Справа № 357/9498/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Білоцерківської ВК-35 клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Куликівським районним судом Чернігівської області від 24.07.2013 року за ст. 121 ч.1 КК України, Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.11.2013 року до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання в Білоцерківській ВК-35, про застосування амністії згідно Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Білоцерківській ВК№35, звернувся до суду з зазначеним клопотанням, просить розглянути його справу та застосувати до нього Закон України «Про амністію» від 08.04.2014 року, так як він в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, має інвалідність з дитинства 3 групи, просить звільнити його від відбування покарання, вважає, що до нього може бути застосований Закон України «Про амністію».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги та суду пояснив, що він вважає що до нього можливо застосувати Закон України «Про амністію в 2014 році».

Заслухавши засудженого, з`ясувавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання засудженого щодо застосування до засудженого вимог Закону України «Про амністію», так як ОСОБА_4 був засуджений вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 24.07.2013 року за ст. 121 ч.1 КК України, Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.11.2013 року до 5 років позбавлення волі, тобто до вступу в законну силу Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, і який у відповідності до ст. 8 Закону України «Про застосування амністії в Україні» міг бути звільненим від відбування покарання протягом трьох місяців після опублікування Закону України «Про Амністію».

Згідно ст.4 Закону України «Про Амністію в 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк підлягають особи, які засуджені за умисні злочини, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк менш ніж 10 років, якщо вони на день набрання чинності цим законом відбули не менше половини призначеного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 121 ч.1 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, на час затримання, 22.07.2014 року, після набуття вироком законної сили покарання за вироком суду взагалі не відбував, а тому його вимоги суперечать вимогам ст. 4 Закону України «Про Амністію в 2014 році», задоволенню не підлягають як заявлені безпідставно та всупереч вимогам Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, ст. 8 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , про застосування до нього Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до апеляційного суду Київської області з часу її оголошення, засудженим з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1