Справа № 362/5637/16-к
Провадження № 1-кс/362/741/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинскої місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинскої місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 06.11.2016 р., близько 06 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 01.02.2016 р. Васильківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, перебуваючи по вул. Декабристів, в м. Василькові, Київської області, зустрівся з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропонував йому вчинити крадіжку майна з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На пропозицію ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , погодився, тим самим вступивши з ним в злочинну змову.

Після цього, 06.11.2016 р., близько 07 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна на автомобілі марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , приїхали до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, користуючись тим, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, будучи заздалегідь обізнаним про місцезнаходження електронасосу марки «Водолій», оскільки він раніше відвідував вказане домоволодіння, ОСОБА_6 проник на територію вищевказаного домоволодіння через частину недобудованого паркану та попрямував до свердловини, в якій розміщувався вищевказаний насос. Перебуваючи біля свердловини, ОСОБА_6 шляхом пошкодження замку відчинив люк до свердловини, звідки дістав електронасос марки «Водолій», вартістю 3150,00 гривень та передав вищевказаний насос через паркан ОСОБА_7 , після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті вчинення крадіжки, потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріального збитку на суму 3150,00 грн.

09.11.2016 р. о 10 год. 00 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

09.11.2016 р. відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням до іншого сховища.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується показами самого підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , протоколами слідчих експериментів з підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 протоколом огляду місця події від 06.11.2016 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та обставин, які підтверджують їх наявність, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, а тому перебуваючи на волі, може ухилятись від явки до органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а також може вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки є раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів.

В обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий вказує, що застосування застави щодо ОСОБА_6 , не є можливим, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

В свою чергу, неможливість застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 , слідство обґрунтовує тим, що останній перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити нові кримінальні правопорушення, а також ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, що підтверджується протоколом допиту самого підозрюваного та протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та довідкою виконавчого комітету Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки раніше вчиняв кримінальні правопорушення та був засуджений за дані кримінальні правопорушення, а також відсутня можливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий підтримав заявлене ним клопотання, вказуючи на те, що, обрання даного виду запобіжного заходу заявлено з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання вчиненню останнім інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний може покинути своє місце проживання щоб уникнути покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, проте просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, пришов до наступного висновку.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України".
Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).
Згідно ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:
1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;
2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу;
5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;
7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);
8) наявність судимостей у підозрюваного,
9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк до шести років, відсутність об`єктивних даних щодо переховування підозрюваного від слідства, також в поданні слідчого відсутні будь-які докази про наявність зазначених ризиків і про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Не доведені такі ризики і прокурором у судовому засіданні.
Оскільки, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_6 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинскої місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобці Васильківського району Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, що має середню освіту, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 01.02.2016 р. Васильківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ,обов`язок:
- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;
- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1