Провадження № 1-кп/161/532/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 03 листопада 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

представника потерпілої: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку, кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002448, від 03.06.2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, студента 4-го курсу Волинського національного університету харчових технологій, раніше несудимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, студента 2-го курсу Луцького біотехнічного інституту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », раніше несудимого;

обох за ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , який був на той час неповнолітнім, 03.06.2016 року, близько 13 год. 30 хв., за попередньою змовою між собою, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_3 , вчинили грабіж при наступних обставинах.

Так, під час руху потерпілої ОСОБА_9 по вул. Ярощука, у напрямку вул. Шопена, що у м. Луцьку, Волинської області, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись за спиною потерпілої ОСОБА_9 , яка розмовляла по телефону, з метою заволодіння цим телефоном, за попередньою змовою між собою, вчинили наступні дії:

ОСОБА_4 шляхом ривка вирвав з її руки мобільний телефон, марки «Самсунг Гелексі», імей НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи за №331, від 24.06.2016 року, становить 2 121 грн. 25 коп., із сім-картою «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої були грошові кошти у сумі 20 грн., а ОСОБА_5 , у свою чергу, утримуючи її за ліве плече, не даючи озирнутись і чинити їм опір, наніс потерпілій один удар рукою по голові в область потилиці, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 фізичний біль та матеріальні збитки на загальну суму 2 151 грн. 25 коп..

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , вчиненими за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Допитані в судовому засіданні, з приводу інкримінованого їм даним вироком злочину, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свою винуватість не визнали.

Так, в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання про те, що 03.06.2016 року, в обідній час, вони гуляли неподалік буд. АДРЕСА_3 , де попереду них, розмовляючи по мобільному телефону, йшла раніше незнайома їм потерпіла ОСОБА_9 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що саме ОСОБА_5 , підбігши до потерпілої ОСОБА_9 , ззаду, шляхом ривка, вирвав у неї із рук мобільний телефон, після чого вони почали втікати та забігли у приміщення школи №9, де присіли на лавку. Оскільки в цей час, в приміщення школи зайшла також і потерпіла ОСОБА_9 , яка почала вимагати від них повернути телефон, він сказав ОСОБА_5 повернути його потерпілій, що і зробив останній, витягнувши лівою рукою його із предметів свого одягу. Таким чином, він будь-яких протиправних дій відносно потерпілої ОСОБА_9 не вчиняв, а вчиняв їх ОСОБА_5 ..

Обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що саме ОСОБА_4 , підбігши до потерпілої ОСОБА_9 , ззаду, шляхом повторного ривка вирвав у неї із рук мобільний телефон, одночасно притримавши її своєю лівою рукою за її ліве передпліччя, після чого вони почали втікати та забігли у приміщення школи №9, де присіли на лавку, після чого, ОСОБА_4 поклав між ними викрадений у потерпілої мобільний телефон. Оскільки в цей час, в приміщення школи зайшла і потерпіла ОСОБА_9 , яка почала вимагати від них повернути телефон, він своєю правою рукою взяв телефон, який лежав на лавці між ним та ОСОБА_4 та повернув його потерпілій. Таким чином, він будь-яких протиправних дій відносно потерпілої ОСОБА_9 не вчиняв, а вчиняв їх ОСОБА_4 ..

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому їм злочині не визнали, їх винуватість, у вчиненні інкримінованого їм вироком суду злочині, підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання про те, що коли вона, 03.06.2016 року, в обідній час, проходила неподалік буд. АДРЕСА_3 , та розмовляла по мобільному телефону, один із двох обвинувачених, які наздогнали її та знаходились позаду неї, шляхом ривка, спробував заволодіти її телефоном. Оскільки вона не відпустила телефон, вона відчула удар по голові в області потилиці, хтось її притримав за ліве передпліччя, та в цей же момент, повторно, шляхом ривка, заволодів її телефоном. Коли вона оглянулась, то побачила як двоє обвинувачених, знаходячись приблизно на однаковій відстані, втікають від неї. Вона, намагаючись їх наздогнати, розповіла стороннім особам, які зустрілись на шляху про те, що сталось, та у приміщенні школи №9, куди зайшла, побачила обох обвинувачених по даній справі, які сиділи на лавці. Вона звернулась до них з вимогою повернути їй телефон, після чого, ОСОБА_5 , на вимогу ОСОБА_4 , діставши телефон лівою рукою з предметів свого одягу, повернув його їй.

Під час досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_9 03.06.2016 року, звернулась у правоохоронні органи із заявою, з приводу відкритого заволодіння групою осіб, належним їй мобільним телефоном, «Самсунг Гелексі», неподалік буд № 26, що по вул. Ярощука у м. Луцьку.

Вказане місце події, що знаходиться неподалік буд № 26, що по вул. Ярощука у м. Луцьку, та мобільний телефон «Самсунг Гелексі» потерпілої, який їй був повернутий у школі №9 обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, в приміщенні Луцького ВП ГУНП у Волинській області, були оглянуті в день вчинення злочину, як і затриманий, в цей же день, один із обвинувачених ОСОБА_4 , як про це ствердили: потерпіла ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Потерпіла ОСОБА_9 під час досудового розслідування, серед пред`явлених їй інших осіб, вказала на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як на осіб, які 03.06.2016 року, відкрито заволоділи належним їй мобільним телефоном, та, у подальшому, під час проведення за її участі слідчого експерименту, деталізувала свої показання, щодо дій обвинувачених. Так, один із них почав виривати мобільний телефон, в той час, коли вона розмовляла по ньому, тримаючи його у правій руці. Оскільки вона його не випустила, хтось її притримав за ліве передпліччя, не даючи розвернутися, і в цей же час, їй було нанесено удар по голові в область потилиці, та шляхом повторного ривка, було викрадено її мобільний телефон. Коли вона змогла повернутись до грабіжників, то вони почали втікати, при цьому ОСОБА_4 знаходився з правої сторони, тобто з тієї сторони, по відношенню до неї, звідки виривався телефон, а ОСОБА_5 , з лівої, тобто з тієї, де її притримали в області передпліччя. Стверджувала, що ці дії вчиняли обоє обвинувачених, оскільки одна особа їх вчинити фізично не могла.

Мобільний телефон, належний потерпілій ОСОБА_9 , 01.07.2016 року, був визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженні та повернутий потерпілій під розписку.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи за №331, від 24.06.2016 року, вартість мобільного телефону, марки «Самсунг Гелексі», імей НОМЕР_1 , становить 2 121 грн. 25 коп..

Під час досудового розслідування, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході проведення за їх участі слідчих експериментів 18.08.2016 року, що були зафіксовані і шляхом відеозаписів, які були досліджені у суді, ствердили про відкрите заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_9 , поблизу буд АДРЕСА_3 . При цьому, ОСОБА_4 стверджував, що запропонував вчинити грабіж і здійснив його ОСОБА_5 , після того як він відмовився його вчиняти, а ОСОБА_5 стверджував, що пропозицію про вчинення злочину подав ОСОБА_4 , який і вчинив його самостійно.

В частині показань обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та в суді, про те, що кожен з них не вчиняв протиправних дій, відносно потерпілої ОСОБА_9 , суд до уваги не приймає, оскільки розцінює, як намагання кожного з них, уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Такі їх показання спростовуються деталізованими показаннями потерпілої ОСОБА_9 про обставини заволодіння її майном. Зокрема, такі дії відносно неї із сторони спини, як два ривки телефону з правої сторони, утримання її рукою за ліве передпліччя та нанесений їй удар в область голови в районі потилиці, виконувалися практично одночасно. Коли розвернулась потерпіла ОСОБА_9 обличчям до обвинувачених, вони почали втікати та знаходились по різних її сторонах і приблизно на однаковій відстані від неї. Враховуючи це, а також те, що перед цим потерпіла ОСОБА_9 значно випереджувала обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відстані, те, що мобільний телефон потерпілій повертав ОСОБА_5 , у якого він і знаходився в той час, за пропозицією ОСОБА_4 , що підтвердив в суді і свідок ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідували за потерпілою та наздогнали її саме з метою пограбування, що ними було і зроблено, після чого вони, побачивши, що потерпіла їх переслідує, намагалися втекти.

Жодних підстав не вірити показанням потерпілої ОСОБА_9 про обставини вчинення відносно неї злочину у суду немає, а в сукупності з іншими дослідженими доказами вони підтверджують винуватість саме обох обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні, за попередньою змовою між собою, відкритого викрадення майна потерпілої, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для її життя чи здоров`я.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочину, який відносяться до категорії тяжких, дані про їх особи.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить вчинення ним злочину будучи неповнолітнім, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у справі відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обох обвинувачених, по справі відсутні.

Враховуючи наведену по справі обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням даних про особи обох обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, навчаються, характеризуються позитивно, їх молодий вік, суд вважає, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому їм слід призначити покарання, в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , та ст.75; ст.104 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши їм іспитовий строк, із покладенням на них обов`язків, згідно ст.76 КК України.

При цьому, визначаючи термін покарання та іспитовий строк кожному, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_9 , яка настоювала на суворому покаранні обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України / в редакції 2012 року/, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання по цій статті у виді:

ОСОБА_4 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

ОСОБА_5 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , та на підставі ст.75; ст.104 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного їм покарання, якщо, відповідно, ОСОБА_4 протягом 2 (двох) років, а ОСОБА_5 протягом 1 (одного) року, іспитового строку, не вчинять нового злочину і виконають покладені на кожного з них, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки:

Повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у ці органи.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на кожного з них обов`язки, передбачені ч.5 п.п.1, 3 ст.194 КПК України:

прибувати до суду за першою вимогою та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення під час досудового розслідування товарознавчої експертизи по 219 (двісті дев`ятнадцять) гривень 90 (дев`яносто) копійок, з кожного.

Речові докази по справі: мобільний телефон, марки «Самсунг Гелексі», імей НОМЕР_1 , із сім-картою «МТС», залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1