печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.05.2016р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балти Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, офіційно не працюючої, не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003656 від 21.05.2016р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив клопотання задовольнити.

Підозрювана та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою інкримінованих кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно в судовому засіданні захисник зазначив, що висновки органу досудового розслідування з приводу обґрунтованості підозри не відповідають фактичним обставинам справи та є передчасними, жодних вагомих доказів, які б вказували на вчинення підозрюваною цих злочинів в матеріалах клопотання не має. Підозрювана виключно позитивно характеризується за місцем постійного проживання та роботи, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, з приводу чого відсутні будь-які ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної, її захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього стороною обвинувачення та захисту документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 є підозрюваною у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003656 від 21.05.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

27.05.2016 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в середині квітня 2016 року, перебуваючи у м. Києві з метою власного збагачення, маючи злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в великих розмірах отриманими від покупця після укладання фіктивного договору - купівлі продажу нежитлового приміщення, під виглядом квартири, розміщеного на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , вступив у попередню змову з ОСОБА_5 , заздалегідь розподіливши свої ролі, згідно яких ОСОБА_5 повинна була знайти особу, на яку можна оформити право власності на зазначене нежитлове приміщення, під виглядом квартири та у подальшому виступати у ролі власника, в свою чергу, ОСОБА_7 повинен забезпечити наявність підроблених правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення із зазначеними у них відомостями про вказану особу як власника.

17.05.2016 ОСОБА_5 діючи умисно, з відома ОСОБА_7 , відповідно до відведеної їй ролі, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, а також маючи злочинний намір, спрямований на використання завідома підроблених документів, прибула разом із ОСОБА_8 , не повідомляючи останній про свої злочинні наміри, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , якому подала спеціально заготовлені завідомо підроблені документи, які для неї надав ОСОБА_7 , що містять недостовірні дані про право власності на квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_10 , технічний паспорт на нерухоме майно, довідку Київського МБТІ, довідку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», а також договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 26.04.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований у реєстрі за № 721, на підставі яких між нею та ОСОБА_11 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , який зареєстровано нотаріусом у реєстрі за № 1252.

При цьому, ОСОБА_11 на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання Основного договору купівлі продажу квартири надав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 25400 грн., що в доларовому еквіваленті становить 1000 доларів США за офіційним курсом НБУ на момент підписання даного договору. Того ж дня, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8 грошові кошти отримані від укладання попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 25400,00 грн.

Крім того, 27.05.2016р. ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Києві, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, мав намір, під виглядом продажу нежитлового приміщення під виглядом квартири, розміщеного на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , однак після укладання фіктивного договору - купівлі продажу зазначеного нежитлового приміщення заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 660400,00 грн, що являється особливо великим розміром, однак не довели свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення (протоколи допиту свідків, потерпілого, огляду магнітного носія), у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 складає сукупність належних даних, які підтверджуються: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , вилученими речовими доказами під час проведення огляду місця події, показаннями підозрюваної ОСОБА_5 , протоколом впізнання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, особу підозрюваної, вік та стан її здоров`я, постійне місце проживання, зайняття громадською діяльністю, сімейний стан підозрюваної, її роль у вчиненні інкримінованих їй в вину кримінальних правопорушень, поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування та надання викривальних показань з приводу вчинення нею в групі з ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, доводи сторони обвинувачення, що підозрювана, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки останньої, в судовому засіданні не доведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме, домашнього арешту у певний час доби.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З огляду на викладене, в судовому засіданні встановлено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід відносно підозрюваної слід обрати, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зі строком дії у межах строку досудового розслідування до 28.07.2016 року включно, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування із свідками, а також підозрюваними у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0003656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.05.2016р.;

- носити електронний засіб контролю.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зі строком дії у межах строку досудового розслідування до 28.07.2016 року включно, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язати підозрювану прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих нею повідомлень.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування із свідками, а також підозрюваними у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0003656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.05.2016р.;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на ОСОБА_5 судом обов`язків до 28.07.2016 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 28.07.2016 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1