У Х В А Л А

20.07.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жмеринка питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, по кримінальному провадженню №1-кп/130/173/2016 (130/1381/16-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 263КК України, -
в с т а н о в и в:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження №1-кп/130/173/2016 (130/1381/16-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 263КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2016 р. і від 10.06.2016 року та ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2016 р. до 22.07.2016 року включно. Даний термін тримання під вартою закінчується 22.07.2016 року. У судовому засіданні, що призначене на 20.07.2016 року допитано потерпілих, ряд свідків та досліджено письмові докази, задоволено клопотання прокурора про оголошення перерви для виклику свідків, що не з`явились, тобто закінчення розгляду кримінального провадження до спливу терміну тримання під вартою неможливий, що потребує вирішення. Інші учасники щодо відкладення розгляду справи для повторного виклику свідків не заперечили.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу та продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор просив продовжити термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до двох місяців, оскільки ризики, що визначенні при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та не зникли. Так обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, які ще не допитані, а запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечили, обвинувачений вину у вчиненому не визнав, заявлено письмове клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт з 19.00 до 07.00 ранку за адресою постійного місця проживання в АДРЕСА_1 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 з часу звільнення із СІЗО м. Вінниця з 16.09.2015 року проживав за постійним своїм місцем проживання, жодних викликів від слідчого не отримував, а відтак не ухилявся від досудового слідства, відсутні відомості про оголошення його в розшук, також слідчий і за допомогою захисника не намагався зв`язатись із обвинуваченим, не повідомляв про проведення слідчих дій, зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук, ОСОБА_4 перебуває на обліку у КВІ Літинського району Вінницької області де регулярно з`являвся на відмітки. Документи про оголошення ОСОБА_4 в розшук мають ознаки підробки, вчинялись слідчі дії: вручення клопотання про продовження строку досудового розслідування під час зупинення досудового розслідування. Дикий не ухилявся від досудового слідства та не має такого наміру, має на утриманні малолітню хвору дитину, мати якої померла, та має матір літнього віку, має проблеми із здоров`ям та потребує оперативного лікування необхідно вирішувати питання про місцезнаходження малолітнього сина обвинуваченого. Також із посиланням на практику Європейського суду з прав людини у клопотанні зазначено, що сама лише по собі тяжкість обвинувачення не може бути головним чинником при вирішенні питання ризиків, суди мають враховувати особисті обставини заявника, а підстави тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Посилання на те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні запобіганню ризикам, передбаченим КПК нічим не аргументовано, обвинуваченням не доведено відсутності можливості запобігання таким ризикам при застосуванні іншого запобіжного заходу. Захисник вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із носінням засобу електронного контролю зможе достатньо запобігти ризикам, якщо такі і наявні. Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, пояснив, що він злочину не вчиняв, хоче до дитини та у разі його звільнення з під варти буде проживати за домашньою адресою в с. Івча Літинського району Вінницької області. У нього проблеми із здоров`ям та він не має належної медичної допомоги.
Прокурор проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із носінням електронного засобу контролю заперечив, оскільки вважає його необґрунтованим, а запобіжний захід у виді домашнього арешту таким, що не зможе запобігти зазначеним ним ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Зауважив, що в судовому засіданні було досліджено характеристики на обвинуваченого, який зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, вихованням дитини не займається, був відсутній за місцем проживання під час досудового розслідування у зв`язку із чим оголошувався в розшук та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник думку прокурора підтримали, проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт заперечили. Представник потерпілого пояснив, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, негативно характеризується за місцем проживання, вихованням дитини не займається, доказів необхідності негайного його оперативного втручання суду не надано.
Потерпіла ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримала, проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт заперечила.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони захисту своєю ухвалою має право змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, дослідивши ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2016р., 19.04.2016 р., 10.06.2016 р. та ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2016 р. про обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи складність справи, кількість учасників та кількість вчинених процесуальних дій, суд приходить до висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та про залишення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на домашній арешт без задоволення.
Станом на даний час обставини, зазначені у вказаних судових рішеннях, не змінилися, зокрема існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Саме на ці ризики вказує прокурор. Обставин, котрі давали б підстави до зміни запобіжного заходу сторонами не надано, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеному прокурором відсутні. Таким чином, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та заявлених при обранні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не зникли, а також враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий і обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - тому всі ці обставини виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.

Щодо клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, то суд при його вивченні приходить до наступного. Мати малолітнього сина обвинуваченого дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачений під час відбування покарання у Літинському КВІ та під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не з`явився для реєстрації 04.03.2016 року та поважності причин неявки суду не навів. Хвороба обвинуваченого ОСОБА_4 є застарілою та не потребує термінового оперативного лікування. Крім того в ході судового розгляду встановлено негативну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, та схильність до вживання алкогольних напоїв, відсутність належного догляду за сином, наявність у складі сім`ї, окрім матері сестри ОСОБА_9 , 1989 р.н. Ці особисті обставини у взаємозв`язку із можливими ризиками у справі, які вказані вище, суд вважає достатніми для визнання клопотання про зміну запобіжного заходу необґрунтованим.
Таким чином, суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений, з урахуванням вказаного, може переховуватись від суду, не вбачає достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає за необхідне в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити та продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на строк два місяці. Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 ч. 3, 369, 371 ч. 3, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на домашній арешт із носінням електронного засобу контролю - відмовити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , застосований ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року, продовжений ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2016 р., від 10.06.2016 року та ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2016 року до 22.07.2016 року, продовжити на два місяці з 20.07.2016 до 17.09.2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя