Код суду 233 Справа № 233/2969/16-к
Вирок
Іменем України
22 серпня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новий Розділ Миколаївського району Львівської області, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, військовий службовець, солдат, проходить військову службу на посаді розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2015 року між солдатом ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 укладено «Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» до закінчення особливого періоду та оголошення демобілізації
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 12.10.2015 року № 227 солдат ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних їх захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин:
02 лютого 2016 року солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без дозволу командування вчинив самовільне залишення території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовується у АДРЕСА_2 .
В період часу з 02 лютого 2016 року по 09 червня 2016 року солдат ОСОБА_4 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби проживав за адресою проживання своїх батьків: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 09 червня 2016 року в умовах особливого періоду.
09 червня 2016 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Донецького гарнізону, таким чином припинивши ухилятись від військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем служби за контрактом та проходячи її на посаді розвідника і розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 37, 40, 59, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, ст. 23, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу", п. п. 4, 7, 12, 122 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 р., 02 лютого 2016 року, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 без поважних причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 09 червня 2016 року проводячи час на власний розсуд за адресою проживання своїх батьків: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчинені злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується іншими доказами по справі.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 за № 227 від 12 жовтня 2015 року, солдата ОСОБА_4 , який уклав короткостроковий контракт про проходження військової служби на посадах осіб рядового складу на особливий період, але не менше одного місяця до оголошення демобілізації та етапів звільнення у ході демобілізації, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України з 12 жовтня 2015 року прийнято в добровільному порядку на військову службу за контрактом на посаду розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу (а.с.39).
Як вбачається з пояснювальної записки командира розвідувального взводу від 14 лютого 2016 року на ранковому шикуванні 02 лютого 2016 року було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , який на телефонні дзвінки не відповідав, після розмови з його матір`ю було встановлено, що він 04 лютого 2016 року вже перебував вдома в м. Новий Розділ Львівської області (а.с.41).
Відповідно до довідки № 78 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом та військовослужбовцем призваним за мобілізацією у Збройних Силах України, обліковано у період з 00.00 04 лютого 2016 року до 00.00 05 лютого 2016 року ВДВ: військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , Командування ВДВ ЗС України ( АДРЕСА_2 ) 02 лютого 2016 року самовільно залишив військову частину військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 (а.с.49-50).
Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 за № 129 від 10 березня 2016 року за самовільне залишення військової частини понад десять діб знято зі всіх видів забезпечення солдата за контрактом ОСОБА_4 розвідника першого розвідувального відділення розвідувального взводу та у відповідності до пункту 2.4 наказу Міністерства оборони України № 444 від 02 липня 2013 року направлено необхідні документи для порушення кримінальної справи за ч. 4 ст. 470 КК України стосовно зазначеного військовослужбовця до органу досудового розслідування (а.с.32-33).
Відповідно до довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 за № 172 від 19 березня 2016 року військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини 02 лютого 2016 року, про що була зроблена доповідь на 81 окрему аеромобільну бригаду від 02 лютого 2016 року вихідний номер 41, на даний час не повернувся до розташування військової частини (а.с.52).
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце 02 лютого 2016 року, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 без поважних причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 09 червня 2016 року проводячи час на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби тривалістю понад один місяць.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень не притягувався, за місцем проходження служби характеризується позитивно, його стан здоров`я, згідно наданої довідки.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не виявлено.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, добровільне повернення на військову службу, позитивну характеристику за місцем служби.
Приймаючи до уваги сукупність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, який скоїв злочин вперше, суд вважає можливим застосувати відносно нього положення ч. 1ст. 69 КК України та призначити йому більш м`який вид покарання, не зазначений в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні, оскільки вважає що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
По вказаному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні строком 12 місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту поміщення останнього до дисциплінарного батальйону.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя: