Справа № 598/222/16-к
провадження № 1-кп/598/44/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №598/222/16-к по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, що тимчасово не працює, раніше судимого:

- 23 серпня 2012 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.357 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень, який сплачено 03.12.2015 року;

- 22 грудня 2015 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

за ч.2 ст.185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_5 в один із днів на початку листопада 2015 року, перебуваючи в житловому будинку, який знаходиться в с.Заруддя Збаразького району Тернопільської області, і який належить ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно повторно таємно викрав чоловічу куртку марки «VERA PELLE» вартістю 187 гривень 50 копійок, яка знаходилася на вішаку в одній із кімнат будинку та належала ОСОБА_4 , чим завдав шкоди потерпілому на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна, що вчинене повторно.
Після направлення до суду обвинувального акту, а саме 26 лютого 2016 року, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст.75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням з

визначенням іспитового строку. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, потерпілим є ОСОБА_4 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено під час звернення з обвинувальним актом до суду, у потерпілого відсутні претензії майнового та морального характеру до обвинуваченого, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, в ході судового розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_5 22 грудня 2015 року був засуджений вироком Збаразького районного суду Тернопільської областіза ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки.

Тому суд, враховуючи те, що вищевказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим до постановлення вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2015 року року, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів в порядку визначеному ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, враховуючи пом`якшуючі його вину обставини, як те, що він повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається, те, що потерпілому повернуто викрадене майно, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, в зв`язку з чим слід звільнити його згідно ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_5 іспитовий строк терміном на 3 (три) роки та покласти на нього наступні обов`язки,

що передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави судові витрати в розмірі 245 гривень 52 копійок за проведену судову товарознавчу експертизу за №6-590/15 від 18.12.2015 року.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №598/222/16-к.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі і згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за попереднім вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2015 року, більш суворим за даним вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 245 гривень 52 копійок за проведену судову товарознавчу експертизу за №6-590/15 від 18.12.2015 року.

Речовий доказ по справі, а саме чоловічу куртку марки «VERA PELLE», яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, повернути власнику ОСОБА_4 .

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1