АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 7.04.2016.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказана постанова слідчого, якою відмовлено у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, не є рішенням, яке може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необгрунтовану, матеріали справи за скаргою повернути в той же суд для виконання вимог ст. 306 КПК України.

При цьому посилається на те, що всупереч висновкам слідчого судді він оскаржував бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а не окремо постанову від 7.04.2016, яка, на його переконання, лише підтверджує наведену бездіяльність слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №1-кс/761/13685/2016 (справи №761/22187/16-к), адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій повідомив, що 29 березня 2016 року у кримінальному провадженні №0001113 ним в інтересах ОСОБА_6 було подано клопотання про повернення останньому вилученого 21 вересня 2015 року під час обшуку майна.

Також зазначив, що поряд з цим 1 квітня 2016 року ним було подано до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого щодо не вчинення процесуальних дій за наведеним клопотанням, і така його скарга ухвалою слідчого судді від 7 квітня 2016 року була задоволена. Проте на виконання ухвали слідчого судді від 7 квітня 2016 року слідчим ОСОБА_7 прийнято постанову про відмову у задоволенні його клопотання.

Стверджуючи про незаконність такого рішення слідчого, як і про відсутність підстав вилучати належне ОСОБА_6 майно, та зауважуючи на тому, що строк подання скарги на рішення слідчого, яке оформлюється постановою, починається з дня отримання її копії, адвокат ОСОБА_5 у скарзі порушив питання про скасування постанови слідчого та зобов`язання його повернути вилучені згідно протоколу обшуку від 21 вересня 2015 року документи, речі, валютні цінності, належні ОСОБА_6 .

Виходячи з наведеного змісту скарги адвоката ОСОБА_5 , він не погоджувався саме з постановою слідчого СУ ГУ НП України у м. Києві про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого згідно протоколу обшуку від 21 вересня 2015 року майна у кримінальному провадженні №0001113, яку і оскаржив до Шевченківського районного суду м. Києва, обравши саме такий спосіб захисту прав ОСОБА_6 .

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, а також рішення при застосуванні заходів безпеки.

Таким чином, можливість оскарження рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, як про це всупереч доводам апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 ним конкретно і було порушено питання перед слідчим суддею, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачена.

З огляду на викладене слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню, та у зв`язку з цим, дотримавшись вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві від 7.04.2016 про відмову у задоволенні клопотання, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3