Справа № 308/9414/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/293/16 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 12.07.2016 року близько 17:20 години, перебуваючи у тяжкому стані алкогольного сп`яніння, керуючи на підставі нотаріально завіреної довіреності технічно справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки BMW моделі 520 i, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з пасажиром ОСОБА_7 , який сидів на пасажирському сидінні, рухався по автодорозі сполученням Перечин - Свалява Липча зі сторони населеного пункту с. Керецьки, Свалявського району у напрямку м. Свалява Закарпатської області.

Проїжджаючи заокруглення дороги праворуч, що навпроти будинку №233 по вул. Перемоги в населеному пункті с. Росош, Свалявського району водій ОСОБА_6 , діючи всупереч вимогам п. п.2.3 б, 2.9 а, 11.3, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, у стані алкогольного сп`яніння, діючи самовпевнено та самонадіяно, нехтуючи особистою безпекою та безпекою свого пасажира, рухаючись зі швидкістю більшою за 60 км/ год, яка перевищує максимально допустиму швидкість в межах населеного пункту, при виборі безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та дорожні умови чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, що привело до втрати керування автомобілем на з`їзду його за межі проїзної частини автодороги вліво, з послідуючим його зіткненням з насипом грунту містка над струмком будинків АДРЕСА_2 і подальшого його перекидання та падіння на огорожу будинку АДРЕСА_3 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки BMW моделі 520 i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №69 від 16.08.2016 року отримав тілесні ушкодження у виді полі травми; ЗЧМТ; забою головного мозку, перелому шийного відділу хребта; ЗТГК; перелому ребер справа 3-6 та зліва 3, 5-9; перелому грудини між 1-2 та 3-4 міжребер`ям, забою легенів, закритого перелому нижньої треті правої гомілки, відкритого перелому нижньої треті лівої гомілки; забійних ран спинки носа, лівої гомілки, синців голови, тулуба, кінцівок та садна голови. Вказані тілесні ушкодження виникли при ДТП в результаті зіткнення легкового автомобіля з фіксованим об`єктом ( містком та огорожею будинку) по механізму удар, тертя тілом об тверді предмети ( конструкції) всередині салону автомобіля, за своїм характером виникли прижиттєво за короткий проміжок часу до настання його смерті. Дані тілесні ушкодження згідно п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і знаходяться в прямому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 ..

Невиконання водієм ОСОБА_6 вимог п. п.2.3 б, 2.9 а, 11.3, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наставши ми наслідками дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою його смерть.

12.09.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків даної ДТП, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Слідчий суддя ухвалу вмотивував тим, що слідчий та прокурор не забезпечили участь підозрюваного у розгляді клопотання, про час і місце розгляду клопотання був судом повідомлений належним чином, проте не може самостійно прибути в судове засідання, що підтверджуються довідкою лікаря ОСОБА_8 від 26.08.2016 року та випискою ЗОКЛ ім.. Новака за період з 18.07.2016 року по 11.08.2016 року. При цьому врахував, що зазначене клопотання повинно бути розглянуто протягом 72 годин з моменту надходження до суду, а тому відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Закарпатської області просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2016 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вказане клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Звертає увагу суду на те, що в порядку ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч.6 ст. 193 КПК України. Зазначає, що розгляд клопотання відбувся без участі прокурора, чим порушено вимоги вказаної статті, про що вказаного і в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З матеріалів провадження вбачається, що 13.09.2016 року старший слідчий СУ ГУ НП в Закарпатській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Згідно вимог ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що ні слідчим, ні прокурором не забезпечено явку ОСОБА_6 в судове засідання на розгляд клопотання 13.09.2016 року.

У зв`язку з додержанням вимог ст.ст. 186, 193 КПК України суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду встановлено , що підозрюваний ОСОБА_6 є не транспортабельним в наслідок отриманих чисельних тілесних ушкоджень під час ДТП , що мала місце 12.07.2016 року, у тому числі у зв`язку з отриманими переломами хребців, перелому стегнової кістки та множинних переломів ребер ( довідка Свалявської ЦРЛ № 902/04-10 від 16.09.2016 року).

Слідчий суддя Ужгородського районного суду вжила усіх передбачених законом заходів щодо своєчасного розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, однак ні орган досудового розслідування ні прокурор не змогли забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_6 у судове засідання у зв`язку з його незадовільним станом здоров`я. З клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу (доставки) для розгляду клопотання прокурор до слідчого судді не звертався. Заяви про надання згоди на проведення судового засідання у режимі відео трансляції підозрюваний не надавав.

Таким чином , апеляційний суд , з урахуванням процесуальної поведінки органу досудового розслідування та прокурора , дій слідчого судді, незадовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , дотримуючись принципу верховенства права , прийшов до висновку , що хоча слідчим суддею допущено процесуальних порушень під час вирішення питання про розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , однак, такі порушенні не вплинули на законність та обґрунтованість постановленого судового рішення, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 186, 193, 199, 407, 419 КПК України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: