Справа № 739/131/16-к
Провадження № 1-в/739/134/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника УВП №31 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Дане клопотання мотивоване тим, що положеннями вказаного Закону України передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судове засідання засуджений ОСОБА_6 доставлений не був, оскільки подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Захисник засудженого у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити повністю.

Представник УВП №31 у судовому засіданні при вирішення клопотання засудженого поклався на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні висловилася проти задоволення клопотання мотивуючи свою позицію тим, що законодавчі положення, на які посилається засуджений, застосовуються до засуджених, яким призначено строкове покарання. Покарання призначене ОСОБА_6 у виді довічного позбавлення волі не є строковим, тому підстави для задоволення клопотання останнього відсутні.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ОСОБА_6 засуджений вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року за вчинення злочинів, передбачених пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187 КК України із застосування статей 70, 71 КК України до довічного позобавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вказаним вироком визначено обраховувати строк відбування ОСОБА_6 покарання з моменту його затримання, з 23 березня 2012 року. 30 липня 2013 року даний вирок набрав законної сили.

До набрання вироком законної сили в рамках кримінальної справи, за результатами розгляду якої було винесено зазначений вирок, у період з 23 березня 2012 року по 30 липня 2013 року ОСОБА_6 утримувався під вартою в місцях попереднього ув`язнення.

Абзацами першим та четвертим частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, яке провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, яким внесено зміни до частини п`ятої статті 72 КК України передбачено, що даний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Статтею 51 КК України, серед іншого, визначено такі самостійні види покарань, які можуть застосовуватися до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, як позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

Аналіз змісту наведених вище правових приписів свідчить, що положення Закону України №838-VIII, в якому використовується словосполучення «позбавлення волі», поширює свою дію як на осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так і на осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також суд враховує, що положення статі 151 Кримінально-виконавчого кодексу України містять ряд заохочувальних норм до осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, застосування яких залежить від строку відбутого засудженим покарання, зокрема після відбуття десяти років строку покарання право додатково витрачати грошові кошти, після відбуття п`ятнадцяти років строку покарання право брати учась у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру, а також право подати клопотання про помилування після відбуття не менше двадцяти років призначеного покарання. Це в свою чергу свідчить, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відбутого засудженим до довічного позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі має важливе значення та покращує становище такого засудженого.

Крім того суд бере до уваги, що засудженому ОСОБА_6 судом було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до чинного на час винесення вироку законодавства з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Оскільки Законом України №838-VIII змінено вказане співвідношення та передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі всім засудженим, які не відбули повністю призначене їм покарання на момент набрання чиності зазначеним Законом, що покращує становище засуджених, суд приходить до висновку, що положення наведеного Закону підлягають застосуванню до засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.

Враховуючи те, що на час розгляду даного клопотання засудженим ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі не відбуте, при цьому до нього застосовувалося попереднє ув`язнення у період з 23 березня 2012 року по 30 липня 2013 року, тобто до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_6 вказаний строк попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного частиною п`ятою статті 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, Законом України «Про попереднє ув`язнення», статтею 72 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 392, 393, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбутого за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 23 березня 2012 року по 30 липня 2013 року відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1