ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/3378/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.07.2015,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідною заявою, в якій оскаржує постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.07.2015. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що кримінальне провадження №0000570 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Скаржник надав суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути справу за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор ОСОБА_5 надав суду для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000570.

Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000570, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року було закрито кримінальне провадження №0000570, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2015 року за заявою ОСОБА_3 щодо незаконного звільнення з посади заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, у зв`язку з відсутністю у діянні працівників органу ДФС Дніпропетровської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 11 листопада 2015 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 11 листопада 2015 року висновок про встановлення відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не було встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у діях працівників органу ДФС Дніпропетровської області складу зазначеного злочину. Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що в оскаржуваній постанові при зазначенні мотивів прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення КПК України, підставою для закриття кримінального провадження є п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме відсутність події кримінального правопорушення, але в резолютивній частині слідчий зазначив, що кримінальне провадження закрито, оскільки встановлено відстуність складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України), що є порушенням вимог КПК України, при цьому ставить під сумнів законність та обгрунтованість даної постанови.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що старшим слідчим СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000570, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2015 року не були дотримані вимоги чинного кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Ураховуючи, що доводи заявника з приводу пропуску строку на подання скарги є обгрунтованими, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку.

Керуючись ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Поновити строк на подання скарги.

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.07.2015 скасувати та направити матеріали провадження до прокуратури Дніпропетровської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1