АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1800/16 Справа № 192/1903/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи обставини вчинення правопорушення, просить зменшити строк призначеного судом покарання або застосувати положення ст. 75 КК України. Посилається на те, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що судом не в повній мірі враховано всі пом`якшуючи обставини, а саме, його щире каяття у вчиненому злочині, що він одружений, має сім`ю, на його утриманні знаходяться дві бабусі.
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

За вироком суду 23 лютого 2016 року в період часу з 17.30 год. до 19.40 год. під час проведення санкціонованого обшуку в житлі та іншому володінні за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено пляшку з надписом «Перекись водню» з рідиною, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом «опій ацетильований», масою 69,6500 г, що в перерахунку на суху речовину становить 1,5323 г, що є великим розміром, та які ОСОБА_6 повторно зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене покарання, думку прокурора ОСОБА_7 про те, що вирок суду не підлягає зміні, а скарга обвинуваченого - задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за ч. 2 ст. 309 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 2 ст. 309 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставинами, як такими, що помякшують покарання, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням опіоїдів, синдром залежності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працевлаштований, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у розмірі, близькому до мінімальної межі санкцій ч. 2 ст. 309 КК України.
Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він повністю визнав свою вину, мають місце, але при цьому повне визнання ним своєї вини та щире каяття було враховано судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що він одружений та має на утриманні двох бабусь не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.

З огляду на фактичні обставини провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про пом`якшення йому покарання або призначення покарання з застосуванням ст. 75 КК України, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

________________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4