Код суду 233 Справа № 233/4285/16-к
Вирок
Іменем України
16 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянинівка Донецької області, громадянина України, який має середню технічну освіту, не працює, працездатний, вдівець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 не будучи суб*єктом підприємницької діяльності та не маючи ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в порушення встановленого порядку захисту економічних інтересів держави щодо порядку зберігання та реалізації алкогольних напоїв, передбаченого ст.ст. 2,3, 9,15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.215.1 ст. 215 розділу VI «Акцизний податок» Податкового кодексу України п.9 ч.1 ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» розробив схему їх незаконного придбання, зберігання та збуту. В період часу приблизно з травня 2016 року, точної дати не встановлено по 02 серпня 2016 року ОСОБА_4 діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, у невстановленої особи у невстановлених місцях незаконно придбав незаконно виготовлені алкогольні напої горілку, яка відноситься до групи підакцизних товарів, яку став зберігати з метою збуту та незаконно збував за готівку за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
12 травня 2016 року приблизно о 12 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, діючи умисно, незаконно збув ОСОБА_6 за готівку у сумі 30 гривень 0,5л незаконно виготовленої горілки.
02 серпня 2016 року під час проведення в передбаченому законом порядку обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: 4 пластикові пляшки об*ємом 10 літрів кожна із горілкою, 2 пластикові каністри об*ємом 20 літрів кожна із горілкою, 2 пластикові каністри об*ємом 25 л кожна із горілкою, 2 пластикові каністри об*ємом 10 літрів кожна із горілкою, 13 пластикових пляшок об*ємом 5 літрів кожна із горілкою, 2 пластикові пляшки об*ємом 0,5л кожна із горілкою, а всього 216 літрів незаконно виготовленої алкогольної продукції - горілки, яка відповідно до висновку експерта від 23 серпня 2016 року № 329 є кустарно виготовленою спиртовмісною сумішшю, виготовленою із порушенням технології горілчаного виробництва та не відповідає вимогам стандарту 4256:2003 «Горілки й горілки особливі», ТУ, ДСТУ 4157:2003 «Напої лікеро-горілчані» та є недоброякісною, яку ОСОБА_4 незаконно придбав у невстановленої особи з метою подальшого збуту, незаконно зберігав з метою збуту та збував.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.204 КК України як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
Під час досудового розслідування 29 серпня 2016 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 31 серпня 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 29 серпня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 зобов*язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у скоєнні злочину, передбаченого ст.204 ч.1 КК України; співпрацювати із правоохоронними органами та сприяти розслідуванню у інших кримінальних провадженнях у викритті злочинної діяльності осіб, що займаються незаконним виготовленням підакцизних товарів.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Прокурор та захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_4 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які були йому роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 серпня 2016 року року між ним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 29 серпня 2016 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_4 за ст.204 ч.1 КК України як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, що є умисним злочином невеликої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 204 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якої стягнути на користь держави 460 гривень 80 копійки.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 460 (чотириста шістдесят) гривень 80 копійок.
Речові докази 4 пластикові пляшки ємністю 10 л кожна з горілкою; 2 пластикові каністри ємністю 20л кожна з горілкою; 2 пластикові каністри ємністю 25 л кожна з горілкою; 2 пластикові каністри ємністю 10 л кожна з горілкою; 13 пластикових пляшок ємністю 5л кожна з горілкою; 2 пластикові пляшки ємністю 0,5л кожна з горілкою, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Слов*янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя