УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Солом`янського управління Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі матеріалів досудового розслідування № 0009976, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.11.2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009976 від 27 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 25.08.2016 до Солом`янського УП із заявою звернувся представник Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , який повідомив про неправомірні дії з боку невстановлених осіб, які полягають у підробці та використанні, невстановленою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який став підставою визнання права власності на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи допитаним в якості свідка, голова «Товариства бджолярів м. Києва» ОСОБА_5 , у 1985 році садиба по АДРЕСА_1 рішенням виконкому ІНФОРМАЦІЯ_2 передана у користування Товариству бджолярів м. Києва. Дана садиба зареecтрована за померлими громадянами, після смерті яких спадкоємців у померлих не було. З того часу члени товариства постійно користувались даною садибою (будинок з земельною ділянкою) і за власний кошт підтримували в належному стані. Право користування садибою протягом часу починаючи з 1985 року не оспорювалось та не заперечувалость. В червні 2016 року, ОСОБА_6 (голова товариства бджолярів м. Києва) знаходився біля своєї пасіки, що розташована на території садиби по АДРЕСА_1 , до нього підійшов громадянин, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_7 і заявив що садиба належить йому та пред`явив вимогу звільнити земельну ділянку від пасік членів товариства бджолярів. ОСОБА_8 спочатку не повірив ОСОБА_7 , оскільки для нього, як і для мешканців сусідніх домоволодінь, є очевидним, що ніяких фактичних власників домоволодіння по АДРЕСА_1 з 1985 року не було Однак, звернувшись до адвоката, товариству бджолярів м. Києва стало відомо що відповідно Рecстру прав власності на нерухоме майно жилий будинок по АДРЕСА_1 до даних був придбаний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , після цього на будинок були накладені ряд обтяжень, а 31.03.2016 р., на підставі Рішення Київміськради за ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , яку також закладено в іпотеку.

В 2005 році «Товариство бджолярів м. Києва» зверталося до Господарського суду Києва із позовом до Київміськради. До участі у справі залучалися в якості 3-х осіб КМБТ, та управління земельних ресурсів КМДА Справа (№ 3/113).

Згідно письмовому поясненню КМБTI (відповідно до рішення у справі ку113 що набрало законної сили) право власності на будинок по АДРЕСА_1 було зареестроване за громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Станом на 2005 рік обидві ці особи давно померли і спадщина за ними ніким оформлена не була. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинк від 2014р. (наданого ОСОБА_7 ) ОСОБА_7 придбав спірний буднок у ОСОБА_11 (що мешкає за адресою АДРЕСА_2 ) якому в свою чергу спірний будинок «нібито» належав на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2007 року.

В 2005-2007 роках здійснити реєстрацію переходу права власності без отримання довідки-характеристики на житловий будинок неможливо, а отримати довідку-характеристику без виходу техніка БТI на місце огляду об`єкту також неможливо. Те ж саме стосувалося і технічного паспорту на будинок. Жодні особи, що представлялися б власниками, спадкоемцями, техніками БТI з 1985 року по 2016 рік на території садиби АДРЕСА_1 не зявлялися, члени Товариства бджолярів і їх майно постійно перебували на території садиби. Власники сусідніх садиб можуть це підтвердити, що садибою АДРЕСА_1 з 1985 року по липень 2016 року користувались і відвідували виключно пасічники - члени товариства бджолярів.

На переконання заявника правовстановлюючі документи на підставі яких було переоформлено право власності з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є підробними, або їх не існyє взагалі і реєстрація права власності за ОСОБА_11 в реєстрі прав на нерухоме майно здійснена приватним нотаріусом ОСОБА_12 на підставі підробного договору купівлі продажу. Громадянин ОСОБА_11 не міг бути власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на законних підставах, а тому не міг розпоряджатися нею і відчужувати її. На даний момент ОСОБА_7 вчинив дії по незаконному захопленню садиби по АДРЕСА_1 та вигнання з її території членів товариства бджолярів міста Києва та знищення їх майна (в т.ч. вуликів).

Згідно матеріалів провадження встановлено, що дійсно приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_12 було посвідчено договір купівлі продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 від 11.11.2014 року укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 ..

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до договору купівлі-продажу від 11.11.2014 укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , щодо об`єкту нерухомого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вивчення вилученої документації, встановлено, що нотаріус ОСОБА_12 , під час посвідчення договору враховувала як підтвердження права власності, договір купівлі-продажу цього ж об`єкту від 29.10.2007, укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_14 ..

Крім цього в ході ознайомлення в ІНФОРМАЦІЯ_4 з правоустановчими документами, технічною документацією на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 644,7 кв.м., кадастровий № :69:242:0028, площею 0,074 га., встановлено, що відомості, щодо перереєстрації 09.11.2007 за ОСОБА_11 зазначеної земельної ділянки відомості відсутні. Таким чином є підстави вважати, що вилучена в нотаріуса довідка в ході проведеного тимчасового доступу до документів, №134-650 за реєстровим №20448 є підробленою. Зазначена довідка є необхідною для підтвердження права власності при здійсненні відчуження нерухомого майна яке відсутнє в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому встановлено, що ОСОБА_7 ймовірно будучи причетний до вчинення даного кримінального правопорушення, припинив дію фіктивної іпотеки №875 від 09.06.2016, в яку умисно заклав об`єкт нерухомого майна з метою не відчуження останнього. 26.10.2016 об 13:12 год., приватним нотаріусом ОСОБА_15 , припинено обтяження відповідно до рішення №32052883, чим знято заборону на відчуження нерухомого майна, з метою перереєстрації права власності. Цього ж дня, близько о 14.17 год., на підставі договору купівлі-продажу №2017 від 26.10.2016, видавник: приватний нотаріус ОСОБА_15 , зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :69:242:0028, площею 0,074 га., та житловий будинок розміщений на даній земельній ділянці, загальною площею 89.1 м.кв., житлова площа 56.9 м.кв., власник ОСОБА_16 .

Відомості про право власності підтверджується довідкою №71627052 з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно.

Крім цього, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_16 є довіреною особою ОСОБА_7 , у зв`язку із чим перереєстрував право власності на об`єкт нерухомого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином у органу досудового розслідування виникла нагальна необхідність у отриманні всіх оригіналів та копій документів, які стали підставою для припинення обтяження, щодо заборони відчуження нерухомого майна 26.10.2016, приватний нотаріус ОСОБА_15 , індексний номер рішення: 32052883, а також оригіналів та копій документів, які стали підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_16 , в тому числі договір №2013 та №2017 від 26.10.2016, приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_15 .

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність в тимчасовому доступі до оригіналу нотаріальної справи з правом її тимчасового вилучення, з приводу посвідчення укладання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , яка перебуває в володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , необхідних слідчих дій, експертних досліджень, а тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий також просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених речей та документів без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Слідчий суддя відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.

Згідно з ч.1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Враховуючи викладені обставини, наведені норми кримінального процесуального закону, перевіривши надані докази, слідчий суддя знаходить клопотання слідчого обґрунтованим та вважає за необхідне його задовольнити, оскільки з доказів наданих на його обґрунтування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що речі та документи до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відомості, які містяться в цих речах та документах можуть бути використані як докази, а довести на даному етапі досудового розслідування вказані обставини іншими способами неможливо.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Виходячи зі змісту клопотання, метою доступу до документів є дослідження в ході досудового розслідування вказаних оригіналів документів та проведення експертних досліджень.

Враховуючи те, що дослідження документів без їх вилучення неможливі, слідчий суддя вважає за доцільне дати розпорядження щодо вилучення даних документів у відповідності із вимогами ч.7 ст.163 КПК України.

Отже, з урахуванням вказаних обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , тимчасовий доступ до всіх оригіналів та копій документів, які стали підставою для припинення обтяження, заборони відчуження нерухомого майна, земельної ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1 , приватний нотаріус ОСОБА_15 , індексний номер рішення: 32052883, а також до оригіналів та копій документів, які стали підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_16 (номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), в тому числі договорів № 2013 та № 2017 від 26.10.2016, видавник: приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_15 , які перебувають у володінні приватного нотаріусу ОСОБА_15 , свідоцтво №3548, що за адресою: АДРЕСА_4 , з можливістю вилучення їх оригіналів.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1