення ремонтних робіт з перетину водопроводом автодороги, в процесі яких за попередньою усною домовленістю він, ПП ОСОБА_12 та екскаваторник ОСОБА_13 здійснили земляні роботи - викопали котлован, глину з якого насипали з правої сторони дороги на узбіччі. В подальшому котлован був обкладений деревяними конструкціями - піддонами, які не відповідали встановленим вимогам нормативних актів. Відповідні дорожні знаки, передбачені вказаним ордером та схемою до нього щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не встановив. В подальшому, внаслідок пройдених опадів - дощу, в ніч на 07.06.2008 року, відбувся зсув насипу глини з водою на проїжджу частину автодороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів км 7+350 - км 7+450.
В результаті вказаних порушень під час проведення робіт на думку органу досудового розслідування відбулася дорожньо-транспортна пригода. Так близько 05 год. 00 хв. 07.06.2008 року ОСОБА_14 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на проїжджій частині автодороги сполученням Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів у напрямку м. Іршава, прямуючи на ділянці автодороги (7 км. - 130 м), що пролягає біля будинку № 96 на вул. Мукачівська в с. Березинка Мукачівського району, а саме в районі місця проведення вказаних робіт, в стані бокового заносу, що відбувся внаслідок різного коефіцієнта (неоднакових умов) зчеплення коліс правого і лівого бортів транспортного засобу, викликаних земляними роботами, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «Форд-Транзит», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , який рухався в зустрічному напрямку у сторону м. Мукачева Закарпатської області. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-2107» ОСОБА_14 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Мукачівській центральній районній лікарні.
Таким чином орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України, тобто у порушенні правил, норм та стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, вчинене особою відповідальною за ремонт автомобільних доріг, вулиць, інших дорожніх споруд, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 .
Своє рішення про виправдання ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням, суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 ніс відповідальність за убезпечення дорожнього руху відповідно до виданого йому ордеру на ділянці дороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів в межах км 7 + 350 - км 7 + 450, а дорожньо-транспортна пригода з участю ОСОБА_14 відбулася на ділянці автодороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів в межах 7 км - 130 м., що однозначно виключає будь-яку відповідальність ОСОБА_6 за безпеку дорожнього руху на ділянці автодороги де відбулося зіткнення автомобілів. Тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 не має відношення до проведення ремонтних робіт на ділянці автодороги де сталася дорожньо-транспортна пригода.
Також суд враховував норму ч.1 ст.337 КПК України відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. У зв`язку з цим суд не давав оцінку діям водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди на предмет наявності кримінального правопорушення, оскільки розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення та відповідно до обвинувального акта.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 288 КК України, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, враховуючи зокрема те, що не встановлено факту організації робіт ОСОБА_6 та те, що однозначно встановлено відсутність відповідальності ОСОБА_6 за убезпечення дорожнього руху при ремонті автомобільних доріг, вулиць інших дорожніх споруд на ділянці дороги де проводився такий ремонт та відбулася дорожньо-транспортна пригода, а тому приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 підлягає виправданню за ст. 288 КК України саме на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з не доведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку, яким просить визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.288 КК України з призначенням йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.74 КК України апелянт просить звільнити ОСОБА_6 від кримінального покарання, згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на неповноту судового розгляду, що призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та, як наслідок, необґрунтованого виправдання ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням. Крім того, в апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що технічний запис судового засідання від 20.07.2015 року, під час якого допитувався ОСОБА_16 , а покази зазначеного свідка є суттєвими - відсутній в матеріалах справи, що є істотним порушенням ст.107 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Мукачівського міськрайонного суду, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В огрунтування апеляції ОСОБА_8 посилається на те, що судом першої інстанції ОСОБА_6 необгрунтовано виправдано у зв`язку із недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.288 КК України. В апеляційній скарзі потерпілий зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом при винесенні виправдовувального вироку покладені такі докази, які суперечать один одному. Крім того, суд у вироку навів тільки такі показання ОСОБА_6 , які корисні для його виправдання. Також потерпілий не погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_6 згідно ордеру отримав ділянку дороги Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів км 7+350 км 7+450 на час виконання робіт з влаштування перетину дороги водопроводом і що він відповідальний саме за цей часток дороги при виконанні робіт. Крім того, на думку потерпілого суд першої інстанції упереджено ставився до розгляду даного кримінального провадження. Потерпілий також вважає, що головуючий суддя ОСОБА_17 підлягав відводу, оскільки повертаючи обвинувальний акт прокурору вдався в оцінку доказів і наперед висловив свою думку щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обвинуваченим ОСОБА_6 було подано до суду заперечення на зазначені апеляційні скарги, згідно яких вирок Мукачівського міськрайонного суду від 25.11.2015 року вважає законним та обґрунтованим, а відтак, просить такий залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення. В обґрунтування поданих ним заперечень ОСОБА_6 посилається на те, що свою вину дійсно не визнавав, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 спростовуються покази свідка ОСОБА_12 , а не обвинуваченого. Крім того, жоден свідок не стверджував, що він розпочав проведення робіт по перетину дороги водопроводом, керував ними та проводив ці роботи. Відтак, обвинувачений вважає, що суд першої інстанції всебічно з`ясував та дослідив всі обставини кримінального провадження та законно виправдав його.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати вирок суду через необгрунтоване виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.288 КК України, і з урахуванням допущених судом істотних порушень кримінального процесуального закону, просив призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, пояснення потерпілого і його представника, які у повному обсязі підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення виправданого і його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційний скарг, обгрунтовуючи свої вимоги доводами викладеними у письмовому запереченні на апеляційні скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг та поданого на них письмового заперечення, провівши судові дебати та надавши виправданому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню повністю, а прокурора - частково, з наступних підстав.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ч.1). Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу (ч.3). Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ч. 4).
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438, п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно ухвалено незаконним складом суду.
Незаконним визнається склад суду, якщо були підстави, передбачені статтями 75, 76 КПК, які виключали участь судді в розгляді справи.
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, під час розгляду даного кримінального провадження головуючим у цій справі суддею ОСОБА_17 ухвалою від 4 червня 2014 року було прийнято рішення про повернення прокурору обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.288 КК України, з підстав його невідповідності вимогам ст.291 КК України.
Ухвалою апеляційного суду від 31.07.2014 р. дане судове рішення було скасовано, а обвинувальний акт повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.
Однією з підстав скасування ухвали суду першої інстанції виявилась оцінка головуючим суддею ОСОБА_17 зібраних у справі доказів, зокрема, ним дана оцінка наявності у діянні обвинуваченого ОСОБА_6 ознак об?єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.288 КК України, що на даній стадії процесу є неприпустимим.
Згідно ухвали суду першої інстанції, головуючим у судовому рішенні зроблено висновок про те, що пред?явлене ОСОБА_6 обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи, так як роботи на проведення яких він був уповноважений не відповідають поняттю ремонт. Таким чином суддею без дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів поставлено під сумнів наявність у діянні ОСОБА_6 ознак об?єктивної строни кримінального правопорушення, передбаченого ст.288 КК України.
Такі дії головуючого у справі судді ОСОБА_17 на думку потерпілого ОСОБА_8 свідчать про упередженність судді, через що ним у суді першої інстанції було заявлено два відводи головуючому судді, у задоволенні яких було відмовлено.
В апеляційній інстанції при оскарженні вироку суду, потерпілий ОСОБА_8 в обгрунтування поданої ним апеляційної скарги послався також як на підставу скасування виправдувального вироку на недотримання судом вимог п.2 ч.1 ст.415 КПК України, оскільки в ухваленні судового рішення брав участь суддя ОСОБА_17 , якому ним було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_17 . На думку потерпілого, у судді ОСОБА_17 наперед сформувалась думка про невинуватість ОСОБА_6 , тому він підлягав відводу.
На думку судової колегії, такі доводи потерпілого ОСОБА_8 не позбавлені підстав, з наступних мотивів.
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зроблений головуючим суддею ОСОБА_17 в ухвалі суду від 4 червня 2014 р. висновок про те, що пред?явлене ОСОБА_6 обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи, так як роботи на проведення яких він був уповноважений не відповідають поняттю ремонт, без дослідження безпосередньо у судовому засіданні зібраних органом досудового слідства доказів, на думку колегії суддів ставить під сумнів його безсторонність, у зв?язку з чим він підлягав відводу, у тому числі й шляхом заявлення самовідводу.
Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 75, 76 КПК України, під час розгляду провадження щодо ОСОБА_6 , в якому потерпілим є ОСОБА_8 , незважаючи на наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді, головуючий по справі в суді першої інстанції - суддя ОСОБА_17 не заявив про самовідвід, а натомість розглянув провадження та 25 листопада 2015 року постановив виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 , не забезпечивши при цьому достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності.
На думку колегії суддів, доводи потерпілого ОСОБА_8 щодо необ`єктивності та упередженості судді можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки має місце порушення ст. 75 КПК України з урахуванням вищезазначених рішень Європейського суду з прав людини.
За таких обставин вирок місцевого суду не можна вважати законним й обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, а справа призначенню до нового розгляду в суді першої інстанції.
Щодо посилання прокурора в апеляційній скарзі на відсутність технічного запису судового засідання яке відбулося 20.07.2015 року, такі є необгрунтованими, оскільки відповідний технічний запис даного судового засідання міститься у матеріалах кримінального провадження.
Під час нового судового розгляду необхідно усунути виявлені порушення закону, дати належну правову оцінку всім доказам у справі, перевірити інші доводи апеляційних скарг прокурора і потерпілого та постановити законне й обґрунтоване рішення, належним чином мотивувавши свої висновки.
Керуючись ст.ст.404, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити частково, а потерпілого ОСОБА_8 задовольнити повністю.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 25 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 за ст.288 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ст.288 КК України в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :