Єдиний унікальний № 500/779/14-к
Провадження № 1-кп/500/15/16
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу

13 липня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004570 від 28.12.2013 року, № 000116 від 24.07.2013 року, № 0002979 від 17.10.2014 року, № 0000563 від 01.03.2015 року, № 0001097 від 01.05.2015 року відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не маючого судимості, 04 травня 2015 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 162 ч. 1, 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Пелес Верхньокамського району Кіровської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_3 , судимого 26 липня 2010 року Кілійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком 3 роки, запобіжний захід не обирався,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 162 ч. 1, 309 ч. 1 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_4 , раніше не судимого, запобіжний захід не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 , проживає АДРЕСА_6 , судимого 13 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 15 ч. 1 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 30 липня 2014 року Кілійським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України , з іспитовим строком 2 роки, 07 листопада 2014 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2016 року продовжено строк дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 15 липня 2016 року.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 строком на шістьдесять днів, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли.

При цьому, прокурор посилається на те, що ОСОБА_13 перебуваючи під домашнім арештом, порушували його обмеження та продовжував скоювати злочини, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення під час перебування на іспитовому терміні, а також на те, що обвинувачені можуть чинити тиск на потерпілих та свідків, переховуватися від суду та іншим чином перешкоджати судовому розгляду.

При цьому яких би доказів того, що обвинувачені можуть скоїти нові злочини прокурором не надано суду.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 заперечують проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять змінити його на більш м`який, посилаючись на стан здоров`я, сімейний стан, наявність постійного місця проживання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можливо змінити на домашній арешт, оскільки кожен з них тривалий час, утримується під вартою в рамках даного кримінального провадження, що вказує на то, що з зв`язку з тривалим розглядом справи по суті обвинувачені не можуть впливати на потерпілих та свідків, які судом допитані чи надалі суду заяви щодо відсутності у них до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру або висловила бажання щодо розгляду кримінального провадження у їх відсутність надав при цьому цивільні позови.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 січня 2014 року відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався у встановленому чинним законодавством порядку та 01 травня 2014 року обвинувачений був звільнений з-під варти. В подальшому відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2015 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався відповідно до вимог чинного законодавства та спливає 15 липня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався у встановленому законодавством порядку та спливає 15 липня 2016 року.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, суд не приймає до уваги посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики, які дають підстави для продовження тримання під вартою обвинувачених. Але прокурором на даний час ці ризики не обґрунтовані та не доведені, а ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджених жодним доказом. Більше того, на теперішній час у даному кримінальному провадженні більша частина потерпілих допитана і надала суду заяви щодо відсутності у них до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру або висловила бажання щодо розгляду кримінального провадження у їх відсутність надав при цьому цивільні позови, тобто обвинувачені вже ніякою мірою не можуть вплинути на них.

Разом з тим, досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою, а саме: є підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що у кримінальному провадженні допитані всі обвинувачені, частина потерпілих, наявність заяв від інших потерпілих, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинувачених під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ними покладених на них процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеному ризику.

Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не залишати житло цілодобово, а також зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 184, 183, 193, 194, 199, 331, 370 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраний відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 змінити на домашній арешт строком до 13 вересня 2016 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово.

Заборонити ОСОБА_8 залишати житло за адресою АДРЕСА_6 , цілодобово.

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з`являтися за першою вимогою на виклики суду за судовими повітками.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала суду припиняє свою дію 13 вересня 2016 року.

Справу слуханням перенести на 22 серпня 2016 року на 11 годину.

Копію ухвали направити начальнику Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим та їх захиснику - до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя