УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №283/818/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах законного представника ОСОБА_9 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2016 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
АДРЕСА_1 , студента 2 курсу Малинського
професійного ліцею, судимого : - 29.07.2014 р
Малинським районним судом Житомирської
області за ч.2 ст. 289 КК України на 6 місяців
позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік,-
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі - 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили залишено щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Речові докази: телевізор «LG 42 PJ 350» з пультом керування, тюнер марки «Digital Satellite 4060 CX» з пультом керування та сабвуфер «EMIX» вирішено залишити потерпілій ОСОБА_10 ..
Згідно змісту вироку суду: 06 лютого 2015 року близько 22 години ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 переконався у відсутності сторонніх осіб, які б могли завадити скоїти злочин та увійшов на подвір`я вищевказаного домоволодіння. Після цього він підійшов до незачиненого вікна з лицевої сторони будинку, яке веде до кімнати та через нього проник в будинок.
Оглянувши кімнату, ОСОБА_8 таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав наступне майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: плазмовий телевізор марки «LG 42 PJ 350», вартістю 5500 грн, тюнер марки Digital Satellite 4060 CX», вартістю 500 грн., сабвуфер марки «EMIX», вартістю 1500 гривень.
Дане майно обвинувачений виніс з будинку через вікно та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 7500 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 та в його інтересах законний представник ОСОБА_9 просять вирок Малинського районного суду Житомирської області від 08.02.2016 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за відсутності у діянні складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що з вироком Малинського районного суду не згодні, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема висновки суду про вину ОСОБА_8 не підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які суттєво могли вплинути на його висновки, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, також судом допущено істотне порушення вимог процесуального закону.
На думку апелянтів, судом було відкинуто покази ключових учасників судового провадження, прямих учасників подій свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 та власних показів ОСОБА_8 , а дані ними покази по фактичним обставинам провадження були судом відкинуті по мотивам «їх неправдивості та дачі з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 . Вказане стосується тієї обставини, що ОСОБА_8 було взято майно, яке ставиться йому у вину як викрадене, за домовленістю з потерпілим ОСОБА_11 , як застави взамін за надані йому ним грошові кошти в сумі 170 гривень.
Посилання суду, як на доказ вини ОСОБА_8 на покази свідка ОСОБА_14 щодо того, що перебуваючи в кафе, він сказав, що поїде до бабусі і не повідомив справжньої причини відсутності у кафе, а послався на необхідність позичити у бабусі гроші не свідчать достеменно про те, що він викрав майно без дозволу потерпілого ОСОБА_11 , тим більше сам же ОСОБА_14 показав, що хоч і не чув особисто, але знає про те, що ОСОБА_8 давав гроші ОСОБА_11 в борг.
Апелянти зазначають, щодо посилок суду на протокол огляду місця події від 09 лютого 2015 року (т.1 а.п. 19-22) та протокол обшуку від 15.02.2015 року (т.1а.п. 47-51), то слід зазначити, що ні ОСОБА_8 , ні свідок ОСОБА_15 , ніколи не заперечували факту передачі майна в залог за гроші як в судовому засіданні так і на досудовому слідстві.
Суд також послався на покази свідка ОСОБА_16 щодо того, що ОСОБА_8 дзвонив і просив сказати, що 06.02.2015 року він начебто був в м. Малині, суд зробив висновок, що він таким чином намагався зробити собі алібі, щоб іншим особам не було відомо про те, що він насправді перебував в будинку ОСОБА_11 . Але вказане це є припущення суду.
Стосовно наведених судом показів ОСОБА_17 , що ОСОБА_8 звинуватив його у крадіжці телевізора, то такі покази крім самого ОСОБА_17 ніхто не підтверджує і вони суперечать показам інших учасників провадження ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 учасників цих подій.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах законного представника, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах законного представника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами: показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , протоколами огляду місця події від 07.02.2015 року, 09.02.2015 року, протоколом обшуку від 15.02.2015 року, висновками товарознавчої експертизи від 09.02.2015 року, 18.02.2015 року, постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 18.02.2016 року
Таким чином, вирок суду 1-ї інстанції щодо ОСОБА_8 ґрунтується на перевірених доказах, які зібрані під час досудового розслідування та перевірені під час судового слідства, які суд правильно оцінив та відповідним чином вірно кваліфікував протиправні дії ОСОБА_8 , пов`язані з викраденням майна потерпілої ОСОБА_10 .
Що стосується доводів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах законного представника ОСОБА_9 щодо необґрунтованості висновків суду, то вони є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях, виходячи з наступного.
Так, органами досудового слідства і судом було встановлено, і це вбачається з показів самого обвинуваченого ОСОБА_8 , які надані під час допиту в якості малолітнього (неповнолітнього) свідка від 09.02.2015 року (Т.1 а.п. 114-115) вбачається, що 06.02.2015 року близько 12 години він прийшов до ОСОБА_19 . Протягом дня вони ремонтували у Анзора мотоцикл марки «Мінськ» Близько 18 год. до Анзора прийшов ОСОБА_20 , який також проживає в с. Малинівка.
Близько 19 годин ОСОБА_8 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вирішили поїхати в центр м. Малина на відпочинок. Зібравшись близько 19 год. 30 хв. вони пішки пішли на вул. Огієнка м. Малина, а там маршрутним автобусом поїхали в центр міста. Із хлопцями вони пішли у кафе «Шанс», це було близько 21 години.
Близько 22 години ОСОБА_8 вирішив скористатись тим, що ОСОБА_21 у кафе і скоїти крадіжку у нього вдома телевізора. Анзор із ОСОБА_22 залишились у кафе, а він хлопцям сказав, що має приїхати із роботи його батько і йому необхідно додому.
Замовивши автомобіль таксі ВАЗ 2101 білого кольору, який стояв на вул. Кривенчука, він поїхав у с. Малинівка до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_19 . Розрахувавшись із водієм таксі, якому він заплатив 25 гривень зайшов на подвір`я будинку. У будинку світла він не бачив, хоча знав, що у будинку знаходиться мати ОСОБА_19 , як її звати він не знає. Знаючи, де розташоване вікно кімнати ОСОБА_21 і що воно постійно відкрите, він через вікно проник до кімнати ОСОБА_23 у кімнаті він не вмикав. Як заходити у кімнату то ліворуч, а якщо зі сторони вікна, через яке він проник, то прямо і направо він із тумби, підставки під телевізор взяв телевізор «LG» 42 дюйма чорного кольору і поставив на підвіконник. Повернувшись назад із полиці тумби під телевізором, де він стояв взяв сан буфер та тюнер, яка марка тюнера і сан буфера він не знає. Тюнер і сан буфер він також поклав на підвіконнику. Після цього через вікно він залишив кімнату і забравши телевізор з тюнером відніс у парк, який неподалік і залишивши їх у темному місці повернувся назад забрав сан буфер і також заніс у парк. Відразу він все викрадене забрати не міг тому повертався до подвір`я ОСОБА_19 вдруге. Після цього він пішов до знайомого ОСОБА_24 і попросив у нього санки. Для чого йому потрібні були санки він не запитував і йому нічого не пояснював. Після цього він пішов додому і в кладовій відмотав поліетиленову плівку, щоб обмотати викрадене.
Маючи санки він пішов у парк і завантаживши викрадений телевізор, тюнер та сан буфер обмотав плівкою, щоб вони не падали з санок і пішов на вул. Огієнка м. Малина. Там він пішов до ОСОБА_25 , який проживає у приватному будинку неподалік гаражів. Уже було близько 23 год. 30 хв., він постукав у двері і з будинку вийшов ОСОБА_26 , якому він запропонував придбати у нього телевізор, тюнер і сан буфер. Вадим, оглянувши дані речі запропонував мені 2000 грн. Дана сума його влаштовувала, тому він погодився. Вадим розрахувався з ним купюрами номіналом 200 та 100 грн.
Свідок ОСОБА_19 07.02.2015 року пояснив, що 06.02.2015 року близько 19 год. 30 хв. він разом зі своїми знайомими відпочивали в кафе «Шанс».
07.02.2015 року близько 00 год. 50 хв. він повернувся з кафе додому та виявив, що з його кімнати зник телевізор плазмовий марки LG чорного кольору. Даний телевізор його сестра переслала поштою близько двох років назад з Франції і ціна, яка йому невідомо. Також під час огляду він виявив що зник тюнер марки «DIGITAL SATTELLITE» якого придбали близько року назад за 600 гривень, також сан буфер марки «EMIX».
Потім виявив, що з шафи пропав бінокль та пристрій нічного бачення, якого йому подарували. Документів на техніку в нього немає. Також виявив відчинене вікно в його кімнаті, яке він зачинив, коли йшов відпочивати (т.1 а.п. 17). В той час в будинку була його мама, але вона паралізована та прикута до ліжка, де під час спілкування вона повідомила, що в ту ніч вона нічого не чула.
Зазначені покази є послідовними, логічними та у своїй сукупності узгоджуються з іншими здобутими по кримінальному провадженні доказами.
В подальшому, під час додаткових допитів в якості свідка та підозрюваного ОСОБА_8 , а також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення вину не визнав та пояснив ОСОБА_11 позичив у нього 170 грн. при цьому ОСОБА_8 повідомив йому, що для нього це є значною сумою. У відповідь на це ОСОБА_11 сказав, що якщо він не віддасть гроші до 18 години, то ОСОБА_27 може зайти до нього додому та взяти у заставу телевізор. Однак попросив зайти додому через вікно та розповів через яке саме.
Після цього разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_18 пішли в центр м. Малина в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Десь о 21 годині до ОСОБА_8 подзвонив батько і запитав чи не може він позичити у ОСОБА_15 гроші. Обвинувачений відповів, що може та вирішив забрати у ОСОБА_11 телевізор, щоб здати в заставу ОСОБА_15 . У зв`язку з цим поїхав до ОСОБА_11 на АДРЕСА_2 , через вікно проник в будинок та забрав звідти телевізор, тюнер і сан буфер. Всі ці речі завіз до ОСОБА_15 та під їх заставу взяв у нього гроші в розмірі 2000 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 пояснив, що домовлявся з ОСОБА_11 взяти у заставу тільки телевізор, а тюнер і сан буфер взяв з власної ініціативи.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні покази ОСОБА_28 .
Допитані свідок ОСОБА_9 , який є батьком обвинуваченого та потерпіла ОСОБА_10 , яка є сестрою ОСОБА_11 пояснили, що зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_11 їм відомо, що обвинувачений позичив ОСОБА_11 гроші в сумі 170 гривень, а за це ОСОБА_11 дозволив ОСОБА_8 взяти в заставу телевізор.
Крім того, свідок ОСОБА_9 пояснив, що він попросив свого сина ОСОБА_8 позичити у ОСОБА_15 1000 гривень. Син виконав дане прохання та позичив у ОСОБА_15 гроші. Однак в заставу за це він надав ОСОБА_15 телевізор, який взяв у ОСОБА_11 ..
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що бачив як ОСОБА_8 позичав ОСОБА_11 гроші в сумі 170 гривень біля магазину «Полісся». ОСОБА_11 сказав, що якщо не віддасть гроші, то ОСОБА_8 може взяти телевізора. На яких умовах він дозволяв взяти телевізора йому не відомо.
Апеляційний суд вважає надуманими і безпідставними твердження зазначених свідків та обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що обвинуваченому було дозволено взяти телевізор, оскільки зазначені покази вищевказаними особами були надані з метою уникнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Зазначені покази спростовуються зібраними як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні доказами.
На запитання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_27 також пояснив, що він 06.02.2015 року проник у домоволодіння АДРЕСА_2 та, оглянувши кімнату заволодів майном, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 7 500 гривень, яке згодом перевіз на санках та віддав громадянину ОСОБА_15 в якості залогу за гроші.
На запитання головуючого ОСОБА_8 також пояснив, що вчиняв неправомірні дії та вони не можуть бути визнані в якості законного способу повернення боргу. Обвинувачений також пояснив, що розуміє неспіврозмірність існуючого боргу у сумі 170 гривень та вартості фактичного викраденого майна на загальну суму 7500 гривень потерпілої ОСОБА_10 ..
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 , що судом першої інстанції було відкинуто покази ключових учасників судового провадження, прямих учасників подій, а також власні покази ОСОБА_8 є безпідставними, надуманими та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Так, свідок ОСОБА_18 пояснив, що ввечері 06 лютого 2016 року він зайшов до ОСОБА_29 . В нього вдома був ОСОБА_8 та ОСОБА_17 . Через деякий час всі крім ОСОБА_17 пішли в кафе «Шанс», а останній залишився вдома у ОСОБА_11 грати на комп`ютері. Перебуваючи в кафе, ОСОБА_8 повідомив, що з`їздить до бабусі по гроші. Він поїхав, але в кафе не повернувся. Після цього всі розійшлися.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що в його присутності ніхто нікому гроші не позичав. Йому лише відомо, що ОСОБА_8 давав гроші ОСОБА_11 .
ОСОБА_8 не повідомив їм справжньої причини своєї відсутності в кафе, а послався на необхідність позичити в бабусі гроші. А в суді пояснив, що поїхав на прохання батька позичити гроші у ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 06 лютого 2016 року перебував вдома у ОСОБА_11 у нього також були в гостях ОСОБА_8 та ОСОБА_18 пішли в центр міста, а свідок ОСОБА_17 залишився в будинку слідкувати за пічкою. Наступного дня після обіду свідок знову зайшов до ОСОБА_11 . В нього в гостях був ОСОБА_18 . Вони удвох думали хто вкрав у ОСОБА_11 речі. У зв`язку з цим ОСОБА_11 розпитував ОСОБА_17 о якій годині він пішов додому.
Через деякий час ОСОБА_8 звинуватив ОСОБА_17 в тому, що він викрав у ОСОБА_11 телевізор.
З показів свідка ОСОБА_16 вбачається, що ОСОБА_8 намагався зробити собі алібі, щоб іншим особам не було відомо про його реальне місце перебування під час того, як було викрадено речі з будинку ОСОБА_11 .
Також, Свідок ОСОБА_15 пояснив, що займається ремонтом мопедів. Обвинувачений ОСОБА_8 звертався до нього з цього приводу і так вони познайомились. Одного дня ввечері ОСОБА_8 подзвонив до нього і сказав, що хоче поговорити. Через деякий час він приїхав і попросив позичити гроші. Свідок не хотів давати йому гроші, але обвинувачений сказав, що залишить йому в залог телевізор, сан буфер і тюнер. На такі умови він погодився та дав ОСОБА_8 2000 гривень. Обвинувачений сказав, що якщо він не віддасть гроші, то з часом приїде з батьком та все поверне.
Зазначені покази свідків узгоджуються також з іншими матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 07.02.2015 року ( т. 1,а.п. 9-13), згідно якого, під час огляду домоволодіння АДРЕСА_2 свідок ОСОБА_11 повідомив, що злодій через вікно проник в будинок та викрав звідти телевізор, тюнер та сабвуфер. Біля вікна кімнати, з якої було вчинено крадіжку, були виявлені сліди взуття. Протоколом огляду місця події від 09.02.2015 року ( т.1 а.п. 19-22), протоколом обшуку від 15.02.2015 року ( т.1 а.п. 47-50) .
Наведені дії та встановлені судом обставини безпосередньо вказують на протиправне вчинення саме ОСОБА_8 умисних протиправних дій спрямованих на таємне викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_10 з домоволодіння АДРЕСА_2 .
Таким чином, досліджуючи та аналізуючи всі зібрані по кримінальному провадженню докази, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання та здійснив вірні юридичні висновки про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення майна (крадіжки), поєднаному з проникнення у житло, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, характеристики винної особи, думки потерпілої, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Судом враховано в повній мірі всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, є неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно встановив - рецидив злочинів.
А тому, з урахуванням даних та вищенаведених обставин кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтовано обрав ОСОБА_8 вид і розмір покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ст. 185 ч.3 КК України, обґрунтовано застосувавши до обвинуваченого ст. 71 ч.1 КК України призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць. Вважати це покарання надмірно суворим у апеляційного суду підстав немає.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для скасування або зміни вироку Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ухвалення нового вироку, виправдання ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження щодо нього за ч.3 ст. 185 КК України.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах законного представника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з моменту її проголошення.

Судді: