ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3992/16-к
Провадження № 1-кс/210/941/16

"26" серпня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: слідчий суддя- ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229,-

В С Т А Н О В И В:
25 серпня 2016 року до суду надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив наступне, що в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000229 від 13.05.2014 за фактом вчинення службовими особами Дніпропетровської міської ради кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, в тому числі за фактом незаконного відчуження комунального майна територіальної громади м. Дніпропетровська, яке знаходилося на балансі КВРЖЕП Амур- Нижньодніпровського району міста (), КВРЖЕП Ленінського району міста (), КЖЕП «Південне» (), КЖЕП «Лівобережжя» ().

Встановлено, що службові особи Дніпропетровської міської ради, КЖЕП «Лівобережжя», «Південне», КВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського та Ленінського районів Дніпропетровської міської ради, арбітражні керуючі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суб`єкт оціночної діяльності фізична особа підприємець ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди у період 2012-2013 років всупереч інтересам територіальної громади міста Дніпропетровська допустили відчуження за заниженою вартістю об`єктів комунального майна територіальної громади міста Дніпропетровська, що розташовані у місті, які знаходилося на балансі вказаних підприємств, на користь суб`єктів господарювання приватного права, чим спричинили настання тяжких наслідків. При цьому, посадовцями міськради взагалі не забезпечено юридичного супроводу під час слухання справи про банкрутства зазначених підприємств.

Так, Дніпропетровською міською радою приймаються рішення №52/52 від 02.12.2009 «Про передачу на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» об`єктів нерухомого майна (зі змінами та доповненнями, внесеними рішеннями міської ради від 27.08.2010 №38/60, від 06.10.2010 №42/61, від 22.10.2010 №12/62, від 02.02.11 № 21/8, від 06.04.2011 №17/10, від 18.05.11 № 34/11, від 15.06.11 № 20/12, від 29.07.2011 №47/14) та рішення №16/9 від 02.03.2011 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради», якими вирішено передати з балансу КЖЕП «Лівобережжя», КЖЕП «Південне», ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району та КВЖРЕП Ленінського району на баланс комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради об`єкти нерухомого комунального майна у загальній кількості 1018 одиниць.

У цей же час, рішенням міськради № 45/12 від 15.06.11 вирішено припинити КЖЕП «Лівобережжя» як юридичну особу шляхом ліквідації аналогічним чином, Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 40/14 від 29.07.11 «Про припинення юридичних осіб деяких комунальних житлово-експлуатаційних підприємств ДМР» шляхом ліквідації, у тому числі КВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського та Ленінського району Дніпропетровської міської ради.

У цей же час, за позовами Дніпропетровської міської ради до КЖЕП «Лівобережжя» та «Південне», КВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського та Ленінського району Дніпропетровської міської ради господарським судом Дніпропетровської області 17.11., 23.11.,24.11, 06.12.2011 року прийняті рішення щодо зобов`язання шляхом підписання ліквідаційною комісією вказаних підприємств в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_8 авізо та актів приймання передачі зі свого балансу на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР об`єктів нерухомого майна, що знаходилися на балансі зазначених підприємств.

У подальшому за заявами вказаної особи стосовно КЖЕП «Лівобережжя» та «Південне», КВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського та Ленінського району Дніпропетровської міської ради господарським судом розпочаті провадження про банкрутства цих підприємств.

При цьому, відповідних оцінок даного майна громади міста, яке в цей час за договорами із відповідним підрозділом Дніпропетровської міської ради також здавалося в оренду ОСОБА_8 не проведено, а наявні оцінки, до вказаних договорів до уваги не взято.

Постановами господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.12, 20.07.12, 21.06.12 вказані підприємства визнано банкрутами ліквідатором підприємства призначено ОСОБА_5 .

У період 2012 року Барановським від імені вказаного підприємства укладено договори з суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , яким складено звіти про незалежну оцінку об`єктів комунального майна, що розташовані в місті Дніпропетровську, яке знаходилося на балансі вказаних підприємств та є власністю територіальній громаді міста, що закріплено за ними на праві господарського віддання.

Регіональним відділенням Фонду державного майна проведено рецензування звітів суб`єкта оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , про незалежну оцінку вказаних нежитлових приміщень.

Рецензентом, працюючим у штаті РВ ФДМУ по Дніпропетровській області, ОСОБА_9 встановлено, що надані звіти класифікуються за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440, як такі, що не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісними та непрофесійними і не можуть бути використані, виявленні чисельні порушення законодавства.

Після цього, Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа», проведено у АДРЕСА_1 у орендованому приміщенні у період 2012 року за участю брокера ОСОБА_10 на підставі договору із КЖЕП «Лівобережжя», «Південне», КВРЖЕП Ленінського та Амур-Нижньодніпровського районів Дніпропетровської міської ради проведено відкритті біржові торги з купівлі продажу майна, що знаходилося на балансі КЖЕП Амур-Нижньодніпровського району та належало територіальній громаді із наступними учасниками ТОВ «ТУЛС», ПП «ЦЕСІЯ», Компанія з обмеженою відповідальністю «ЕМІНТІА ЕНТЕР ПРАЙЗИС ЛТД», ТОВ «МАРКЕТГРУП», ТОВ «РЕНЕССАНС-КЛУБ», ТОВ«РЕГІОНІНВЕСТГРУПП», ТОВ «СОЛЯРИС».

Також відповідно даних ДП «Інформаційно-ресурсний центр» ПП «ЦЕСІЯ» є засновником Товарної біржі «Регіональна універсальна біржа».

У подальшому, іншим ліквідатором КВРЖЕП «Лівобрежжя» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_6 , яка призначена відповідно до ухвал суду від 16.05.13,21.05.13, 14.08.13, у період 2013 року укладено від імені підприємства договори купівлі-продажу майна територіальної громади, що знаходилось на балансі підприємства, із вказаними вище суб`єктами господарювання приватного права, та вказаними суб`єктами господарювання зазначене майно було зареєстровано в реєстраційній службі, при цьому попередньо вказані нежитлові приміщення, які знаходилися на балансі зазначених підприємств було зареєстровано за територіальною громадою міста.

Відповідно інформації Дніпропетровської міської ради рішення щодо відчуження зазначеного майна не приймалися. При цьому, право власності на вказане комунальне майно не могло перейти без згоди Дніпропетровської міської ради (відповідно до рішення сесії), дане право передбачене ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Також досудовим розслідуванням встановлено, що частина коштів від продажу вказаного майна за договорами укладених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на теперішній час на рахунки вказаних комунальних підприємств не надходила.

Тобто розслідуванням встановлено, що службові особи Дніпропетровської міської ради, КП КЖЕП «Південне» ДМР, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР були обізнані про те, що спірні нежитлові приміщення, які знаходилися на балансі КП КЖЕП «Південне`ДМР не передано на баланс спеціалізованого підприємства КП «Бюро», існували рішення судів щодо зобов`язання здійснити таку передачу майна, що у подальшому, як встановлено слідством призвело до його відчуження та вибуття із права комунальної власності територіальної громади міста.

На теперішній час відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області у період 2011-2013 років на праві господарського віддання за КП КЖЕП «Південне», де власником виступала Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради були зареєстровані наступні об`єкти нерухомості за адресами у місті Дніпропетровську по вулицям:

1.Запорізьке шосе, 48, корп. 3, кв. 561; площа 62,50;

2.проспект Кірова, 82, прим. 65; площа 161,28;

3.вул. Савкіна, 8, прим. 157; площа 82,00;

4.вул. Робоча, 99, прим. 67; площа 472,2;

5.вул. Робоча, 89, прим. 68; площа 243,40;

6.вул. Г.Сталінграда, 38, прим.201; площа 447,1;

7.Запорізьке шосе, 56, прим. 12; площа 124,4;

8.ж/м Червоний Камінь, 4, прим. 269; площа 102,00;

9.Запорізьке шосе, 60, корп. 5, прим. 16; площа 66,90;

10.Запорізьке шосе, 40, блок 7, прим. 601; площа 124,20;

11.вул. Савкіна, 4, блок 3, прим. 155; площа 90,50;

12.вул. Суворова, 9, прим. 27; площа 151,6;

13.пров. Джинчарадзе, 1 корп. 3; площа 57,70;

14.просп. Кірова, буд. 110, прим 10,12,13; площа 159,2;

15.вул. Макарова, буд. 18 Б., прим. 5; площа 117,3;

16.м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Робоча, 73, буд. 73, блок 4, прим. 390;

17.АДРЕСА_2 .

У ході розслідування даного кримінального провадження слідством встановлено, що за результатами вказаної протиправної діяльності територіальній громаді міста завдано тяжких наслідків, що виразилося у незаконному відчуженні вказаних об`єктів нерухомості, що знаходилися на балансі КВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського та належали територіальній громаді за заниженою вартістю.

Вказане майно є предметом злочину, повинно було відповідно до рішень Дніпропетровської міської ради бути переданим на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради», однак на цей час відчужено та зареєстровано за суб`єктами господарювання та фізичними особами.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна, зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:

a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;

b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом;

c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно із ч.2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Приймаючи до уваги, що зазначені об`єкти нерухомості є майном, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та є набутим майном особами в результаті вчинення кримінального правопорушення, з метою недопущення його подальшої реалізації в тому числі і нерезидентам України, з метою забезпечення цивільного позову виникла слідча необхідність в його арешті.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, всупереч вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, слідчим не додано до клопотання документів, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна на теперішній час, що відповідно до клопотання належить арештувати, та не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваними, третіми особами таким майном.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Проте, слідчий звернувшись з клопотанням про арешт відповідно до частини шостої статті 170 КПК України, тобто з метою забезпечення цивільного позову, всупереч вимог п.4 ч.2 ст.171 КПК України не зазначив розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою та не надав належних та допустимих доказів, які можуть її підтвердити.

Крім цього, відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

Разом з цим, у клопотанні не зазначені конкретні підстави застосування арешту, відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення, не вказується чи заявлено цивільний позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України..

Керуючись ст. ст. 107,170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229,- повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1