Справа № 738/1319/16-к
№ провадження 1-в/738/651/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_5 ,
В С Т А H О В И В:
Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії № 91 та спостережна комісія Менської райдержадміністрації звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що засуджений за час перебування в місцях позбавлення волі має шість стягнень та вісім заохочень і останній став на шлях виправлення.

Представник спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, представник установи виконання покарань Менської виправної колонії №91 у судове засідання не з`явилися.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Захисник засудженого в судовому засіданні просив спільне подання адміністрації задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що в задоволенні подання слід вімовити, оскільки засуджений має діюче стягнення що свідчить про те що він не став на шлях виправлення.

Заслухавши захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 27 листопада 2009 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого йому майна.

Строк відбування покарання обчислюється з 28 січня 2009 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 28 січня 2009 року по 22 лютого 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , останній перебуває в місцях позбавлення волі з 04.02.2009 року. За час перебування в Сімферопольському СІЗО ОСОБА_5 допускав порушення вимог режиму утримання, за що отримав два стягнення, які на даний час погашені, розпорядок дня виконував, до праці не залучався та не заохочувався.

З 26.05.2010 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Менській ВК №91 де допустив порушення режиму утримання, розпорядку дня, зберігання заборонених предметів, за що отримав чотири дисциплінарні стягнення, які на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку. Засуджений працевлаштований на виробництві установи робітником дільниці по виготовленню корпусних меблів, де до роботи ставиться сумлінно та старанно, має вісім заохочень, порушень трудової дисципліни та техніки безпеки не допускає, до робіт із благоустрою установи відноситься позитивно, відвідує виховно-профілактичні та культурно-масові заходи, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них посередньо. Товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості, до негативних вчинків інших засуджених відноситься байдуже.

Разом з тим судом встановлено, що 26 травня 2016 року на засудженого ОСОБА_5 було накладене адміністративне стягнення у вигляді суворої догани за порушення розпорядку дня, яке на даний час є діючим.

Враховуючи особу засудженого, його поведінку, наявність у нього всім заохочень та сім стягнень одне з яких є діючим, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого не свідчить про те що засуджений став на шлях виправлення, а тому у задоволенні спiльного подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_5 слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні спiльного подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1