Ухвала
іменем україни

25 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року,

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Постановлено стягнути: з ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 160 грн та моральної 100 000 грн;

з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн та процесуальні витрати 4 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в частині цивільного позову змінено. Постановлено стягнути з ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_4 у рахунок моральної шкоди 14 616 грн.

У решті вирок місцевого суду залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 16 березня 2014 року близько 03.50 год., керуючи автомобілем марки ВАЗ-2101 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) і рухаючись по вул. Жовтневій навпроти будинку № 1 у с. Драбово-Барятинському з центра селища в напрямку вул. 60-річчя Жовтня, порушив пункт 12.3Правил дорожнього руху, внаслідок чого наїхав на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого останнійзагинув.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації діяння засудженого, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання є занадто м`яким, про що наводить відповідні доводи. Також, вважає, що його цивільний позов повинен бути задоволений у повному обсягу. Крім того, зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_5 покарання місцевий суд, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), фактичні обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, уперше притягається до кримінальної відповідальності, його молодий вік, думку потерпілого щодо міри покарання, а також відсутність обставин які пом`якшують чи обтяжують покарання.

З огляду на викладене місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок мякості не вбачається.

Усі доводи потерпілого на обґрунтування необхідності призначити ОСОБА_5 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК та задоволення його цивільного позову повністю, ретельно перевірив апеляційний суд, і у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, для їх спростування у своїй ухвалі навів відповідні аргументи з дотриманням вимог ст. 419 КПК.
Апеляційний суд, зменшуючи розмір моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_4 , належним чином обґрунтував своє рішення та вказав підстави для необхідності зменшення розміру цивільного позову в цій частині.

Переконливих доводів про необхідність скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції з касаційної скарги потерпілого не убачається.
Таким чином, оскільки зі скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити потерпілому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3