Ухвала
іменем України 16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановила:

У лютому 2016 року захисником було подано касаційну скаргу на вказані судові рішення, які він просив змінити або скасувати та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2016 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
В межах встановленого строку, захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки зазначені в ухвалі суду від 22 лютого 2016 року не усунув.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2016 року зазначалося, що відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України, вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 в апеляційному порядку по суті не переглядався, а тому не може бути предметом касаційного розгляду, однак захисник знову оскаржує вирок районного суду, який не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Також, захисник оскаржує ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка відповідно до ст. 399 КПК України є предметом касаційного оскарження.

Однак, у касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду та які істотні порушення кримінального процесуального закону допущені судом апеляційної інстанції при розгляді даного провадження.
Частиною 1 ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
4) змінити судове рішення.
З урахуванням зазначеного, прохання захисника щодо результатів розгляду касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України, оскільки прийняття судом альтернативних рішень КПК України не передбачено.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається у разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3