АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/467/16 Справа № 205/335/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року про задоволення подання Кримінально-виконавчої інспекції Ленінського району м. Дніпропетровська про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , представника Ленінського РВ м. Дніпропетровська КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду від 09 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати, оскільки він не переховувався від представників кримінально-виконавчої інспекції та вчасно повідомляв їм про зміну свого місця проживання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції Ленінського району м. Дніпропетровська про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання та направлено засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Обрано ОСОБА_6 після набрання ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 .

Рішення суду обґрунтовано наступним: вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. У відповідності до ст. 76 КК України ОСОБА_6 протягом іспитового строку зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання. Вивчивши подання та особову справу засудженого ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку про задоволення подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, оскільки засуджений ОСОБА_9 не з`являвся на реєстрацію до КВІ, виправдовувальних документів не надав та змінив місце проживання не повідомивши інспектора.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що він не ухилявся від відбування покарання, не з`явився 03 грудня 2015 року на реєстрацію через захворювання, а 17 грудня 2015 року - не мав коштів на проїзд до інспекції, про що повідомляв співробітника служби, як і про зміну свого місця проживання та просив направити документи за місцем його нового проживання до Бабушкінського РВ; думку представника Ленінської КВІ ОСОБА_8 , яка заперечувала проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та просила залишити без зміни ухвалу суду першої інстанції; думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та вважав законною та обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 78 ч. 2 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як убачається з ухвали суду про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, мотивуючи своє рішення, суддя обмежився висновком тезою про те, що подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію до КВІ, виправдувальних документів не надав та змінив місце проживання не повідомивши інспектора.

З вказаним рішенням суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може, оскільки воно є не мотивованим, необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

З ухвали суду вбачається, що суд взагалі не з`ясовував, коли і які порушення допустив ОСОБА_6 під час відбування покарання з випробовуванням, чи мав він реальну можливість їх виконати та чи вони є свідченням того, що ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення.

Як убачається з наданих матеріалів та подання від 16 січня 2016 року, КВІ вважало що першим порушенням ОСОБА_6 є його не своєчасне прибуття для постановлення на облік на виклик 03 вересня 2015 року до КВІ.

У зв`язку з наведеним, після постановки ОСОБА_6 04 вересня 2015 року на облік, в той же день, 04 вересня 2015 року ОСОБА_6 був офіційно попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання з випробовуванням з посиланням на те, що ОСОБА_6 ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, оскільки не з`явився 03 вересня 2015 року на виклик до КВІ (арк. о.с.17)

Вказане твердження КВІ суперечить чинному законодавству, а саме ст. 166 ч. 1 КВК України, відповідно до якої, застереження у виді письмового попередження застосовується лише у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробовуванням від виконання обов`язків, які покладені на нього судом або порушення громадського порядку.

Вироком суду, відповідно до ст. 76 п. п. 3, 4 КК України на ОСОБА_6 було покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію та повідомляти її про зміну місця проживання.

Лише 04 вересня 2015 року ОСОБА_6 було встановлено періодичність та дні явки до КВІ для реєстрації: два рази в місяць по четвергам.

Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 03 грудня 2015 року не з`явився для реєстрації, та пояснив свою неявку травмою та лікуванням руки.

ОСОБА_6 не надав медичних документів про перебування 03 грудня 2015 року на лікуванні у зв`язку з травмою руки, але, як убачається з наданих ОСОБА_6 та отриманих КВІ медичних документів 12 листопада 2015 року ОСОБА_6 звертався в травмпункт КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 16 ДОР», де йому був поставлений діагноз «Забій правого променевозап`ястного суглобу» (арк.12).

Не дивлячись на те, що 03 грудня 2015 року ОСОБА_6 дійсно офіційно не перебував на лікуванні, його пояснення про наявність захворювання правої кисті руки та лікування без оформлення медичних документів має підґрунтя.

17 грудня 2015 року ОСОБА_6 вдруге не з`явився до КВІ на реєстрацію, а з`явився в інспекцію 18 грудня 2015 року та повідомив, що в зв`язку з лікування не мав грошей на проїзд та про те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 не придатне для проживання, оскільки до нього відрізано подачу електроенергії та газу та про те, що з цих підстав він переїхав проживати в АДРЕСА_2 (арк. о. с. 32).

18 грудня 2015 року ОСОБА_6 було винесено попередження за неявку без поважних причин до КВІ для реєстрації 03 та 17 грудня 2015 року та за зміну без повідомлення інспекцію місця свого проживання (арк. о. с. 33).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги засудженого, оскільки ОСОБА_6 змінив місце проживання не з метою ухилення від відбування покарання, а через неможливість проживати за вказаною у вироку суду адресою з об`єктивних причин.

Виходячи з наведеного, згідно зі ст. 409 ч.1 п.2 КПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши подання КВІ про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, колегія суддів доходить висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, оскільки порушення ОСОБА_6 умов відбування покарання з випробуванням, про які зазначено у поданні КВІ, а саме неявка в інспекцію для реєстрації 03 та 17 грудня 2015 року мала місце, однак підстав розглядати його неявку в інспекцію для реєстрації як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення немає, оскільки ОСОБА_6 дійсно мав травму і станом на 03 та 17 грудня 2015 року продовжував виконувати призначене йому 12 листопада 2015 року лікування (арк. 6), як немає підстав вважати ухиленням від відбування покарання і зміну ОСОБА_6 без повідомлення КВІ місця проживання, оскільки вказана зміна місця проживання була викликана неможливістю подальшого проживання ОСОБА_6 в непристосованому для проживання взимку будинку та співпала з його хворобливим станом, і ОСОБА_6 при першій можливості повідомив інспекцію про зміну місця проживання та просив передати матеріали щодо нього до Бабушкінського РВ.

В зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає - скасуванню, а в задоволенні подання КВІ з викладених в ухвалі підстав - слід відмовити.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 ч.1 п. 5, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року про задоволення клопотання Кримінально-виконавчої інспекції Ленінського району м. Дніпропетровська про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою відмовити у задоволенні подання начальника Ленінського РВ м. Дніпропетровська КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: