Справа № 383/1476/15-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Еліста, Калмикія, РФ, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, українця, громадянина України, освіта професійно технічна, раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, при слідуючих обставинах.
04 листопада 2015 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився у домоволодінні, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи за вказаною адресою у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зерна кукурудзи, яке належало ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 була відсутня у своєму домоволодінні, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, шляхом вільного доступу з приміщення сараю вказаного домоволодіння таємно викрав 50 кг. зерна кукурудзи вартістю, згідно довідки Управління агропромислового розвитку Бобринецької районної державної адміністрації від 09.12.2015 року, 3 гривні 20 копійок за 1 кілограм, на загальну суму 160 гривень. Викрадене зерно кукурудзи ОСОБА_4 насипав у поліетиленовий мішок та вивіз на велосипеді за територію домоволодіння з метою його продажу.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 160 гривень.
Заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує його дії, як злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення. Вказана угода підписана обвинуваченими та потерпілою.
У судовому засіданні обвинувачений і потерпіла просили суд затвердити угоду про примирення та підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, зясувавши питання визначені ч.5 ст. 474 КПК України, розяснивши обвинуваченому та потерпілій, а також іншим учасникам процесу наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також ст.474 КПК України, заслухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України правильно, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.
Речові докази, а саме 50 кілограм зерна кукурудзи в поліетиленовому мішку, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , підлягає поверненню останній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376,473, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Речові докази, а саме 50 кілограм зерна кукурудзи в поліетиленовому мішку, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1