АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1297/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/703/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 15 вересня 2016 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 000293 на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської област від 19 липня 2016 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Непереможне Софіївського району Дніпропетровської
області, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 раніше судимого 13.05.2016 року Софіївським районним судом Дніпропетровськоїобласті до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покаранняу у виді позбавлення волі на строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком засудженому ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 р. за ч.3 ст.185 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців та остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 19 липня 2016 року тобто з моменту фактичного затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.07.2016 року, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Питання з речовими доказами та судовоми витратами судом вирішено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2016 року скасувати, та ухвалити новий вирок, який звільти його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. Звільнити його з під варти в залі Апеляційного суду.
Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при наступних обставинах.
16 червня 2016 року о 03:00 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13 травня 2016 року будучи засудженим Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернене його на свою користь ,діючи умисно ,шляхом вільного доступу, з колодязя ,який знаходиться на прилеглій території домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , таємно викрав електронасос «Водолей» БЦПЭ0,5-16 У, вартістю 2068,00 грн.. після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, чим спричинив згідно висновку товарознавчої експертизи № 1412 від 24.06.2016 року потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2068, 00 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок суду першої інстанції незаконний, необгрунтований, односторонній,судом першої інстанціїї не взято до уваги фактичні обставини справи,що він добровільно повернув потерпілій майно..Судом першої інстанції не враховано обставини що пом`якшують покарання, а саме: явку з повинною, крім того обвинувачений зазначає що раніше не притягувася до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити на підставах зазначених у апеляційній скарзі.
Прокурор прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , а вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягаює задоволенню виходячи з наступного:
Кримінальне провадження розглянуто в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженню доказах, яким у відповідністю зі ст.374 КПК України судом була надана належна оцінка у вироку і в апеляційній скарзі не оскаржується.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначеного йому судом покарання, яке на його думку, не відповідає вимогам ст.65 КК України, та можливості обрання йому більш м`якої міри покарання, із застосуванням положень ст. ст.75,76 КК України та звільненням з- під варти, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї , його матеріальний стан тощо.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, відповідно до вимог ст. ст.50, 65 КК України, суд врахував конкретні обставини подій, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх характеризуючих його обставин, особу обвинуваченого з дотриманням мети не тільки кари, а й його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.
На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі виконав вимоги ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості, дані про особу винного, який визнав вину у скоєному злочині в повному обсязі, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебував (а.кп.59,т.1 ), за місцем проживання характеризується посередньо(а.кп.61,т.1). раніше судимий та скоїв злочин в період звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року (а.кп.50-51,54-55,т.1).
До обставин що пом`якшують покарання судом першої інстанції у відповідності до ст.66 КК України,віднесено щире каяттята активе сприяння розкриття злочину, обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції не встановлені.
Крім того, призначаючи покарання суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 може бути обрано виключено у вигляді позбавлення волі, в межах покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, але не надто суворе, з урахуванням думки потерпілого, обвинуваченого, та з урахуванням того, що обвинувачений має не відбутий термін покарання , призначений за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року, кримінальне правопорушення вчинив в період не відбутого строку у період випробування через місяць після винесення вироку, та призначив близьке до мінімального покарання за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, що колегія судів апеляційного суду вважає достатнім для його подальшого виправлення, перевиховання та запобігання здійснення вчинення нових злочинів.

Таким чином доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , про те що він раніше не притягувася до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.89 КК України ранее не судимий., спростовуються матеріалами кримінального провадження та вищезазначеним.
При цьому, визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання, не впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення, та не є такими, що суттєво знижують його тяжкість, крім того, суд обґрунтовано врахував дані про особу обвинуваченого у тому числі і дані про те що він судимий раніше за крадіжку (а.кп.54-55,т.1) а посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на підстви які на його думку помякшують покарання щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, є характеризуючими даними ОСОБА_6 , яким суд першої інстанції дав належний аналіз при обранні покарання останньому за ч. 2 ст. 185 КК України близького до мінімального
Крім того, зроблене обвинуваченим ОСОБА_6 посилання на те що, викрадене майно було повернуто потерпілій також судом досліджене, але враховано , що викрадене майно, яке повернуте потерпілій, повернуто - поліцією( а.кп. 15,т.1 ),тому відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення речей в натурі поліцією, не є такими, що суттєво знижують тяжкість скоєного злочину.
Посилання обвинуваченого на явку з повинною також необґрунтоване, надумане і спростовується матеріалами кримінального провадження .
Все вище перераховане не може свідчити про можливість виправлення засудженого при застосуванні іншого покарання та положень ст.75 КК України, про що просить обвинувачений в апеляційній скарзі.
Судом першої інстанції всі вимоги Закону при обранні міри покарання обвинуваченому виконані і дотримані. Колегія суддів вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі судом першої інстанції застосовано обґрунтовано.
Крім того , застосування ст. 75 КК України є правом, а не обов`язком суду Судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність підстав для застосування ст. 75,76 КК України .( а.кп 32-33,т.2) з чим погоджується і колегія суддів .
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання , а досягнення встановленої ч.2 ст. 50 КК України мети виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого і не вбачає підстав для призначення іншого покарання за ч.2 ст.185 КК України та застосування ст. 75 КК України .
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст. ст.75,76 КК України не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають, а постановлений щодо ОСОБА_6 вирок колегія суддів вважає законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачає, не вбачає і підстав для зміни запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4