Номер провадження 1-кс/728/401/16
Єдиний унікальний номер 728/2045/16-к

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року місто Бахмач
Слідчий суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області
ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, пояснив, що при вилучені автомобіля порушені норми КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги вважаючи, що в його діях відсутні порушення вимог КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи із такого.
Згідно із Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.04.2016 року було затримано автомобіль марки „Ауді номерний знак НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду від 26.04.2016 року було надано тимчасовий доступ старшому слідчому Бахмацькому відділу поліції ОСОБА_3 до автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 з можливістю його вилучення та зберігання на спеціальному майданчику тимасово затриманих транспортних засобів Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Згідно ст.167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони :
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено :
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостої статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що слідчий у порядку, передбаченим процесуальним законом з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до слідчого судді не звертався і відповідно жодної ухвали з приводу вирішення питання про арешт майна слідчим суддею не ухвалювалось, а тому тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню у зв`язку з порушенням слідчим норм кримінально - процесуального кодексу України.
При цьому, слідчий суддя вважає, що скаржник з поважниї причин пропустив строк на оскарження дій слідчого оскільки відмову про повернення вилученого майна він отримав лише 30.08.2016 року.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 38, 167, 169, 171, 303-307, 371, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження бездіяльності слідчого.
Зобов`язати старшого слідчого Бахмацькому відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 та прокурора, який здійснює нагляд за кримінальним провадженням, негайно повернути ОСОБА_4 , вилучений 21.04.2016 року автомобіль «Ауді А6» з номерним знаком НОМЕР_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1