ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/879/16-к

10 травня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Костопіль, Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, учня ІІ курсу Костопільського будівельно-технологічного коледжу НУВГП, державних нагород та пільг не має, депутатом не являється, раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту в першій декаді березня 2016 року, близько 23 год. 00хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території складського приміщення належного ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де на той час його мати ОСОБА_6 працювала сторожем, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих спонукань, таємно, з сидіння автомобіля марки « Мерседес Бенс Е320», 2007 року випуску, який перебував на зазначеній території, викрав належні ОСОБА_4 подушку безпеки «Air Bag», вартість якої станом на березень 2016 року становить 5200 грн., та автомагнітолу, вартість якої станом на березень 2016 року становить 17500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 , матеріального збитку на загальну суму 22 700 грн..

Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

Окрім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, в третій декаді березня 2016 року, в нічну пору доби, перебуваючи на теритрії складського приміщення належного ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де на той час його мати ОСОБА_6 працювала сторожем, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих спонукань, таємно, з сидіння автомобіля марки «Мерседес Бенс Варіо» 2005 року випуску, вантажного типу, який перебував на зазначеній території, викрав належні ОСОБА_4 замок запалювання, вартість якого станом на березень 2016 року становить 500 грн., та перемекач поворотів і світла, вартість якого станом на березень 2016 року становить 1000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 , матеріального збитку на загальну суму 1500 грн.

Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

25 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннь.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 годин, за ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор не заперечує проти узгодження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Попросив вибачення у потерпілого за протиправне викрадення його майна. Не заперечує щодо застосування до нього узгодженого виду та міри покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що на даний час обвинувачений попросив вибачення і він йому пробачив. Просить зазначену угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджене ними покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами виду та міри покарання

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст.ст. 70, 75, 76, 185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000261.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 100 годин;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України останочне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у видi позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч.1 п. 2, 3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на потійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: подушку безпеки «Air Bag»; автомагнітолу заводського типу до автомобіля марки «Мерседес Бенс Е320»; замок запалювання; перемекач поворотів і світла та сигналу від автомобіля марки «Мерседес Бенс», вантажного типу 2005 року випуску- залишити у потерпілого ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1