справа № 631/1838/16-к
номер провадження 1кс/631/152/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року смт. Нова Водолага
Слідчий суддя Нововодолазький районний суд Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до зібраних в ході досудового розслідування матеріалів, а саме інформації відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області та протоколів огляду встановлено, що невідомими особами самовільно зайнятті наступні земельні ділянки державної форми власності на території Нововодолазького району:
земельна ділянка на території Охоченської сільської ради орієнтовною площею 13 га відносяться до земель сільськогосподарського призначення (рілля), землі запасу, на даний час на ці землі право власності або оренди не зареєстровано;
земельна ділянка на території Сосонівської сільської ради орієнтовною площею 9 га яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення (рілля), землі запасу, на даний час на цю земельну ділянку право власності або оренди не зареєстровано;
Земельна ділянка на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району площею 13 га та ділянка площею 26 га на території Нововодолазької селищної ради засіяні культурою соняшника, земельна ділянка на території Сосонівської сільської ради площею 9 га засіяна соєю.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що результати позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства, при використанні вказаних земельних ділянок, має суттєве значення для встановлення факту самовільного зайняття земельних ділянок та можуть бути використані у якості доказів
Доказами у кримінальному провадженні можуть бути акти перевірок та інші документи, складені Держекоінспекцією у Харківській області за результатом проведення позапланової виїзної перевірки, які можуть бути використані для доведення позиції державного обвинувачення в суді.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду справи слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали та оцінивши доводи внесеного клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом отримання від органів державної влади актів перевірок
Положеннями ч.1 ст.94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На даний час з КПК України виключено п.6 ч.2 ст.36 та п.4 ч.2 ст.40, якими прокурору та слідчому надавались повноваження призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом, що обумовлює необхідність звернення до слідчого судді із даним клопотанням.
Відповідно до приписів ч. ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду та клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно із Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про використання та охорону земель покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища,раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Таким центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища,раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №454/2011 від 13.04.2011 року, є вказана інспекція (далі Держекоінспекція України).
Згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №454/2011 від 13.04.2011 року (далі - Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.
Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з п.п. «б», п.п. 2 п. 4 Положення Держекоінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель
Відповідно до п.п. 5, 12 п. 6 Положення Держекоінспекція в межах своїх повноважень має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов`язкові для виконання приписи, розпорядження, а також розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред`являти претензії.
Відповідно до п. 7 Положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря). Територіальним органом Держекоінспекції України є Державна екологічна інспекція у Харківській області.
Крім цього, згідно із п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженого Постановою КМУ №963 від 25.07.2007 року із змінами внесеними Постановою КМУ №482 від 22.07.2016 року, які набрали чинності 05.08.2016 року, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами.
Пунктом другим Постанови КМУ № 408 від 13.08.2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ч. ч.7, 8, 11 ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Орган або особа, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.
Тривалість позапланової виїзної ревізії не повинна перевищувати 15 робочих днів.
Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено необхідність отримання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки, оскільки отримані за результатами такої перевірки відомості стосовно виміру земельних ділянок, визначення шкоди, розмірів заподіяних збитків матимуть істотне значення для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується і матеріалами кримінального провадження, а також призначення позапланової виїзної перевірки є доцільним та відповідає завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 94, 132, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Надати дозвіл на проведення позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог чинного земельного законодавства під час самовільного зайняття земельних ділянок державної форми власності, розташованих на території:
- Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області приблизною площею 13 га державної форми власності;
- Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області площею 26 га державної форми власності;
- Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області площею 9 га державної форми власності.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1