Єдиний унікальний номер 341/946/16-к
Номер провадження 1-кп/341/70/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі

матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ідлеб Сирійської Арабської республіки жителя АДРЕСА_1 , сирійця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, без постійного місця праці, несудимого, громадянина Сирії,

за ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження при слідуючих обставинах:

ОСОБА_5 24 грудня 2015 року близько 09 год. 30 хв., керуючи за дорученням автомобілем марки «Пежо Партнер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 рухався по автодорозі сполученням «МукачевеЛьвів Н-09» у напрямку від с. Поплавники Галицького району до м. Галича Івано-Франківської області. Крім нього, в салоні автомобіля знаходився на передньому сидінні пасажира ОСОБА_8 . В той час по зустрічній смузі рухався невстановлений легковий автомобіль.

Під`їжджаючи до АЗС «УкрПетроль», що знаходиться по ходу руху, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 14.2 «в», «г». п. 1.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, почав виконувати маневр обгону невстановленого мікроавтобуса, який рухався попереду у попутному напрямку.

В той час на перехідно-швидкісній смузі, позаду» АЗС «УкрПетроль» у нерухомому стані знаходився автомобіль марки «ИЖ-21251-012», реєстраційний № НОМЕР_2 , біля лівої задньої частини якого перебував ОСОБА_4 .

Виїхавши на смугу зустрічного руху, водій ОСОБА_5 вирішив відмовитись від продовження виконання маневру обгону та повернутись на свою смугу, одночасно застосовуючи гальмування. При виконанні таких дій, ОСОБА_5 втратив керованість автомобілем, який у стані заносу вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3, 10.1, 12.1, 12.3, та п. 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого горизонтальна розмітка у вигляді вузької суцільної лінії має таке значення поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг на дорогах. Підпунктами в) і г) п. 24.2 Правил передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатись, що смуга зустрічного, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а після обгону він зможе, не створюючи пешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутись на займану смугу.

В результаті порушення водієм ОСОБА_5 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків, що викликало необхідність проведення операції (скелетне витяжіння за ліву п`ятку 24.12.2015 року та скелетний витяг за ліву гомілку 25.12.2015 року, а також остеосинтез лівої гомілки АЗФ. Некректомія 30.12.2015 року), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як таких, що є небезпечними в момент спричинення.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і суду пояснив, що 24 грудня 2015 року, близько 09 год. 30 хв. він на автомобілі марки «Пежо Партнер» разом з ОСОБА_8 , який сидів на передньому сидінні пасажира, їхав у напрямку від с. Поплавники до м. Галича Івано-Франківської області.

Під`їжджаючи до АЗС «УкрПетроль», що знаходиться по ходу руху, він хотів обігнати мікроавтобус, який їхав попереду, хоч в цьому місці такий маневр заборонений (є суцільна лінія розмітки). Коли почав виконувати маневр обгону побачив, що зробити цього не встигне, так як попереду їхав інший автомобіль. Припинивши виконувати маневру обгону і намагаючись повернутись на свою смугу, одночасно став застосовувати гальмування. Однак, автомобіль почало нести і він втратив керованість ним, який у стані заносу вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який знаходився на перехідно-швидкісній смузі біля лівої задньої частини свого автомобіля, який в нерухомому стані стояв на узбіччі дороги.

В результаті ДТП, що сталася, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а він (обвинувачений) попросив ОСОБА_8 , щоб той викликав по телефону швидку допомогу та поліцію.

В даний час він відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, жаліє, що так сталося і розкаюється у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що обвинувачений повністю відшкодував йому завдані матеріальні збитки, пов`язані з лікуванням, а також моральну шкоду. На суворості покарання обвинуваченому не наполягає.

Оскільки, обвинувачений в судовому засіданні вину визнав та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується протоколами слідчих дій та висновками судових експертиз, які подані стороною обвинувачення та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

За наведених вище у вироку обставин справи та доказів суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження і винність свою у вчиненому визнав повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що обвинувачений судиться вперше, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, у вчиненому щиросердечно розкаявся, відшкодував потерпілому завдані збитки і той не наполягає на суворості покарання обвинуваченому.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинененого ним злочину, який є необережним, ступінь небезпечності його як особи для суспільства суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, через що, призначивши йому покарання, від відбування такого його слід звільнити з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

З обвинуваченого слід стягнути в доход держави витрати за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувавши ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки і на підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.

Запобіжний захід засудженому не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 1370 грн. 60 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Визнані по справі речовими доказами автомобіль марки «Пежо Партнер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 і переданий на зберігання засудженому йому ж повернути, автомобіль марки ««ИЖ-21251-012», реєстраційний № НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - йом ж повернути.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Галицький районний суд.

Головуючий:ОСОБА_1