В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Мезін В. Б. ,

при секретарі Дейнеки С.Л.

з участю прокурора Мазурка Б.Ю.

захисника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,в скоєнні злочину,передбаченого ст..185 ч.1 КК України.

В С Т А Н О В И В:

20.11.2011 р. близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 знаходячись біля поштового відділення № 13, що по вул. Турчанінова, 1 в м. Біла Церква, побачив ОСОБА_3,,якій знаходився в стані алкогольного спяніння та, намагаючись привести його до тями, при підняв його із землі та перевернув на бік і коли ОСОБА_3В,піднявшись із землі пішов в напрямку магазину Сільпо , то ОСОБА_2 на землі побачив мобільний телефон марки SAMSUNG GT-B 3410 , чорного кольору, який випав із кишені куртки ОСОБА_3, коли він останньому надавав допомогу. Маючи умисел на викрадення вказаного мобільного телефону, ОСОБА_2 умисно, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, піднявши із землі та поклавши до кишені своєї куртки, вчинив крадіжку цього мобільного телефону, вартістю 760 грн., із сім-картою оператора мобільного зв'язку Life , вартістю ЗО грн., на рахунку якого були кошти в сумі 10 грн., належного неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 800 грн.

Підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю і показав,що дійсно 20.11.2011 р. він викрав мобільний телефон у ОСОБА_3В,, після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Просив не досліджувати докази по справі.

Враховуючи те, що підсудний не оспорює фактичні обставини справи предявленого йому обвинувачення за ст.185 ч.1 КК України і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позіцїі, заслухавши думку учасників процесу та розяснивши їм положення ст.299 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином ураховуючи наведене суд вважає, що вина підсудного доказана в повному обсязі і його дії правильно кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, тому що він скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).

При обранні міри покарання суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, обставини справи, особу підсудного.

Підсудний не судимий, вину визнав, покаявся в скоєному,ці обставини суд відносить до помякшуючих.

Як особа він характеризується позитивно, не працює,збитки відшкодував.

Уаховуючи наведенне суд вважає,що виправлення підсудного можливо без ізоляції від суспільства

Цивільний позов відшкодований.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.323,324,299 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст.185 КК України за якою призначити йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб з дня отримання вироку.

Суддя: В. Б. Мезін