16.08.2016 Справа №607/5429/16-к
Тернопільський міськрайонний суд
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується о 00 год. 00 хв. 19 серпня 2016 року.
Прокурор клопоче про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою за наявністю до цього підстав.
Захисник, підтриманий обвинуваченою, просить змінити останній запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшились та прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу; обвинувачена має постійне місце проживання та реєстрації.
Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього питання, приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченої під вартою ще на 60 днів, задоволення клопотання прокурора, та відповідно відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, виходячи з наступного:
судом встановлено, що обставини, які свідчили про ризики, що стали підставою для обрання/продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінились. Мотиви, з яких приймались зазначені рішення, продовжують бути:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років; раніше судима за вчинення аналогічних злочинів, що свідчить про систематичність її протиправної поведінки, незаміжня, не працювала.
Виходячи з цього, суд вбачає збереження обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, обвинувачена зможе вчинити спроби переховуватись від суду з огляду на покарання, яке їй загрожує у випадку встановлення судом винуватості, вплинути на свідка ОСОБА_6 , який ще не допитаний судом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам недостатньо.
Наявність в ОСОБА_3 постійного місця проживання та реєстрації, вказаних ризиків не нівелює.
Інших обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не представлено.
Завершити судовий розгляд до спливу продовженого строку тримання під вартою, тобто, до 19 серпня 2016 року, не можливо з огляду на неприбуття в засідання свідка для його допиту.
При цьому, суд нагадує про визначення обвинуваченій згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2016 року розміру застави 5 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 194, 331, 392 КПК України, суд -
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 14 жовтня 2016 року.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1