Справа № 441/1536/15-к 1-кп/441/9/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2016 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артищів, Городоцького р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, безпартійного, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судженого 22.05.2015р. вироком Городоцького районного суду Львівської обл. на сто п`ятдесят годин громадських робіт, проживаючого без реєстрації на АДРЕСА_1 , суд-
Кордик, будучи засудженим вироком Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.05.2015р. по ч. 2 ст. 263 КК України на сто п`ятдесят годин громадських робіт і отримавши 03.08.2015р. в Городоцькому РВ КВІ УДПтСУ у Львівській обл. направлення для відбування призначеного вироком суду покарання, у період з 04.08.2015р. по 19.10.2015р., без поважних причин не вийшов на громадські роботи: у серпні 2015р. - 15 разів, у вересні 2015р. 17 разів, з 01 по 19.10.2015р. - 12 разів, таким чином умисно ухилився від відбування громадських робіт.
В суді Кордик, покликаючись на визнання винуватості показав, що на виконання вироку Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.05.2015р., в Городоцькому РВ КВІ УДПтСУ у Львівській обл. 03.08.2015р. отримав направлення для відбування 150 год. громадських робіт у Вишнянській сільській раді Городоцького р-ну Львівської обл., тут же був попереджений про наслідки ухилення від відбування громадських робіт. 04.08.2015р., відповідно до розпорядження сільського голови Вишнянської сільської ради, був прийнятий на громадські роботи. В серпні жовтні 2015р. ознайомлений із графіками виходу на роботу, проте за графіками не працював, був на роботі лише по три дні у серпні та вересні 2015р., в інші дні, до 19.10.2015р., громадських робіт не виконував, оскільки мав іншу роботу. Також пояснив, що під час судового розгляду кримінального провадження він відбував громадські роботи, невідбута частина покарання зараз становить 34 год., просить суворо не карати.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України доведена зібраними у справі доказами.
Так, із вироку Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.05.2015р. убачається, що ОСОБА_6 засуджений по ч. 2 ст. 263 КК України на 150 год. громадських робіт.
Із копії розпорядження Городоцького районного суду Львівської обл. про виконання вироку, що набрав законної сили від 02.07.2015р. та із повідомлення ст. інспектора Городоцького РВ КВІ УДПтСУ у Львівській обл. від 06.07.2015р. вбачається, що вищеозначений вирок 06.07.2015р. прийнятий до виконання.
Із особової справи Городоцького РВ КВІ УДПтСУ у Львівській обл. № 15/2015 на ОСОБА_5 убачається, що направлення № 10/КВІ/4-11/688 від 03.08.2015р. до Вишнянської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. для відбування покарання по вироку Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.05.2015р. у виді 150 год. громадських робіт йому вручено 03.08.2015р., тут же останнього ознайомлено з порядком відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками, що виникають за умови його невиконання. Що засудженим, в період з 04 по 31.08.2015р. і з 01 по 29.09.2015р. відбуто тільки 24 год. громадських робіт, у жовтні 2015р. до виконання громадських робіт він не приступив без поважних причин, про наслідки ухилення від відбування громадських робіт попереджався 07.09. і 07.10.2015р.
Із розпорядження голови Вишнянської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 9 від 04.08.2015р., із графіків виходу на роботу ОСОБА_6 для відбування громадських робіт у серпні - жовтні 2015р. та табелів обліку відпрацьованого засудженим часу громадських робіт убачається, що ОСОБА_6 мав приступити до виконання громадських робіт з 04.08.2015р., що в серпні жовтні 2015р. його ознайомлено із графіками виходу на роботу, проте за графіками не працював, був на роботі лише по три дні у серпні та вересні 2015р., в інші дні, до 19.10.2015р., громадських робіт не виконував.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , в тій частині, що 06.07.2015р. до КВІ на виконання надійшов вирок Городоцького райсуду Львівської обл. від 22.05.2015р. на ОСОБА_6 по ч. 2 ст. 263 КК України, що останній 03.08.2015р. прибув на виклик до інспекції, в цей же день він ознайомлений з порядком відбування покарання та наслідками, що виникають за умови його невиконання, отримав направлення до Вишнянської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. для відбування з 04.08.2015р. 150 год. громадських робіт. Що засуджений, в період з 04 по 31.08.2015р. і з 01 по 29.09.2015р. відбув тільки 24 год. громадських робіт, у жовтні 2015р. до виконання громадських робіт не приступив без поважних причин, про наслідки ухилення від відбування покарання попереджався неодноразово.
Показаннями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в тій частині, що 04.08.2015р. Кордик прибув до Вишнянської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. із направленням для відбування покарання, в цей же день складено графік відбування громадських робіт на серпень 2015р., ознайомлено з ним засудженого. Що з 04 по 31.08.2015р. ОСОБА_6 відпрацював 12 год. громадських робіт, тоді як за графіком мав - 72 год., у вересні 2015р. відпрацював 12 год., тоді як за графіком мав 78 год., у жовтні 2015р. до виконання громадських робіт не приступав. Документів або ж обґрунтованих пояснень щодо причин невиконання громадських робіт не надавав, обходився обіцянками приступити до роботи, яких не виконував. Поновив вихід на роботи для виконання громадських робіт тільки під час розгляду кримінального провадження в суді, невідбута частина покарання на 25.02.2016р. складає 34 год.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт є в т.ч., невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Кордик, будучи засудженим вироком Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.05.2015р. по ч. 2 ст. 263 КК України на сто п`ятдесят годин громадських робіт та направленим для відбування цього покарання, в період з 04.08.2015р. по 19.10.2015р., без поважних причин умисно не вийшов на громадські роботи: у серпні 2015р. - 15 разів, у вересні 2015р. - 17 разів, з 01 по 19.10.2015р. - 12 разів.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_5 доведена в повному об`ємі, оскільки він у серпні - жовтні місяці 2015р. без поважних причин не виходив на громадські роботи кожного місяця більше двох разів, отже умисно ухилився від відбування громадських робіт, його дії суд кваліфікує по ч. 2 ст. 369 КК України.
Покликання ОСОБА_6 , що в серпні - жовтні 2015р. він не виходив за графіком на громадські роботи, оскільки в цей час через матеріальну скруту підзаробляв на будівництві, суд бере до уваги, але розцінює як такі, що не оправдовують його у скоєному, оскільки, із пояснень свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 видно, що обвинувачений в серпні - жовтні 2015р. допомагав останньому у зведенні приватного будинку, трудового договору не укладав, визначеного режиму роботи не мав.
Отже, ця робота ОСОБА_6 не вважається основною і не позбавляла його можливості виконувати покарання громадські роботи.
Доказів, які б об`єктивно підтверджували поважність причин невиходу на громадські роботи ОСОБА_6 в серпні - жовтні 2015р. в суді не здобуто, тому покликання його та захисника, що він не мав умислу та мети на ухилення від відбування покарання, суд розцінює як необґрунтовані.
З огляду на наведене, підстав до визнання скоєного ОСОБА_6 малозначимим чи до його оправдання, як про це просив захисник, немає.
Обираючи ОСОБА_6 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, що він має на утриманні дітей, за місцем проживання характеризується добре та призначає йому покарання у виді штрафу.
Суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_6 більш м`яке ніж передбачено у санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, тобто із застосуванням ст. 69 КК України, з огляду на характеристику його особи, наявність на утриманні трьох дітей та поведінку після вчинення злочину, яка зменшує його суспільну небезпечність і зокрема, відбуття ним 92 год. громадських робіт під час судового розгляду провадження.
Підстав до призначення покарання ОСОБА_6 за правилами ст. 71 КК України немає, оскільки обране за цим вироком покарання штраф, виконується самостійно.
За наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
визнати винним та засудити ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до штрафу на п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів.
Суддя: ОСОБА_1