Справа № 192/2401/16-к
Провадження № 1-кп/192/110/16
В И Р О К
Іменем України
"22" липня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000456, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Солоне, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є інвалідом, раніше судимого:

1.)12 березня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

2.)16 травня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2016 року ОСОБА_3 , вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт. 12 квітня 2016 року вирок Солонянського районного суду набрав законної сили та 14 квітня 2016 року був направлений з розпорядженням для виконання до Солонянської кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

25 квітня 2016 року ОСОБА_3 був направлений Солонянським РВ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області в Солонянську селищну раду Солонянського району Дніпропетровської області для відбуття призначеного вироком суду покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В той же день, тобто 25 квітня 2016 року, ОСОБА_3 під розпис був ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на квітень 2016 року. Згідно встановлених обов`язків ОСОБА_3 у квітні 2016 року мав відбути 16 години громадських робіт, але останній умисно ухилився без поважних причин від відбування вказаного покарання і у квітні 2016 року відбув лише 4 години громадських робіт. 27 квітня 2016 року, 28 квітня 2016 року та 29 квітня 2016 року ОСОБА_3 для відбуття громадських робіт не прибув, не повідомивши при цьому представників відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області про можливі поважні причини своєї неявки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_3 за період травень-червень 2016 року не відбув жодної години громадських робіт, відбувши в цілому за весь період 4 годин з 100 годин призначених вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що в квітні 2016 року його направили з КВІ Солонянського району відбувати покарання за вироком суду до Солонянської селищної ради. Коли він прибув до ради, його ознайомили з графіком відбування покарання. Наступного дня він прийшов і відпрацював 4 години громадських робіт, але після цього в нього заболіла нога. Він не виходив на роботу через хворобу ноги, а після того, як вилікувався на роботи виріши в не виходити.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади, у зв`язку з вживанням декількох психічних речовин, вживання зі шкідливими наслідками,на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утримані двох малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, обставин що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України. При цьому суд вважає, що строк покарання на якому наполягала сторона захисту є недостатнім для виправлення обвинуваченого, оскільки обвинувачений ніде не працює, вчинив злочин, пов`язаний з ухиленням відбування покарання.

Крім того, оскільки обвинувачений ухилився від відбування покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року, і невідбута частина покарання складає 96 годин громадських робіт, а також те, що обвинувачений засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року, за яким покарання невідбуто повністю, то суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, дані невідбути частини покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, слід частково приєднати до покарання призначеного за цим вироком, при цьому при складанні суд враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

Також суд вважає, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обраного обвинуваченому ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року у виді домашнього арешту немає і строк дії запобіжного заходу слід продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком п`ять місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року та вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року до покарання за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_3 з врахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді арешту строком шість місяців.

Строк дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року у виді домашнього арешту вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1