Провадження № 1-кп/522/1124/16
УХВАЛА

14.11.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Республіка Молдова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не праціюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 2, 187 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 2, 187 ч. 2 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 терміном на шістдесят днів.

Обвинувачений та його захисника заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що не існує ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, повідомлення про вчинення інших правопорушень обвинуваченому не пред`являлися, докази протилежного не надано.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні навмисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, за які карається позбавленням волі на строк до десяти років із конфіскацією майна.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи продовжить вчиняти нові злочини.

Таким чином, судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в кримінальному провадженні; не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, може продовжити свою злочинну діяльність; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочинів, тобто ризики, що були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, не змінилися.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Строк дії обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити терміном до 13.01.2017 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень (80 х 1378 = 110240).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)не відлучатися за межі місця реєстрації, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст. 392 КПК України.

Суддя

14.11.2016