Справа № 175/1783/16-к
Провадження № 1-кп/175/75/16
Вирок
Іменем України
18 травня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0000586 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миколаївки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

встановив:
Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства встановлено, що 04 березня 2016 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розпивали спиртні напої поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого на АДРЕСА_3 . В цей час до них підійшов раніше не знайомий ОСОБА_4 з яким ОСОБА_5 продовжив розпивати алкогольні напої за його рахунок. Через деякий час, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_4 пішли до квартири ОСОБА_5 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжували вживати алкогольні напої. Через деякий час, ОСОБА_4 почав провокувати сварку, в зв`язку з чим, ОСОБА_5 запропонував вийти на двір.

Після чого, 05 березня 2016 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився на перехресті вул. Совхозної та пров. Совхозному в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_4 в ході якого ОСОБА_5 відштовхнув останнього, в наслідок чого ОСОБА_4 впав на землю. При падінні, ОСОБА_4 обронив з рук свій мобільний телефон «LenovoS660».

Далі ОСОБА_4 , лежачі на землі, почав сваритися із ОСОБА_6 під час конфлікту у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на умисне задоволення фізичного болю ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне завдання фізичного болю, ОСОБА_6 , діючи умисно, завдав один удар правою рукою, стиснутою в кулак у голову ОСОБА_4 , внаслідок якого останній притулився спиною до землі.

Далі ОСОБА_6 сів на ОСОБА_4 зверху, чим насильницькі унеможливив піднятись ОСОБА_4 з землі. Маючи на меті спричинити фізичний біль ОСОБА_10 , сидячи верхи на останньому, ОСОБА_6 наніс не менше п`яти ударів внутрішніми сторонами долонь обох рук по обличчю ОСОБА_10 .

Після нанесення побоїв ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. В наслідок нанесених ударів, ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не отримав.

В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 знаходились на відстані близько 20 метрів від сварки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно, достовірно знаючи, що освітлення на місці скоєння злочину відсутнє, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а саме, що ОСОБА_5 знаходиться в не полі зору ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 240 гривень, які знаходились в правій кишені куртки ОСОБА_4 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_5 , нахилився та забрав з землі мобільний телефон «LenovoS660», вартістю 1266,66 гривень НБУ без урахування ПДВ (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6/34-796 від 15.04.2016 року), достовірно знаючи, що зазначена річ належить ОСОБА_4 , який через деякий час передав ОСОБА_9 , тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Викраденими у ОСОБА_4 грошима, ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме придбав алкогольні напої.

Таким чином, ОСОБА_5 , викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1506, 66 гривень НБУ без урахування ПДВ.

28 травня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

29 травня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

29 травня 2016 року складено обвинувальний акт і між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладена угода про примирення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоди про примирення та винести вирок.

Відповідно до угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав вину та обсяг підозри за ч.1 ст.185 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки з випробуванням на підставі ст.75 КК України, із іспитовим строком 1 рік і покладенням обов`язків згідно з пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені підозрюваному ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення, розуміє наданні йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення з потерпілим, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення з потерпілим та просить затвердити цю угоду.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав вину та обсяг підозри за ч.1 ст.126 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені підозрюваному ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він цілком розуміє характер злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення, розуміє наданні йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення з потерпілим, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення з потерпілим та просить затвердити цю угоду.

Потерпілий ОСОБА_4 у суді просив затвердити укладені між ним та підозрюваними угоду про примирення, оскільки він дійсно добровільно, без насильства та примусу, уклав угоди з підозрюваними про примирення. Умови, зміст укладеної між ними угод та наслідки її невиконання йому повністю зрозумілі. Він згоден з призначенням підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання, зазначених в угоді. Матеріальних та моральних претензій до них не має, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відшкодували йому завдану шкоду.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого і підозрюваних, які просили затвердити угоди про примирення з потерпілим, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000586, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даних угод і вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про примирення з потерпілим, обвинувачений ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка), а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто за злочин, віднесений ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, а обвинувачений ОСОБА_6 умисно завдав удар, побої, вчинив інші насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, тобто за злочин, віднесений ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України солідарно з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 703,68 грн., що підтверджується довідкою НДЕКЦ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.п.28).

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 29 квітня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000586 про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Затвердити угоду від 29 квітня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000586 про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 703,68 грн. на користь держави (одержувач платежу - УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, номер рахунку - 0004, МФО - 805012, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку - ГУДКСУ в Дніпропетровській області, призначення платежу - за проведення експертизи № 6/34-796 від 15.04.2016 року).

Диск DVD-R Arena, який відповідно до постанови слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.04.2016 року визнано речовим та долучено до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.
Диск DVD-R Videx, який відповідно до постанови слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.04.2016 року визнано речовим та долучено до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.
Диск DVD-R Videx, який відповідно до постанови слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.04.2016 року визнано речовим та долучено до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.
Мобільний телефон «LenovoS660» стального кольору, який відповідно до постанови старшого слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.04.2016 року визнано речовим та відповідно до розписки від 21.04.2016 року повернутий потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у його розпрядженні.
Диск DVD-R Videx, який відповідно до постанови старшого слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28.04.2016 року визнано речовим та долучено до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.
Диск DVD-R TDK, який відповідно до постанови старшого слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.04.2016 року визнано речовим та долучено до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений сторонами до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1