Справа № 1-п-18/11
П О С Т А Н О В А

03 жовтня 2011 року cуддя Білоцерківсько міськрайонного суду Бобкова Н. В. , при секретарі - Єрмійчук А.В.

за участю прокурора - Нечепоренка Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1, направлені до суду з постановою про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, в зв'язку із закінченням строків давності,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством встановлено, що згідно рішення Білоцерківського міського суду від 18.12.1987 р. ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів на утримання дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку на користь ОСОБА_4, починаючи з 10.12.1987 р. і до повноліття дітей.

ОСОБА_1, починаючи з жовтня 1998 р. почав злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання дітей, яке виразилось в тому, що останній з 28.07.1997 року перебував на обліку зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, однак з отриманих грошей кошти на утримання дітей не сплачував, в державну виконавчу службу про перебування на обліку в центрі зайнятості не повідомляв.

Внаслідок цього у ОСОБА_1 утворилась заборгованість станом на 01.06.2000 р. за період з 01.10.1998 р. по 01.06.2000 р. включно - 20 місяців, що в грошовій сумі становить 340 грн.

По даному факту 07.05.2000 р. слідчим відділом Білоцерківського МУВС відносно ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа № 02-1584 за ст.114 КК України

Як обвинувачений ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і показав, що 17.04.1982 р. він одружився з ОСОБА_4 і 17.10.1982 р. у них від шлюбу народився син ОСОБА_5, а 25.08.1987 року - дочка ОСОБА_6.

18.12.1987 р. Білоцерківський міський суд рішенням зобов'язав його до сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку на користь ОСОБА_4

Після розлучення з 1990 року він почав спів мешкати, а в листопаді 2000 р. офіційно одружився з ОСОБА_7 20.07.1994 р. у них народився син ОСОБА_1.

Спочатку аліменти сплачував на утримання дітей, а починаючи з жовтня 1998 р. перестав сплачувати аліменти, хоча перебував на обліку в центрі зайнятості. Отриманих грошей йому самому не вистачало на прожиття. Його друга сім'я перебувала у скрутному матеріальному становищі, а тому на сплату аліментів не вистачало коштів. Про перебування на обліку в центрі зайнятості в державну виконавчу службу не повідомляв.

ОСОБА_4 звернулася до міліції з письмовою заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, в травні 2000 р. була порушена кримінальна, визнає свою вину в тому, що з 01.10.1998 р. по 01.06.2000 р. ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей - сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6.

В 2007 році всю заборгованість по аліментам погасив. Про те, що він оголошений в розшук, не знав. З м. Біла Церква на тривалий час не відлучався.

Крім цього, вина ОСОБА_1 підтверджується:

= показами потерпілої ОСОБА_4, яка показала, що 17.04.1982 р. вийшла заміж за ОСОБА_1, 17.10.1982 р. у них син ОСОБА_5, а 25.08.1987 р. - дочка ОСОБА_6. 18.12.1987 р. Білоцерківський міський суд зобов'язав ОСОБА_1 сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку на її користь. Після винесення рішення ОСОБА_1 аліменти сплачував, а починаючи з 1998 р. перестав сплачувати аліменти, хоча перебував на обліку в центрі зайнятості та отримував кошти, як безробітний. Внаслідок ухилення від сплати аліментів у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за 20 місяців в сумі 340 грн.

= показами свідка ОСОБА_8, яка показала, що з 1990 р. вона проживає з ОСОБА_9, в 2000 р. вони офіційно оформили свої стосунки. Від спільного проживання у них є син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 Від першого шлюбу у ОСОБА_1 є двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 згідно рішення суду від 1987 р. зобов'язаний був сплачувати на їх утримання аліменти в розмірі 1/3 частини всіх заробітків на користь ОСОБА_4 до повноліття дітей.

В 1998 р., т.я. їх сім'я перебувала в скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей не сплачував, хоча перебував на обліку в центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. В 2007 р. ОСОБА_1 повністю розрахувався по аліментам. Про те, що останній був оголошений у розшук, не знала, він з місця проживання не виїжджав.

= поданням державного виконавця Оніщенко О.П. від 18.04.2000 р. (а.с. 3)

= копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4)

= копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 5-6)

= довідкою з ЖЕК, що на утриманні ОСОБА_4, перебувають діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7)

= копією виконавчого листа № 2-2285 від 18.12.1987 р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на користь ОСОБА_4 (а.с. 8-9)

= довідкою з Центра зайнятості (а.с. 10)

= довідкою про суму заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 (а.с. 11)

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто злочин, передбачений ст. 114 КК України (в ред. 1960 р.).

Постановою в.о. слідчого СВ Білоцерківського МУВС провадження в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 на підставі ст. 206 п.1 КПК України було зупинено, а 29.08.2011 р. - слідство було поновлено.

Згідно ст.12 КК України, злочин, передбачений 114 КК України (в ред. 1960 р.) є злочином невеликої тяжкості.

Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Враховуючи те, що з моменту вчинення злочину минуло 11 років, а отже минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_1 23.09.2011 р. направив слідчому заяву про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, в зв'язку із закінченням строків давності.

Слідчим 23.09.2011 р. була винесена постанова, яка погоджена 1-м заступником прокурора м. Білої Церкви, про направлення вказаної кримінальної справи до Білоцерківського міськрайонного суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні прокурор та ОСОБА_1 підтримали зазначену постанову.

Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, рахує, що постанова винесена обґрунтовано і кримінальна справа стосовно обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 114 КК України (в ред. 1960 р.) підлягає закриттю в зв'язку з закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності з вищезазначених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 ч.2 КК України, ст.11-1 ч.3 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 114 КК України ( в ред. 1960 р.) в зв'язку з закінченням строків давності.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст. 114 КК України ( в ред. 1960 р.) - провадженням закрити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_11