Справа № 214/1599/16-к
1-кп/214/367/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 07.12.2005 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 23.08.2007 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 8-ми років позбавлення волі, звільненого 13.09.2013 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання в 1 рік 6 місяців 15 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 приблизно в першій декаді січня 2016 року, у денний час доби, знаходячись в районі житлового масиву «Дружба» в м. Кривий Ріг, у невстановленої слідством особи незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» масою 70,1648 г у скляній пляшці та небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 151,307 г, 153,856 г та 233,350 г в трьох пакетиках із полімерного матеріалу, які на громадському транспорті незаконно перевіз до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжував незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту, однак 26 лютого 2016 року, о 19 годині 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на сходовому майданчику між 2-м та 3-м поверхами 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції, які під час проведення огляду виявили та вилучили у нього під курткою поліетиленовий пакет, в якому знаходилась скляна банка ємкістю 100 мл з рідиною коричневого кольору масою 70,1648 г, яка згідно з висновком експерта №2/8.6-108 від 04.03.2016 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,8547 г та 3 пакети з прозорого полімерного матеріалу з речовиною рослинного походження зеленого кольору (представлена верхівковими частинами) масою 151,307 г, 153,856 г та 233,350 г відповідно, яка згідно з вищевказаним висновком експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину складає відповідно 135,874 г, 141,240 г та 217,482 г, які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками: незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 15 березня 2016 року між прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, зобов`язався співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник був такої ж думки.

Прокурор уважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просив постановити вирок за укладеною угодою.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови у затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 березня 2016 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. у дохід держави.

Речові докази у виді скляної пляшки з особливо небезпечним наркотичним засобом «опій ацетильований» масою 69,4433 г та 3 пакетів із прозорого полімерного матеріалу з особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» масою 150,707 г, 153,256 г та 232,75 г відповідно, скляної пляшки з залишками речовини темно-коричневого кольору в слідових кількостях, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», кількісне визначення якого не представляється можливим у зв`язку з недостатньою кількістю речовини, представленої на експертизу та гумового виробу, які знаходяться в камері схову Криворізького ВП ГУНП знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1430 грн. 65 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .