Справа № 640/9273/16-к
н/п 1-кс/640/4754/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 04.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0006699 від 30.12.2015, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона просить скасувати постанову слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 04.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0006699 від 30.12.2015.

У скарзі ОСОБА_3 вказує, що слідчий ОСОБА_4 не провела всі необхідні слідчі дії для встановлення дійсних обставин справи, невірно кваліфікувала дії ОСОБА_5 , порушила розумні строки досудового розслідування.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 просить її скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, як незаконну, передчасну та необґрунтовану, та надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у її скарзі.

Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду скарги ОСОБА_3 були повідомлені належним чином. Прокурор подав заяву про розгляд скарги у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України неявка слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Cлідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0006699 від 30.12.2015 у одному томі, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено судом 30.12.2015 р. слідчим Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 на підставі заяви потерпілої ОСОБА_3 від 29.12.2015 р. були внесені відомості до ЄРДР за № 0006699 та визначено правову кваліфікацію за ч.1 ст. 129 КК України.

Згідно Витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні «30.12.2015 в Київський відділ поліції ГУНП в Харківській області із заявою звернулась ОСОБА_3 , про те, що 31.08.2015 біля приміщення Київського районного суду м.Харкова гр. ОСОБА_5 погрожував їй вбивством.»

Постановою слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 04.05.2016 кримінальне провадження № 0006699 від 30.12.2015 закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно вимог ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вивчення матеріалів кримінального провадження № 0006699 від 30.12.2015 вказує на те, що слідчий Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 були вжиті усі необхідні слідчі /процесуальні/ дії для досягнення повноти перевірки обставин, що викладені у заяві ОСОБА_3 .

Так, усі вказівки процесуального керівника про проведення слідчих та інших процесуальних дій слідчим були виконані, зокрема слідчим ОСОБА_4 була допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 , встановлено місце проживання ОСОБА_5 та проведений його допит та одночасний допит разом із потерпілою ОСОБА_3 . Слідчим зясована характер правовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Крім того, слідчий ОСОБА_4 також вживала заходи для встановлення свідків події, однак таких виявити не вдалося. З пояснень самої потерпілої ОСОБА_7 , наданих суду під час розгляду її скарги, вбачається, що свідків погроз ОСОБА_5 , які він висловлював їй 31.08.2015 р., не було.

Слідчим ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження були наведені усі основні докази, що зібрані по справі, надана ним вірна оцінка та обґрунтовано зроблений висновок щодо відсутності доказів для доведеності винуватості ОСОБА_5 .

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту свої прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Суд вважає, що слідчим ОСОБА_4 досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, а тому підстав для скасування його постанови про закриття даного кримінального провадження не вбачає.

Щодо невірної, як на думку заявника, кваліфікації органом досудового розслідування дій ОСОБА_5 , то відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальної діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Під час внесення відомостей до ЄРДР, відповідно п.5 ч.5 ст. 214 КПК України, п.5 п.п.2.1. ч.2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.12р., визначення попередньої кваліфікації діяння покладено на реєстратора, якими є слідчий і прокурор, а не скаржник. У своїй скарзі від 29.12.2015 р., на підставі якої були внесені відомості до ЄРДР, ОСОБА_3 повідомила про погрозу їй вбивством з боку ОСОБА_5 та просила притягнути останнього до кримінальної відповідальності саме за ст. 129 КК України. Тому, доводи ОСОБА_3 в цій частині суд відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 04.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0006699 від 30.12.2015.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1