Справа № 539/2252/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м.Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області

ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

представника скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просив визнати незаконною бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого автомобіля ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 , зобов`язати прокурора винести постанову про повернення ОСОБА_4 , як власнику тимчасово вилученого майна, автомобіля ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 .

У скарзі вказав, що 14.12.2010 року близько 16 год. 40 хв. його батька ОСОБА_6 , керуючи належним заявнику автомобілем ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 в с.Калайденці Лубенського району Полтавської області вчинив ДТП, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

23.01.2010 року працівники міліції за адресою проживання скаржника АДРЕСА_1 , вилучили автомобіль ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 та технічний паспорт на нього.

В грудні 2014 року скаржник звернувся до слідчого про повернення автомобіля.

Листом від 26.12.2014 року № 16554 за підписом начальника СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області скаржнику було відмовлено в поверненні автомобіля в зв`язку з тим, що досудове слідство у цьому провадженні не закінчено.

20.04.2016 року скаржник повторно звернувся з аналогічною заявою, однак в травні 2016 року отримав лист про відмову від повернення автомобіля.

19.07.2016 року скаржник звернувся з клопотанням до прокурора про повернення автомобіля.

Постановою прокурора Лубенської місцевої прокуратури від 20.07.2016 року відмовлено в задоволенні цього клопотання.

Вважаючи такі дії прокурора незаконними, ОСОБА_4 подав вказану скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник заявлені вимоги підтримали. Пояснили, що досудове слідство триває майже 6 роки і весь цей він як власник автомобіля позбавлений можливості користуватися належним йому майном.

Прокурор вважає подану скаргу безпідставною. Вказав, що майно було вилучено в межах КПК 1960 року, який не передбачав тимчасове вилучення. Зазначив, що автомобіль є речовим доказом у справі, а не тимчасово вилученим майном. Наразі виникла необхідність проведення експертизи цього автомобіля. Тривале досудове розслідування пояснив тим, що справа неодноразово розглядалася в судах різних інстанцій та поверталась на додаткове розслідування.

Ознайомившись з поданою скаргою, заслухавши думку скаржника та прокурора, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до роз`яснень ВССУ, викладених в п.2 ч.2 листа 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 у статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК. Враховуючи те, що згідно зі ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, на підставі постанови прокурора, бездіяльність може полягати у невинесенні такої постанови за відсутності підстав для вилучення майна.

Судом встановлено, що скаржник є власником автомобіля ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого в ОВС ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області від 22.01.2010 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом та поміщено на зберігання до Лубенського МВ.

Таким чином, автомобіль ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 не є тимчасово вилученим в порядку ст.169 КПК України, а визнаний речовим доказом в порядку положень КПК 1960 року, відтак у скаржника відсутні підстави оскаржити дії прокурора в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

За таких підстав, суд не знаходить підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,
УХ В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1