Справа № 347/2356/14-к
Провадження № 1-в/347/21/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.16 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів заяву ОСОБА_4 про повернення належного йому автомобіля марки «Фольксваген-гольф» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 ,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся в суд з заявою про повернення належного йому автомобіля марки «Фольксваген-гольф» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2014р. працівники Косівського ВП УНП в Івано-Франківській області із господарства його батька ОСОБА_5 забрали належний йому автомобіль марки «Фольксваген-гольф» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 та незаконно його утримують. Постановою слідчого вилучений у нього автомобіль визнається речовим доказом у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.309ч.1 КК України. Вироком Косівського районного суду від 17.07.2015р. ОСОБА_6 засуджено за ч.1ст.309КК України, а речовий доказ автомобіль вирішено повернути йому. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.10.2015р. даний вирок скасовано, а провадження у справі закрито. Однак, незважаючи на те, що ухвала Апеляційного суду набрала законної сили, незаконно забраний у нього автомобіль йому не повернуто, що являється порушенням ст.41 Конституції України. Просить зобов`язати начальника Косівського ВП УНП в Івано-Франківській області негайно, безоплатно повернути належний йому автомобіль марки «Фольксваген-гольф» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, оскільки ним подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.10.2015р. щодо обвинувачення ОСОБА_6 . На даний час кримінальне провадження не розглянуте, а тому відсутні підстави вирішувати долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

А згідно ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Відповідно до вироку Косівського районного суду від 17.07.2015р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.309ч.1 КК України та призначено покарання у розмірі 1700грн. штрафу. Речовий доказ автомобіль марки «Фольксваген-гольф» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 вирішено повернути власнику.
Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.10.2015р. даний вирок скасовано, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.1ст.309 КК України закрито з підстав не встановлення достатніх доказів для проведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. В задоволенні апеляційної скарги старшого прокурора ОСОБА_7 відмовлено.
Проте, як встановлено в судовому засіданні на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.10.2015р. прокурором подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та 11.01.2016р. по ній було відкрито касаційне провадження.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.04.2016р. вбачається, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на даний час Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ направлені в Апеляційний суд Івано-Франківської області для продовження розгляду.
За змістом ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Таким чином, враховуючи вище наведене, а також те, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.1ст.309 КК України не закінчене, а тому не можливо вирішити питання про долю речових доказів до ухвалення судового рішення.
Крім цього, згідно п.10 ст.100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_4 про повернення належного йому автомобіля марки «Фольксваген-гольф» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 залишити без розгляду.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1