Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/416/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 001168 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою останнього на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 29 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець смт. Новгородка Кіровоградської області, раніше не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на сто п`ятдесят годин. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

Так, 06 грудня 2014 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, яку вчинив на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область носу ОСОБА_8 від котрого остання впала, продовжуючи протиправні дії спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наніс лежачій на підлозі ОСОБА_8 не менше п`яти ударів обома руками в область голови тулубу та кінцівок після чого його протиправні дії були зупинені гостями, котрі знаходились в квартирі. Згодом ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , котра виходила із ванної кімнати та наніс їй не менше двох ударів по голові кулаком правої руки, на чому конфлікт було припинено гостями, котрі знаходились в квартирі. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематом навколо обох очей, перелому кісток носу, саден, гематом кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №76 від 23.01.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлених судом першої інстанції кваліфікації та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, просить змінити вирок районного суду та призначити йому більш м`яке покарання, а також зменшити суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги його щире каяття, а також те, що він пропонував потерпілій часткове відшкодування завданої шкоди та вибачився перед нею. Крім того, суд першої інстанції, на його думку, не взяв до уваги те, що він має на утриманні сина ОСОБА_9 , 2013 року народження, та є єдиним годувальником в родині.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, яка заперечувавала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив вчинення злочинів при наведених обставинах, через що дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані міськрайонним судом за ч. 2 ст. 125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України, та належним чином врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі й ті обставини, на які посилається в своїй апеляційній ОСОБА_7 , а саме: його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у виді громадських робіт. При цьому, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно пом`якшення йому покарання необхідно залишити без задоволення, оскільки районний суд призначаючи покарання врахував його матеріальне становище, а також знаходження на його утриманні малолітньої дитини, через що призначив останньому мінімальний строк покарання у виді громадських робіт, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
Також не підлягають задоволенню й апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зменшення суми стягнення на користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 10000 грн., оскільки, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді цивільного позову правильно послався на те, що моральна шкода останньої виразилася у її фізичному болі та душевних стражданнях внаслідок ушкодження її здоров`я через протиправну поведінку обвинуваченого.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , через що залишає апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а вирок районного суду щодо нього без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року стосовно нього за

ч. 2 ст. 125 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4