Справа № 669/126/16-к
Провадження № 1-кп/669/17/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір`я кримінальне провадження № 0000146 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 03 вересня 2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309, ст. 263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням із призначенням іспитового строку 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2015 року біля 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 із невстановленими слідством особами автомобілем приїхали в с.Степанівка Білогірського району Хмельницької області Хмельницької області, де на пасовищі помітили коней, які знаходилися без нагляду власників та вирішили їх викрасти. В подальшому, ОСОБА_4 із невстановленими слідством особами, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю власників коней та інших сторонніх осіб, таємно викрали із пасовища с.Степанівка Білогірського району Хмельницької області належні ОСОБА_12 кобилу вартістю 14500 грн. та лоша вартістю 6500 грн., належного ОСОБА_6 одного коня вартістю 10500 грн. та належну ОСОБА_5 одну кобилу вартістю 14500 грн., якими розпорядились на власний розсуд, а саме поїхали на конях верхи з метою їх подальшого продажу та отримання грошових коштів від реалізації, чим заподіяли потерпілим матеріальної шкоди на вказані суми.

Крім цього, 30 липня 2015 року біля 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю власників коней та інших сторонніх осіб, з пасовища с.Паньківці Білогірського району Хмельницької області таємно викрав належну ОСОБА_7 кобилу каштанової масті вартістю 14500 грн., якою розпорядився на власний розсуд, а саме продав невстановленій слідством особі за 7000 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди.

Крім цього, 02 вересня 2015 року біля 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю власників коней та інших сторонніх осіб, з пасовища с.Дідківці Білогірського району Хмельницької області таємно викрав належну ОСОБА_8 кобилу каштанової масті вартістю 14500 грн., якою розпорядився на власний розсуд, а саме продав невстановленій слідством особі за 7500 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди.

Крім цього, 08 жовтня 2015 року біля 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю власників коней та інших сторонніх осіб, з пасовища с.Коритне Білогірського району Хмельницької області таємно викрав належні ОСОБА_10 дві кобили вартістю 14500 грн. кожна та належну ОСОБА_9 одну кобилу вартістю 14500 грн., якими розпорядився на власний розсуд, а саме продав невстановленій слідством особі за 15000 грн., чим заподіяв потерпілим матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, у вчиненому розкаявся та показав, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин він вчинив чотири крадіжки коней. Вказав, що 24 червня 2015 року в обідню пору, з метою викрадення коней, він із знайомими хлопцями на ім`я « ОСОБА_13 » та іншим, ім`я якого він не знає, автомобілем ВАЗ 2101 зеленого кольору приїхали з м.Житомир в Білогірський район, де дочекавшись нічної пори, з дерев`яної обори пасовища с.Степанівка спільно викрали дві кобили, одна з яких була з лошам, та одного коня, на які посідали верхи та попрямували в бік Любарського району, щоб продати коні та мати з цього прибуток, а чоловік, ім`я якого йому невідоме, поїхав автомобілем. Пояснив, що проїхавши біля 30 км кінь втік, а кобили з лошам вони відпусти, так як вже світало і вони не хотіли бути викритими працівниками поліції. Крім того, він сам особисто вчинив ще три крадіжки коней, а саме 30 липня 2015 року в нічний час з пасовища с.Паньківці Білогірського району викрав одну кобилу каштанової масті, яку продав невідомому заготівельнику коней за 7000 грн., 02 вересня 2015 року в нічний час з пасовища с.Дідківці Білогірського району викрав кобилу каштанової масті, яку продав невідомому заготівельнику коней за 7500 грн., а також 08 жовтня 2015 року у вечірній час з пасовища с.Коритне Білогірського району викрав три кобили, які також продав невідомому заготівельнику коней за 15000 грн. Позовні вимоги позивачів в частині матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, а в частині моральної шкоди частково, просив суворо його не карати.

Крім власного визнання, вина обвинуваченого доведена зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що вранці 25 червня 2015 року вона виявила зникнення кобили каштанової масті, яку напередодні залишила спутаною на громадській оборі на пасовищі з південної сторони с.Степанівка Білогірського району. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримала, просила його задовольнити;

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що вранці 25 червня 2015 року вона виявила зникнення коня гнідої масті, якого напередодні залишила спутаним на громадській оборі на пасовищі з південної сторони с.Степанівка Білогірського району;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що вранці 31 липня 2015 року він виявив зникнення кобили каштанової масті, яку напередодні припнув на пасовищі с.Паньківці Білогірського району;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що вранці 03 вересня 2015 року він виявив зникнення кобили каштанової масті, яку напередодні припнув парно з іншою кобилою білої масті на пасовищі с.Дідківці Білогірського району;

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що вранці 09 жовтня 2015 року він виявив зникнення двох кобил, яких напередодні припнув на пасовищі с.Коритне Білогірського району. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримав, просив його задовольнити;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що вранці 09 жовтня 2015 року він виявив зникнення кобили гнідої масті, яку напередодні припнув на пасовищі с.Коритне Білогірського району;

- даними протоколу огляду від 25 червня 2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто обору на пасовищі с.Степанівка Білогірського району Хмельницької області та встановлено відсутність двох кобил з лошам та одного коня, на зовнішні ознаки якої попередньо вказували потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 27-33);

- даними протоколу огляду місця події від 31 липня 2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто пасовище с.Паньківці Білогірського району Хмельницької області та встановлено відсутність кобили каштанової масті, на зовнішні ознаки якої попередньо вказував потерпілий ОСОБА_7 , а також виявлено металевий ланцюг з пасом, на який була припнута викрадена кобила (а.с. 41-45);

- даними протоколу огляду від 07 вересня 2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто пасовище с.Дідківці Білогірського району Хмельницької області та встановлено відсутність кобили каштанової масті, на зовнішні ознаки якої попередньо вказував потерпілий ОСОБА_8 (а.с. 63-66);

- даними протоколу огляду місця події від 08 жовтня 2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто пасовище с.Коритне Білогірського району Хмельницької області та встановлено відсутність трьох кобил, на зовнішні ознаки яких попередньо вказували потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також виявлений металевий ланцюг та резиновий пас, на які були припнуті викрадені кобили (а.с. 76-79);

- даними протоколів проведення слідчих експериментів від 12 грудня 2015 року та від 20 грудня 2015 року з відеозаписами на СД-дисках, в ході яких обвинувачений ОСОБА_4 відтворив дії, обстановку та обставини незаконного заволодіння: 24 червня 2015 року із знайомими хлопцями з пасовища с.Степанівка Білогірського району Хмельницької області однієї кобили з лошам потерпілого ОСОБА_12 , одного коня потерпілої ОСОБА_6 та однієї кобили потерпілої ОСОБА_5 ; 30 липня 2015 року з пасовища с.Паньківці Білогірського району Хмельницької області однієї кобили каштанової масті потерпілого ОСОБА_7 ; 02 вересня 2015 року з пасовища с.Дідківці Білогірського району Хмельницької області однієї кобили каштанової масті потерпілого ОСОБА_8 ; 08 жовтня 2015 року з пасовища с.Коритне Білогірського району Хмельницької області двох кобил потерпілого ОСОБА_10 та однієї кобили потерпілого ОСОБА_9 (а.с. 83-90, 109-111);

- даними протоколу огляду від 20 грудня 2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто узбіччя дороги із вул.Молодіжної смт.Ямпіль до с.Норилів Білогірського району, на яке особисто вказав обвинувачений ОСОБА_4 , та виявлено вуздечку сірого кольору спрощеного типу, яка була знята ОСОБА_4 з викраденої кобили потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 112-113);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04 лютого 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав вуздечку сірого кольору спрощеного типу, яка була вилучена в місці, на яке показав обвинувачений ОСОБА_4 (а.с. 114-115);

- даними довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 04 лютого 2016 року № 22-05/96, з якої слідує, що вартість коня робочого складає 10500-12000 грн., кобили 14500-18000 грн., лошати 6500-8900 грн. (а.с. 96).

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , який не оспорював фактичних обставин справи, досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих дій та інших долучених до матеріалів кримінального провадження документів, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб по епізоду з потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та вчиненій повторно по епізодах з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, що кваліфікується як злочин середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час засуджений до позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття, що полягає в добровільній критичній оцінці своєї протиправної поведінки через визнання вини, публічне вибачення перед потерпілими та готовності нести кримінальну відповідальність, а також те, що він активно сприяв розкриттю злочину, що полягало в з`явленні обвинуваченим на виклики до правоохоронних органів та суду, повідомлені ним щодо обставин вчинення злочину, надання доказів та інших відомостей про обставини справи.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винного, який є особою молодого віку та обставин, які пом`якшують йому покарання, характер вчиненої крадіжки та розмір викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах строку, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд бере до уваги, що даний злочин обвинувачений ОСОБА_4 вчинив під час іспитового строку, не зробивши належних висновків після застосування до нього кримінального покарання, а тому суд розцінює це як порушення ним умов застосування ст. 75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, що в розумінні положень ст. 78 КК України унеможливлює повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням і за таких обставин його виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства у місцях позбавлення волі.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2014 року у виді двох років шести місяців позбавлення волі (а.с. 100-101), суд вважає необхідним до нового покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком та визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Також, суд вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, даний злочин вчинив під час іспитового строку на території іншої області, не відбувши покарання за попереднім вироком, не працевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання, то з метою забезпечення виконання даного вироку останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_5 про стягнення з відповідача (обвинуваченого) матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи доведеність винуватості ОСОБА_4 у викрадені в потерпілого ОСОБА_10 двох кобил загальною вартістю 29000 грн. та в потерпілої ОСОБА_5 однієї кобили вартістю 14500 грн., що підтверджується довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 04 лютого 2016 року № 22-05/96, а також те, що викрадені кобили обвинуваченим для потерпілих не повернені та шкода не відшкодована, то вказані суми підлягають стягненню з обвинуваченого на користь позивачів (потерпілих).

Разом з тим, не підлягає задоволенню позов ОСОБА_10 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 11000 грн. (40000 грн. 29000 грн.), оскільки дані вимоги належними доказами не підтверджені, сума документально не обґрунтована, а також виходить за межі тієї шкоди, яка встановлена в судовому засіданні згідно пред`явленого прокурором обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачам ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , суд враховує те, що позивачі в зв`язку з протиправними діями відповідача були позбавлені можливості на власний розсуд користуватися викраденими кіньми, крім того, змушені були змінити звичний для них спосіб життя та докладати додаткових зусиль, направлених на захист своїх прав в правоохоронних органах та суді.

За таких обставин, враховуючи вимоги справедливості та розумності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_10 10000 грн., а на користь позивача ОСОБА_5 5000 грн.

До того ж, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 підлягають стягненню витрати на правову допомогу, підтвердженні квитанцією, що видана адвокатом від 12 лютого 2016 року, ордером, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2016 року, та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 121-126).

Процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2014 року у виді двох років шести місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду, та обчислювати строк відбування покарання з 02 березня 2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 29000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди та 3000 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 14500 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази:

- вуздечку сірого кольору спрощеного типу, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у його власності;

- ланцюг з припоном і прорезинений пас з припоном, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білогірського відділення поліції ГУНП в Хмельницькій області, передати потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1