Провадження 1-кп/756/425/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Прудніка О.А.

при секретарі Левіт Д.І.

з участю прокурора Кукса О.М.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження /ЄРДР №0006976/ за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого: 14.12.1998 року Мінським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 141 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі; 19.12.2001 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 29.02.2008 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 05.07.2011 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, який 07.09.2012 року звільнився з кримінально-виконавчої установи умовно достроково з невідбутим строком 6 місяців 21 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2013 р., близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись біля будинку №12, по пр-ту Оболонському в м. Києві, побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_1, у якої ззаду на плечі висів рюкзак, який був розстебнутий та з нього виглядали гроші. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_1

При цьому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме майна потерпілої ОСОБА_1, скориставшись тим, що потерпіла розмовляє по мобільному телефону, непомітно для останньої, підійшов до неї ззаду, та швидко вийняв з рюкзака гроші в сумі 250 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 250 грн.

Крім того, 25.05.2013 року, близько 14 год. 25 хв., ОСОБА_5 знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко 14-А, побачив потерпілого ОСОБА_2, який стояв біля автомобіля швидкої допомоги та щось лагодив у вказаному автомобілі. При цьому, ОСОБА_6 побачив на поясі у потерпілого борсетку, з якої виглядав мобільний телефон, марки Nokia 101, в звязку з чим у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_7. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме майна потерпілого ОСОБА_2, скориставшись тим, що потерпілий відволікся та був зайнятий ремонтом автомобіля швидкої допомоги, ОСОБА_5 непомітно для потерпілого, підійшов до нього збоку, та розстібнувши борсетку, швидко вийняв з неї мобільний телефон, марки Nokia 101, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень, яка складається з вартості таємно викраденого мобільного телефону Nokia 101.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у повторному, таємному викраденні чужого майна - крадіжка, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

12 липня 2013 р. між потерпілою ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, укладено Угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди, потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки та покладенням обовязків на підставі ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом зясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також зясовано, що потерпілі цілком розуміють наслідки затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 12 липня 2013 року про примирення між потерпілою ОСОБА_1 потерпілим ОСОБА_2 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід заставу залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили гроші внесені в якості застави 45880 гривень на депозитний рахунок суду повернути в розпорядження заставодавця ОСОБА_8 /ідентифікаційний код /.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя