Справа № 380/665/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1078/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 03.11.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 14 червня 2016 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби Тетіївського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, невійськовозобо`язаного, раніше судимого 15.04.2009 року Володарським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі, жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ст.395 КК України та призначено покарання у виді 1 місяця арешту, -

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 15.04.2015 року звільнився з місць позбавлення волі з Білоцерківської ВК-№35, відносно якого постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2015 року був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік, згідно якого встановлені обмеження, а саме:

- зобов`язати прибуття в період нагляду з7.00 год. до 12 год. 1,2,3,та 4 вівторка кожного місяця до співробітника в територіальному органі внутрішніх справ, який проводить реєстраційну відмітку;

- заборонити виїзд за межі місця проживання по службовим і особистим справам без дозволу на те органів внутрішніх справ;

- заборонити відвідування кафе, барів, ресторанів та інших громадських місць, де проводиться продаж напоїв на розлив;

- заборонити залишати своє місце проживання з 22.00 год. до 6.00 год. наступного дня;

- з`являтися за викликом поліції у вказаний термін і давати усні і письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 будучи попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та будучи ознайомлений з порядком та умовами адміністративного нагляду, перебуваючи під адміністративним наглядом, з 12.01.2016 року у встановлений строк для реєстрації до Тетіївського відділення поліції ГУНП в Київській області не з`явився та з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно, умисно залишив місце свого проживання, що в АДРЕСА_1 , і по 18.05.2016 року був відсутній за місцем проживання.

На вищезазначений вирок, прокурором, було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ст.395 КК України направити на новий судовий розгляд.

Вимоги обґрунтовує тим, що призначення мінімальної міри покарання ОСОБА_6 є явно несправедливим через м`якість та не є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Крім того, вказує, що при кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставним твердження суду першої інстанції - без поважних причин, тобто, на думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі предявленого обвинувачення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який в засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав викладених в ній, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Однак судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог не в повній мірі.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікація його дій, учасниками судового розгляду не оскаржується. Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. З 95 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Колегією судідів також встановлено, що ОСОБА_6 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав, підтвердив, що він не повідомивши органи поліції поїхав у с.Саливінки до своєї знайомої дівчини, де перебував до 18.05.2016 року. У вчиненому кається. Суд першої інстанції взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, заслухав думку учасників судового розгляду та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки встановлені фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Відповідно до ст.50 КК Україпн, покараііття є заходом примусу, що застосовується від імені державі! за вироком суду до особи, ви`иіапої винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмсжеппі прав і спобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й внправлення засудженого.

Відповідно до ст.65 КК Україіін особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при засудженні його до мінімального покарання, передбаченого санкцією ст.395 КК України, а саме до одного місяця арешту.

Що стосується доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі про те, що посилання суду першої інстанції при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.395 КК України на твердження «без поважних причин» є безпідставними, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого правильно зазначена диспозиція ст.395 КК України.

Окрім того, суд першої інстанції правильно встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 без поважних причин вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а саме з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив місце проживання.

Крім того, ст.415 КПК України містить вичерпний перелік підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Жодна з цих підстав в апеляційній скарзі прокурора не зазначена.

За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку, що вирок Тетіївського районного суду Київської області від 14 червня 2016 року ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 14 червня 2016 року, щодо ОСОБА_6 за ст.395 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)