АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/140/16 Справа № 711/2735/16-к Категорія: ст.ст.183, 193КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.03.2016 року, якою стосовно

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, українця, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 травня 2016 року включно,-

в с т а н о в и л а :
18.03.2016 року ст.слідчий СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . При цьому зазначає, що 25.12.2015 року було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 України та внесено до ЄРДР в якому підозрюється ОСОБА_7 .

18 березня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19.03.2016 р. клопотання ст.слідчий СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17.05.2016 року, з мотивів того, що є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено позбавлення волі від 6 до 9 років, ніде не працює, а тому достатньо підстав прогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного. Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів та на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційних скаргах:

- адвокат ОСОБА_8 порушує питання про скасування даної ухвали та просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки слідчий суддя не взяв до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» визначено, що при розгляді клопотання про взяття під варту з`ясовуються дані про попередні судимості, соціальні зв`язки особи, її схильності, спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі; дослідженню підлягають і відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний чи обвинувачений, перебуваючи на волі не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю. Також зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги те, що в клопотанні відсутні докази вини підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, натомість підозрюваний визнав свою вину у тому, що він дійсно є наркозалежною особою і просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з метою звернення до лікувального закладу і розпочати лікування від наркоманії. Крім того, в клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не наведено жодних доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатимуть ризикам вказаним у клопотанні;

- підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту. При цьому, зазначає, що досудовим слідством не надано доказів, які б доводили його вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Оперативно-розшукові дії відносно ОСОБА_7 тривають майже 3 місяці і за цей час органи досудового розслідування не знайшли доказів причетності ОСОБА_7 до збуту психотропних речовин. Також зазначає, що слідчий суддя навмисно не вніс до ухвали його пояснення про те, що він є головою правозахисної громадської організації «Світле відродження» і те, що на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які старші 70 років, а розмір застави, який визначив слідчий суддя, не він, ні його батьки не в змозі внести.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг адвоката та підозрюваного, пояснення підзахисного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Висновок слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 17.05.2016 року є законним та обґрунтованим.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії вказані в ч.1 даної статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Разом з тим, слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі матиме можливість спілкуватись з особами, можливо причетними до вчиненого ним кримінального правопорушення, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини кримінального правопорушення.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. ОСОБА_7 ніде не працює, не навчається, сім`ї та дітей не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків.

Доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 про те, що відсутні докази вини підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не наведено жодних доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатимуть ризикам вказаним у клопотанні, що на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які старші 70 років, а розмір застави, який визначив слідчий суддя, не він, ні його батьки не в змозі внести, на думку колегії суддів не виключають в даному випадку ризику ухилення від слідства та суду, перешкоджання встановленню істини у справі, а тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни прийнятого судом першої інстанції рішення.

При цьому, колегія суддів, враховує ту обставину, що допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 в присутності адвоката ОСОБА_11 дав визнавальні покази 17.03.2016 року.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України та дійшов вірного висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, як того просить підозрюваний та його адвокат ОСОБА_8 , а саме застосування до підозрюваного ОСОБА_7 особистого зобов`язання чи домашнього арешту, не забезпечить належну поведінку останнього.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді від 19.03.2016 року скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.03.2016 року, якою обрано ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 17.05.2016 р. - залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :