АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/648/16 Справа № 711/169/16-к Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинувачуваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2016 р., яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого останній раз:

- 11.08.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2015 р., призначено ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2015 р., і остаточно до відбуття ОСОБА_10 визначено покарання шість років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_10 вирішено рахувати з 28 квітня 2016 року.

Зараховано ОСОБА_10 у строк відбутого покарання термін тримання під вартою з 25 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями с.5 ст.72 КК України.

Із ОСОБА_10 стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1415 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., а всього 4415 грн.

Вирішена доля речових доказів по справі.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку районного суду ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він біля 14.30 год. 01 серпня 2015 року, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та особою, матеріали відносно яких виділені органом досудового розслідування в окреме провадження, разом із ними, повторно, таємно викрав мініелектростанцію «Хітачі» вартістю 3913 грн. 32 коп., яка належить КП «Черкасиводоканал» і знаходилась біля вагончика, розміщеного поблизу будинку № 325 по вул. Гоголя в м. Черкаси.

Він же, біля 14.00 год. 25 жовтня 2015 року, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, розбив віконне скло в будинку АДРЕСА_2 та через отвір проник всередину житла, звідки намагався таємно викрасти чуже майно потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 : золотий ланцюжок вартістю 5000 грн.; золотий браслет вартістю 3000 грн.; золоту каблучку вартістю 10 000 грн.; жіночі парфуми вартістю 1000 грн., мобільний телефон «Нокіа» вартістю 100 грн.; золоту каблучку вартістю 5000 грн.; золоту підвіску вартістю 1000 грн.; буси із перлин із золотою застібкою вартістю 3000 грн.; срібний ланцюжок вартістю 300 грн.; срібний ланцюжок із підвіскою вартістю 500 грн.; золоту брошку вартістю 2000 грн.; золотий ланцюжок з підвіскою загальною вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 31 900 грн., поклавши чуже майно до кишень свого одягу. Довести свій злочинний намір до кінця не зміг, оскільки до будинку повернулись власники, помітивши яких, підсудний виліз через вікно на подвір`я, де був затриманий потерпілим ОСОБА_8 та його сином.

Не погоджуючись із даним судовим рішення обвинувачений ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції змінити або скасувати, оскільки суд, не повно з`ясувавши всі обставини справи призначив йому надто суворе покарання. В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог КПК України. Також ОСОБА_10 посилається на те, що судом бралися до уваги лише ті докази, які надавалися потерпілими по справі і зовсім були відкинуті докази здобуті під час досудового слідства у кримінальному провадженні.

В доповненні до апеляційної скарги від 08.06.2016 р., після виправлення недоліків, допущених в апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції та направлення матеріалів на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому аргументує свої вимоги з посиланням на статті чинного законодавства.

В доповненні до апеляційної скарги від 22.06.2016 р. обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити матеріали провадження на новий судовий розгляд із дачею вказівок на усунення порушень норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а згідно вимог Європейської конвенції ч. 3 ст. 6 засудження не може ґрунтуватися виключно на показаннях свідків, про що наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з захисту прав людини.

Також зазначає, що при призначенні йому покарання по за увагою суду першої інстанції залишилась пом`якшуюча його відповідальність обставина щире каяття.

Крім цього, за клопотанням потерпілої до матеріалів кримінального провадження в день проголошення вироку щодо ОСОБА_10 були долучені виписки з вироків, якими він раніше засуджувався. Однак, на його думку, вказані матеріали не могли бути долучені, оскільки він з ними не був ознайомлений.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказують, що вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2016 р. відносно ОСОБА_10 є законним і обґрунтованим. Просять апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та доповнення до неї, прокурора, який заперечував проти її задоволення, та перевіривши матеріали провадження колегія суддів приходить висновку, що подана апеляційна скарга з доповненням не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні тих злочинів за які він засуджений при обставинах, викладених у вироку, підтверджений зібраними по матеріалам провадження доказами, яким суд першої інстанції дав вірну юридичну оцінку.

При цьому судом ретельно були досліджені докази вини ОСОБА_10 по кожному епізоду так вина ОСОБА_12 у викрадені міні електростанції «Хітачі» підтверджується наступними доказами

- показаннями свідка ОСОБА_13 даними в суді першої інстанції, який повідомив про обставини вчинення ОСОБА_10 крадіжки міні електростанції;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , даними нею в суді першої інстанції, яка повідомила що бачила, як два незнайомі їй чоловіки переносили між вулицями Гоголя і Б.Хмельницького, важкий предмет схожий на генератор;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , даними ним в суді першої інстанції проте, що бачив як троє чоловіків несли щось тяжке по вул. Б.Хмельницького і до них під`їхав автомобіль РЕНО, про що він повідомив працівників водоканалу, які розшукували викрадену міні електростанцію;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , даними ним в суді першої інстанції, який повідомив, що він разом з ОСОБА_12 та ще одним знайомим перенесли міні електростанцію від будівельного вагончика, після чого він на автомобіліл таксі відвіз її до сусіда та продав за декілька тисяч грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , даними ним в суді першої інстанції, який повідомив про придбання у сусіда ОСОБА_17 , тобто ОСОБА_11 міні електростанції «Хітачі» за 3200 грн.;

- протоколом огляду у свідка ОСОБА_16 вилучено генератор (міні електростанцію) «Хітачі».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення майна, вчинене повторно і за попередньою змовою групою осіб(крадіжка) та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок в цій частині.

По епізоду проникнення та таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але довести свій злочин намір ОСОБА_10 до кінця не зміг, оскілки до будинку повернулись власники, помітивши яких виліз через вікно на подвір`я, де був затриманий власником будинку та його сином, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в суді першої інстанції повідомили про обставини події яка мала місце 25.10.2015 року близько 14 год. за адресою буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 намагався викрасти речі з їх будинку та зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але свій злочиний умисел недовів до кінця, оскільки був затриманий;

- протоколом огляду місця події від 25.10.2015 року за адресою будинок АДРЕСА_2 , де виявлено пошкодження вікна, виявлено розкидані речі в будинку, та в затриманого ОСОБА_10 вилучено чужі речі, а саме ювелірні прикраси з золота та срібла.

Отже колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції вірного прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що вирок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, що судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено всіх обставин кримінального провадження, що вирок суду побудований тільки на доказах та показах потерпілої сторони, не підлягають до задоволення та спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції та матеріалами кримінального провадження з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Посилання ОСОБА_10 на неврахування судом першої інстанції пом`якшуючої його відповідальність обставини щире каяття, є безпідставним, оскільки останній вини своєї у вчиненні крадіжки міні електростанції не визнав, а отже, щиро не покаявся.

Часткове визнання вини замах на крадіжку майна у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не може бути враховане, як щире каяття.

Слідчі дії проводилися відповідно до вимог КПК, а тому всі докази по справі є допустимими.

Надуманими та такими, що не підлягають задоволенню є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_10 на те, що суд безпідставно долучив до матеріалів провадження характеризуючі його особу дані виписки з вироків його попередніх судимостей, оскільки вказані документи були долучені у відповідності до вимог КПК України, не як докази, а як дані, що характеризують особу обвинувачуваного.

Неоднозначну позицію ОСОБА_10 під час судового розгляду стосовно визнання та часткове визнання своєї винуватості слід розцінювати як намагання його ухилитися від відповідальності за скоєне.

Інші його посилання в апеляційній скарзі на неповноту досудового та судового слідства є безпідставними, оскільки наявні в справі докази, досліджені судом повністю доводять його винуватість у вчиненні даних злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом повно і об`єктивно досліджені всі обставини справи і зроблений вірний висновок про доведеність його вини у вчиненні тих злочинів за які він засуджений.

Дії ОСОБА_10 за вказаними статтями КК України кваліфіковані вірно, а покарання призначене у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Вірно до нього також застосовані положення ч. 5 ст. 72 КПК України стосовно зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Крім того, колегія суддів вважає що на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 28.04.2016 року по 14.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу із доповненнями ОСОБА_10 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2016 р. залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2016 р. щодо ОСОБА_10 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 28.04.2016 року по 14.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її оголошення апеляційним судом, але може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :