Справа № 209/4059/16-к
Провадження № 1-кп/209/372/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
-01.07.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 ч.
4 КК України вказане покарання поглинуте покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.01.11 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України, до 3 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком суду Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.01.11 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-02.09.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190, 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
-13.02.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 309 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 ч. 1 -4 КК України, частково приєднано невідбутий строк 9 місяців за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.09.2014 року, до відбуття 1 рік 9 місяців позбавлення волі;
- 13.07.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим останній раз 13.07.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив навмисний, корисливий злочин.
ПОВТОРНО, 25.08.2016 року близько 05:30 годині, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , побачив у кімнаті на столі мобільний телефон марки «Нокіа 230», білого кольору, імей № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , вартістю 1249,65 грн., що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 25.08.2016 року близько 05:30 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Нокіа 230», білого кольору, імей № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , вартістю 1249,65 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2161 від 14.09.16 р., що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , який знаходився в кімнаті на столі, та вийшов з будинку у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном.
У подальшому, ОСОБА_4 , майном ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1249,65 (одна тисяча двісті сорок дев`ять гривень 65 копійок).
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі, цивільний позов просила задовольнити.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого ним повторно, а саме 25.08.2016 року, приблизно о 05.30 годині, із квартири АДРЕСА_3 , мобільного телефону марки «Нокіа 230», що належав потерпілій ОСОБА_5 . У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд суворо його не карати, висновки для себе зробив.
Окрім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах повністю підтверджується дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2161 від 14.09.2016 року, згідно якого визначена ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа 230», білого кольору, яка станом на 25.08.2016 року становить 1249,65 грн. (а.п.25-28 т.2).
- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 06.10.2016 року, згідно якого підтверджується впізнання свідком ОСОБА_6 в присутності двох понятих обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив її закласти викрадений мобільний телефон «Нокіа 230», білого кольору до ломбарду (а.п. 30)
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, раніше судимий (т.2 а. п. 40), вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (т.2 а.п.42), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.2 а.п.41).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, а остаточне покарання обрати відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 13.07.2016 року.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 1249,00 грн., завданої їй кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Так як сума завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Речові докази по справі відсутні.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, відшкодовані в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст. 71 Кримінального кодексу України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.07.2016 року та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного його затримання.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 в рахунок погашення матеріальної шкоди 1249,00 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1