18.11.16
Справа № 635/7278/16-к
Провадження № 1-в/635/1790/2016
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника Темнівської виправної колонії (№100) ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№100) клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєломорськ Карельської АРСР, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-20.03.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 2 роки,
-21.02.2007 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
-11.03.2013року Київським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з випробувальним терміном 3 роки;
-14.05.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з випробувальним терміном 2 роки;
-13.06.2013 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2, ч 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;
-26.09.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-27.01.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ст. 70 ч.1, ст. 70 ч.4, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 засуджений 28.04.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 4 місяці позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.03.2016 зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.04.2015 року строк попереднього ув`язнення з 26.09.2013 року по 13.11.2013 року, з 21.01.2014 року по 15.04. 2014 року та з 02.02.2015 року по 27.08.2015 року, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з урахуванням відбутої частини покарання.
Початок строку 26 вересня 2013 року, кінець строку 18 лютого 2018 року.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того, є інвалідом 3 групи.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав.
Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_4 .
Представник Темнівської ВК (№ 100) УДПтС України в Харківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 на теперішній час став на шлях вправлення, проте своє виправлення не довів. При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення покладався на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку прокурора, представника Темнівської ВК (№ 100) УДПтС України в Харківській області, засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, на ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення, викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26 вересня 2013 року. Під час тримання у Харківському СІЗО характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
З 22 листопада 2013 року тримався на дільниці слідчого ізолятору при Темнівській виправній колонії (№100). Під час тримання характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
З 24 грудня 2013 року тримався у Харківському СІЗО. Під час тримання характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
З 06 травня 2014 року відбував строк покарання в Темнівській виправній колонії (№100). За період відбування строку покарання характеризувався негативно. За порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз. Заохочень не мав.
З 02 лютого 2015 року тримався у Харківському СІЗО. Під час тримання характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
З 12 травня 2015 року відбуває строк покарання у Темнівській виправній колонії (№100).
Згідно характеристики на засудженого, за період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується посередньо. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагувати на критику в свою адресу, але це не завжди виходить через особисту неорганізованість. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Працевлаштований кур`єром до господарчої обслуги установи. До праці ставиться відповідально. До виконання робіт із благоустрою установи виконання покарань відноситься без зацікавленості.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 за сумлінну поведінку і ставлення до праці адміністрацією установи заохочувався один раз, а саме: 19 вересня 2016 року. Мав чотири стягнення, які у встановленому порядку погашені.
Згідно висновку адміністрації установи ОСОБА_4 на час відбування строку покарання не став на шлях виправлення.
Вивченням даних щодо працевлаштування ОСОБА_4 встановлено, що останній працевлаштований до господарчої обслуги установи з червня 2016 року по теперішній час.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, посередню характеристику, наявність одного заохочення, нетривалий період його працевлаштування, відсутність будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо становлення на шлях виправлення.
За таких обставин, до ОСОБА_4 не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Заяву засудженого суд вважає передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,
п о с т а н о в и в:

Засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1