Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1917/16-к
Провадження №: 1-кп/332/205/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

перекладачів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001528 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чебоксари Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 09.10.2009 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 05.03.2012 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 18.04.2016 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із встановленням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України іспитового строку 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
24.04.2016 р. близько 14.00 год. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_13 пришли до будинку АДРЕСА_3 , де між ними на ґрунті ревнощів виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 , з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків через ревнощі, діючи умисно, підняв з землі фрагмент гілки від дерева та завдав ним не менше 15 ударів в область голови, шиї та тулубу ОСОБА_13 , спричинивши останній закриту тупу травму шиї, що обумовило механічну асфіксію, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_13 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 померла на місці скоєння правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину у висунутому прокурором обвинуваченні визнав частково та пояснив, що дійсно завдав тілесні ушкодження ОСОБА_13 , але він не мав умислу її вбивати. Протягом останніх шести місяців вони із померлою перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо обставин вчиненого ним злочину ОСОБА_10 пояснив, що 24.04.2016 р. близько 09.00 год. він, ОСОБА_13 та її мати пішли у гості до їх спільної знайомої на ім`я ОСОБА_14 . Там вони вживали алкогольні напої, випили одну пляшку саморобної горілки на чотирьох осіб. Після цього він та ОСОБА_13 пішли на дачу, щоб звідти забрати метал. По дорозі вони зустріли знайомих чоловіків, з якими випили ще грам по п`ятдесят горілки. Один з цих чоловіків став занадто проявляти увагу до ОСОБА_13 , що викликало у обвинуваченого ревнощі. Це стало підставою конфлікту між ним та потерпілою, під час якого ОСОБА_13 провокувала його словесно. Коли вони опинились в районі напівзруйнованого приміщення по вул. Скворцова у м. Запоріжжі, він підняв з землі гілку від дерева та почав наносити потерпілій удари. Вказані удари він завдавав в область голови, шиї та тулубу ОСОБА_13 . Перший удар прийшовся в голову, в її ліву лобно-скроневу частину. Потім він наносив удари у шию та по тулубу. Гілку від дерева він тримав однією рукою та завдавав удари навідліг з різних боків. В область шиї він наніс два удари, після чого ОСОБА_13 схопилась за шию. Точну кількість ударів він назвати не може, оскільки не пам`ятає цих обставин, але їх було не більше 7-8. Коли він завдавав потерпілій удари в область шиї та голови, він не усвідомлював того, що це може бути небезпечно для її життя. ОСОБА_13 була при свідомості та просила його зупинитись. Після чергового удару в область тулубу потерпіла впала, тоді він перетягнув її на траву неподалік від цього місця, на пару метрів, взявши під руки. На траві ОСОБА_13 сиділа сама. Тоді він її роздягнув, хотів щоб вона оголена добиралась додому. Це він зробив тому, що відчував злість та хотів провчити потерпілу. Він залишив їй светр, кросівки та носки, а інший одяг кинув у вигрібну яму туалету, який знаходився поблизу. Після цього він пішов, а ОСОБА_13 залишилась сидіти на траві. Коли він повернувся хвилин через 5-7, ОСОБА_13 вже була мертва. Також обвинувачений додав, що він мав реальну можливість наносити удари ОСОБА_13 і арматурою, і каменями, які знаходились на місці події, але не зробив цього. Вказані обставини, на думку обвинуваченого, підтверджують спрямованість його умислу саме на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_10 своєї провини, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що померла ОСОБА_13 доводиться йому донькою. Вона протягом останнього року проживала разом із обвинуваченим за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_10 та донька зловживали алкоголем, разом притягувались до кримінальної відповідальності за крадіжку майна. Зі слів молодшої доньки йому відомо, що під час конфліктів із ОСОБА_13 . ОСОБА_10 застосовував до неї фізичну силу. Про обставини вчинення кримінального правопорушення йому нічого невідомо. Про те, що доньку вбили йому повідомила колишня дружина ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_13 є її донькою. Остання перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_10 . З середини вересня 2015 року вони всі разом проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спільного проживання обвинувачений застосовував до ОСОБА_13 фізичну силу, вона бачила синці на тілі доньки, рану на її голові. У зв`язку із вказаними обставинами, вона неодноразово просила ОСОБА_13 припинити стосунки із ОСОБА_10 . Офіційно вони працевлаштовані не були. Алкоголь вживали, але не кожного дня, разом притягувались до кримінальної відповідальності за крадіжку чужого майна. Стосовно подій кримінального правопорушення свідок зазначила, що 24.04.2016 року на початку одинадцятої години ранку вона разом із обвинуваченим та ОСОБА_13 пішли до їх знайомої ОСОБА_15 . Там вони випили на чотирьох осіб одну пляшку горілки - 0,5 л., після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_13 пішли збирати метал, а свідок залишилась у ОСОБА_15 . Останній телефонний дзвінок від доньки був о 12.02 год., вона сказала щоб мати її дочекалась у ОСОБА_15 . Через деякий час повернувся ОСОБА_10 , який повідомив, що ОСОБА_13 померла. Тоді вони разом із ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 пішли шукати ОСОБА_13 . Коли знайшли, вона побачила на землі оголене тіло доньки із чисельними травмами. Вона лежала на спині, одна нога була зігнута у коліні, кросівки стояли поруч із тілом, пуловер лежав під її правим плечем, на обличчі була підсохла кров, на руках та тілі в районі грудної клітини були синці. ОСОБА_10 не виправдовувався, а мовчки сидів неподалік трупу.

Допитана під час розгляду справи у якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що ОСОБА_10 вона знає як співмешканця ОСОБА_13 . Вранці 24.04.2016 р. до неї додому прийшли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . У зв`язку із тим, що у цей день було свято вони випили на чотирьох одну пляшку горілки - 0,5 л., після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_13 пішли, а ОСОБА_8 - залишилась в неї вдома. Останній раз ОСОБА_13 телефонувала матері о 12.02 год. Близько 16.15 год. повернувся ОСОБА_17 та повідомив, що ОСОБА_13 померла. Він сказав, що залишив її на годину, а коли повернувся вона була мертвою. Після цього вони разом із обвинуваченим, ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та чоловіком останньої пішли шукати ОСОБА_13 . В районі напівзруйнованого приміщення по вул. Скворцова у м. Запоріжжі вони знайшли її тіло, яке було оголене. Потерпіла лежала на спині, ліва нога була зігнута у коліні, під її правою рукою лежала кофта, кросівки та носки перебували поруч. На руках та обличчі померлої була підсохла кров, рот був відкритий. На місце події прибули працівники міліції, які опитували всіх.

Протоколом огляду місця події від 24.04.2016 р. з фототаблицями було встановлено та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення - в районі колишньої будівлі ПП «Гаврилівські курчата» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 240. За вказаним місцем злочину був виявлений в положенні лежачі на спині труп ОСОБА_13 з чисельними тілесними пошкодженнями ранами, саднами, крововиливами, синцями в області голови, шиї, тулубу та кінцівок. Також під час огляду було виявлено: фрагмент гілки від дерева, довжиною 177 см, найбільшим діаметром 7,5 см; мобільний телефон; жіночий одяг з нашаруванням ґрунту та речовини бурого кольору; пара кросівок. Жіночий одяг був виявлений як біля трупу так і з вигрібної ями туалету, розташованого неподалік трупу. Під час огляду були зроблені змиви речовини бурого кольору (а.с. 87-109 т. 1).

Крім того, під час огляду 24.04.2016 р. частини місцевості біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , була виявлена чоловіча куртка чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 , з плямою буро-коричневого кольору на лівому рукаві (а.с. 112 т. 1).

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду, проведеного КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» 25.04.2016 р. о 00.10 год. ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 111 т. 1).

Під час проведення 06.05.2016 р. слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 , хід якого зафіксовано протоколом, було встановлено, що 24.04.2016 р. між обвинуваченим та потерпілою біля напівзруйнованого приміщення по вул. Скворцова у м. Запоріжжі виник конфлікт на ґрунті ревнощів, під час якого він гілкою від дерева завдав їй удари. Перший удар прийшовся у голову. Після того, як ОСОБА_13 впала, ОСОБА_10 відтягнув її на кілька метрів та роздягнув, залишив тільки светр та кросівки, а інші речі кинув у туалет, розташований неподалік. Потім він відійшов хвилин на 5-7, а коли повернувся побачив тіло ОСОБА_13 без ознак життя (а.с. 118-120 т. 1).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1538 від 28.05.2016 р. у загиблої ОСОБА_13 були виявлені (пункт 3):

- странгуляційна борозна з ознаками прижиттєвості (підтверджена даними судово-гістологічної та медико-криміналістичної експертиз), садна і синець на шиї, закриті перелами лівої пластинки та основи лівого верхнього ріжка щитовидного хряща, закриті перелами обох верхніх ріжків щитовидного хряща з крововиливами в області переламів і в м`яких тканях шиї в проекції зовнішніх пошкоджень;

- внутрічерепна травма садна, синці, рани на голові, крововиливи у слизову оболонку верхньої губи, зливний крововилив у м`які покрови голови з боку внутрішньої поверхні з просоченням кров`ю правого скроневого м`язу, дифузні крововиливи під м`які мозкові оболонки в області обох півкуль;

- синці на тулубі з крововиливами у підлежачі м`які тканини; закриті перелами 10-11 ребер праворуч по лопаточій лінії, 6-8 ребер ліворуч на ділянці між лопаточною та навколохребтовій лініями, 8-10 ребер ліворуч на ділянці між передньою пахвовою зоною та задньою пахвовою лініями без пошкоджень пристінкової плеври, з крововиливами у навколишні м`які тканини; забій легенів (за даними судово-гистологічної експертизи); закриті перелами правої та лівої підвздошних кісток (на рівні зовнішньої частини гребенів) з крововиливами у навколишні м`які тканини; крововиливи у м`яких тканях спини у навколохребтових м`язах у верхньо-грудному відділі, в області правої та лівої сідниць;

- синці на кінцівках з масивними крововиливами у підлежачі м`які тканини, закритий осколковий перелам правої плечової кістки в нижній третині на рівні метаепіфіза;

- консолідований перелам 9 ребра праворуч по задній пахвовій лінії.

Смерть ОСОБА_13 , згідно з пунктом 2 висновку експерта, настала від закритої тупої травми шиї, що обумовило механічну асфіксію, яка і є безпосередньою причиною смерті.

Такі висновки підтверджуються наявністю:

- странгуляційної борозни з ознаками прижиттєвості (підтверджена даними судово-гістологічної та медико-криміналістичної експертиз), садна і синець на шиї, закриті перелами лівої пластинки та основи лівого верхнього ріжка щитовидного хряща, закриті перелами обох верхніх ріжків щитовидного хряща з крововиливами в області переламів і в м`яких тканях шиї в проекції зовнішніх пошкоджень;

- повнокров`я, осередків гострого здуття у легенях, спазму бронхів, набряку легенів; крововиливів у білочну та з`єднувальні оболонки очей, підлегеневою плеврою; вираженого повнокров`я і набряку внутрішніх органів; рідкого стану крові; в порожнинах серця і крупних судин; інтенсивного забарвлення трупних плям.

Відповідно до пункту 7 вказаного висновку експерта комплекс пошкоджень в області шиї, що виявлені при експертизі трупа ОСОБА_13 , з розвитком небезпечного для життя стану (механічної асфіксії), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Інші тілесні ушкодження, виявлені при проведені експертизи трупа ОСОБА_13 , мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та легких тілесних ушкоджень, які в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають.

Згідно з пунктом 5 висновку експерта всі пошкодження, виявлені при експертизі трупу ОСОБА_13 , утворились за механізмом тупої травми. Комплекс пошкоджень в області шиї утворився внаслідок травматичних впливів тупим предметом (предметами) в передню і передньобокові поверхні шиї. За даними медико-криміналістичної експертизи перелами лівої пластинки щитовидного хряща і основи лівого верхнього рожка утворились за розгинальним механізмом. Перелами обох верхніх рожків щитовидного хряща утворились за згинальним механізмом. Враховуючи викладене, експерт дійшов висновку, що пошкодження в області шиї могли утворитись як при неодноразовому стисканні органів шиї тупим твердим предметом (предметами), так і при нанесенні неодноразових ударних травматичних впливів в область шиї тупим твердим предметом.

Інші пошкодження в області голови, тулубу та кінцівок утворились від ударних травматичних впливів і впливів по дотичній тупим твердим предметом (предметами). Консолідований перелам 9 ребра праворуч по задній пахвовій лінії утворився задовго до настання смерті в результаті травматичного впливу у вказану область.

Всі зазначені вище пошкодження могли утворитись від ударів руками, ногами у взутті або іншими твердими предметами. Більш конкретно судити о предметах, якими могли бути завдані вказані пошкодження, не є можливим, оскільки їх індивідуальні особливості у пошкодженнях не відобразились (пункт 6 висновку експертизи).

Концентрація етилового алкоголю у крові та внутрішніх органах трупа ОСОБА_13 складала 3,2 проміле. Вказана концентрація в крові живих осіб зазвичай викликає сильне алкогольне сп`яніння (п. 14 висновку) (а.с. 153-158 т. 1).

Допитаний під час розгляду справи судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснив, що стаж його роботи експертом складає 15 років. Він проводив судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_13 та підготовив відповідний висновок № 1538. Під час дослідження був встановлений комплекс пошкоджень в області шиї ОСОБА_13 , які утворились в результаті травматичних впливів тупим предметом (предметами) у передню та передньобокову поверхню шиї. Вказані пошкодження могли виникнути як при одноразовому здавлені органів шиї тупим твердим предметом (предметами) так і при нанесенні неодноразових ударних травматичних впливів в область шиї тупим твердим предметом. Странгуляційна борозна в області шиї потерпілої могла утворитись як від здавлення так і від травмуючого впливу залежно від напрямку предмета, яким була нанесена ця травма. Не виключається можливість нанесення вказаних пошкоджень кінцівками людини (руками, ногами), а також дерев`яною палкою. Смерть ОСОБА_13 настала від закритої тупої травми шиї, що обумовило механічну асфіксію, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Комплекс пошкоджень в області шиї з розвиненням небезпечного для життя стану (механічної асфіксії) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 . Також експерт пояснив, що брав участь у слідчому експерименті за участю обвинуваченого, після чого складав додатковий висновок. Під час експерименту обвинувачений зазначав про нанесення ним ударів потерпілій дерев`яною палкою. Специфічними ознаками асфіксії були: повнокров`я, осередки гострого здуття у легенях, спазм бронхів, набряк легенів; крововилив у білочну та сполучні оболонки очей, під легеневою плеврою; вираженого повнокров`я та набряку внутрішній органів; рідкого стану крові в порожнині серця та крупних судин; інтенсивного забарвлення трупних плям. При зовнішньому досліджені трупу в області волосистої частини голови трупу були виявлені велика кількість фрагментів рослинного походження (тонкі гілки дерев та трава).

Висновком судово-медичної експертизи № 1058 від 09.06.2016 р. встановлено, що в змиві, вилученому з місця пригоди (об`єкт № 1), на фрагментах тканини (об`єкти № 2,3) та фрагменті трави (об`єкт № 4) встановлена наявність крові людини і виявлені антиген Н з ізогемаглютининами анти-А і анти-В в об`єктах №№ 1,3,4, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, у тому числі від потерпілої ОСОБА_13 та (або) гр. ОСОБА_10 , за наявності у останнього на час того, що сталось, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (а.с. 146-148 т. 1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1060 від 09.06.2016 р. на куртці (об`єкти № 1,2), футболці (об`єкт № 3), джинсах (об`єкт № 4) та ремені (об`єкт № 5), вилучених з ями туалету з місця пригоди, встановлена наявність крові людини і виявлений антиген Н з ізогемаглютининами анти-А і анти-В в об`єктах №№ 1-4, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, у тому числі від потерпілої ОСОБА_13 та (або) гр. ОСОБА_10 , за наявності у останнього на час того, що сталось, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (а.с. 142-144 т. 1).

Висновком судово-медичної експертизи № 1061 від 09.06.2016 р. встановлено, що на сорочці ОСОБА_10 (об`єкт № 1), його спортивних штанах (об`єкти № 2-4) та парі кросівок (об`єкти № 5,6) встановлена наявність крові людини і виявлений лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, у тому числі від гр. ОСОБА_10 та (або) потерпілої ОСОБА_13 (а.с. 138-140 т. 1).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1062 від 09.06.2016 р. на светрі (об`єкти № 1,2), парі кросівок (об`єкти № 3-5), вилучених біля трупу, встановлена наявність крові людини і виявлений антиген Н з ізогемаглютининами анти-А і анти-В в об`єктах №№ 1,2, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, у тому числі від потерпілої ОСОБА_13 та (або) гр. ОСОБА_10 , за наявності у останнього на час того, що сталось, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (а.с. 150-152 т. 1).

З висновку судово-медичної експертизи № 219 від 08.06.2016 р., предметами дослідження якої були фрагмент шкіри волосистої частини голови трупу ОСОБА_13 та фрагмент гілки від дерева, випливає, що рани № 1, № 3 і № 4 утворилися від дії тупого предмета, що має в структурі травмуючої частини циліндричну поверхню. Рана № 2 утворилася від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Характер ушкоджень, що відобразив лише загальногрупові ознаки травмуючого предмета не виключає можливості їх утворення від дії наданого на експертизу фрагмента гілки (а.с. 159-162 т. 1).

Експерт ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що він провадив судово-медичну експертизу фрагмента шкіри волосистої частини голови трупа ОСОБА_13 та фрагмента гілки від дерева, за результатами якої надав відповідний висновок № 219. Експерт пояснив, що ним не виключається можливість нанесення всіх пошкоджень, виявлених на волосистій частині голови трупа, з урахуванням їх морфологічних ознак, фрагментом гілки, що був наданий експерту на дослідження. Це пов`язано із тим, що наданий на дослідження фрагмент гілки є тупим предметом з циліндричною поверхнею у травмуючій частині. Оскільки вказана гілка має нерівно виражену поверхню, рана № 2 також могла бути нанесена нею. Залишення слідів на волосистій частині голови після нанесення ударів фрагментом гілки від дерева не є обов`язковим.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 301 від 08.06.2016 р. ОСОБА_10 , 1983 року народження виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді психічних й поведінкових розладів внаслідок уживання алкоголю, синдром залежності. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення, за матеріалами справи знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже він міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування. Протипоказань за психічним станом не має (а.с. 169-173 т. 1).

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого та перевіряючи доводи сторони захисту щодо наявності в ОСОБА_10 умислу на заподіяння лише тілесних ушкоджень, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).

На підставі наведеного, суд, перевіряючи кваліфікацію дій обвинуваченого, виходить не тільки з наслідків, які настали від злочинних дій ОСОБА_10 - смерті ОСОБА_13 , а й з інших обставин кримінального правопорушення.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, підлягають ретельному дослідженню докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, ставлення до настання смерті характеризується необережністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КК України умисел поділяється на два види прямий і непрямий.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Непрямим згідно з ч. 3 ст. 24 КК України є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Необережність поділяється на злочинну самовпевненість та злочинну недбалість (ч. 1 ст. 25 КК України).

Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що його умислом не охоплювалось позбавлення життя ОСОБА_13 , він не бажав настання її смерті під час завдання тілесних ушкоджень. Він застосував фізичну силу до потерпілої лише з метою її виховання. Він мав реальну можливість використати інші предмети (арматури, каміння) під час нанесення ударів ОСОБА_13 , однак не зробив цього, що на його думку підтверджує спрямованість його умислу саме на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо спрямованості умислу ОСОБА_10 , колегія суддів виходить з усіх обставин вчиненого ним діяння та враховує спосіб і знаряддя злочину, за допомогою якого ОСОБА_10 були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_13 , а саме фрагментом гілки від дерева, довжиною 177 см, діаметром 7,5 см.

Також суд враховує кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у загиблої. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1538 від 28.05.2016 р. при експертизі трупу ОСОБА_13 були виявлені численні тілесні ушкодження в області шиї, голови, тулубу та кінцівок: садна, синці, рани, крововиливи, перелами. Зазначені тілесні ушкодження були кваліфіковані експертом як тяжкі, середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

Пошкодження в області голови трупу ОСОБА_13 відповідно до висновку експерта № 1538 утворились в результаті неодноразових (не менш 10-15 та більше) ударних травматичних впливів та впливів по дотичній тупим твердим предметом (предметами) в область голови.

Досліджені судом докази щодо кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_13 зазнала з боку ОСОБА_10 суспільно небезпечного посягання достатньої інтенсивності та цілеспрямованість дій останнього у нанесенні ударів потерпілій, крім іншого, в область життєво важливих органів - голови та шиї. Пошкодження в області шиї знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої. Удари ОСОБА_10 наносив фрагментом гілки від дерева значних розмірів. Після побиття обвинувачений не надав допомоги потерпілій, а навпаки залишив її на деякий час на місці вчинення злочину.

Аналізуючи встановлені при розгляді справи обставин, суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_13 . Зокрема, обвинувачений не навів суб`єктивних міркувань, за якими він міг би розраховувати на те, що завдані ним тілесні ушкодження за своєю кількістю, інтенсивністю та спрямованістю не спричинили б смерті потерпілої. Таке ставлення обвинуваченого до свого діяння виключає наявність необережності у формі злочинної самовпевненості, за якою особа легковажно розраховує на відвернення суспільно небезпечних наслідків свого діяння, що не знайшло підтвердження при розгляді справи.

Враховуючи викладене, ОСОБА_10 діяв з непрямим умислом, тобто в силу свого віку та наявності базової загальної середньої освіти він усвідомлював, що нанесення численних ударів гілкою від дерева значних розмірів в область шиї та голови може заподіяти смерть потерпілій, передбачав такі наслідки, хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Що стосується поведінки обвинуваченого і потерпілої, яка передувала кримінальному правопорушенню, то під час розгляду справи було встановлено та не оспорювалось самим обвинуваченим, що у цей день між ними стався конфлікт на ґрунті ревнощів, який переріс у сварку.

Крім того, сукупність зібраних у кримінальному проваджені доказів свідчить про те, що між ОСОБА_10 та загиблою протягом тривалого часу на ґрунті ревнощів виникали побутові сварки, під час яких обвинувачений застосовував до ОСОБА_13 фізичну силу. Так, потерпілий і свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснили, що їм було відомо про побиття ОСОБА_10 їх доньки. Свідок ОСОБА_8 неодноразово бачила на тілі доньки тілесні ушкодження, завдані їй обвинуваченим.

Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що у день подій кримінального правопорушення увага з боку стороннього чоловіка до ОСОБА_13 викликала у нього ревнощі. Він вирішив її провчити, тому застосував фізичну силу. Після побиття, він відчував злість, тому зняв з ОСОБА_13 одяг, бажав, щоб вона оголена добиралась додому.

Вказані обставини, на думку колегії суддів підтверджують наявність конфліктної ситуації між обвинуваченим та потерпілою, яка передувала позбавленню життя ОСОБА_13 . Мотивом злочинних дій ОСОБА_10 стали особисті неприязні стосунки, які виникли під час сварки на ґрунтів ревнощів.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд визнає вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Під час розгляду справи не було встановлено підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки сукупністю всіх обставин вчиненого діяння були доведені зміст і спрямованість умислу ОСОБА_10 на вбивство потерпілої.

Одночасно суд зазначає, що під час розгляду справи не знайшла свого підтвердження та спростовується як показами обвинуваченого так і відеозаписом слідчого експерименту, дослідженого під час судового розгляду, та обставина, що ОСОБА_10 з метою приховування злочину, після побиття ОСОБА_13 відтягнув її на відстань близько 10 метрів від місця події за воріт светра в області шиї.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, колегія суддів відповідно до положень ст. 65 КК України приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, віднесення його законодавством до категорії особливо тяжкого злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: мотив вчиненого кримінального правопорушення, причини конфлікту, невідворотні наслідки кримінального правопорушення у вигляді смерті людини; думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні для ОСОБА_10 ; дані, які характеризують особу обвинуваченого: не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, новий злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, на обліку у наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, але виявляє психічний розлад у вигляді психічних й поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

За сукупністю обставин скоєного кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, обставин, які обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, суд визнає необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_10 раніше був засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку 2 роки, тобто новий злочин вчинив в період іспитового строку, встановленого вироком суду, що є підставою для застосування ст. 71 КК України та призначення покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, що призначається за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2016 року.

Цивільний позов у цьому кримінальному проваджені не заявлений.

Питання про долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

Обраний ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково у вигляді 6 місяців позбавлення волі, невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2016 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_10 до відбування остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з 24.04.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.04.2016 р. по 17.11.2016 р. відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання чинності вироком суду залишити без змін - утримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області.

Речові докази: кросівки жіночі, кольоровий светр, ковдру, куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору із ременем чорно-коричневого кольору, футболку, труси та пару носків, передані на відповідальне зберігання до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Речові докази: два фрагменти трави, змиви з огляду місця події, три недопалки цигарок, два змиви з кистей рук, змиви крові на марлі, зрізи вільних кінців нігтьових пластин, змиви з рук, зразки жовчі, два фрагменти тканини, передані на відповідальне зберігання до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» з сім картою «Київстар», сорочку чорного кольору, спортивні штани та кросівки, передані на відповідальне зберігання до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_10 .

Речові докази три оптичних носія «DVD-R», залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3