Дата документу Справа № 317/1437/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/635/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000152 від 10 квітня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України з підстав, встановлених ст. 47 КК України в зв`язку з передачею його на поруки колективу ВАТ «Запоріжжяобленерго» , кримінальне провадження закрито.

ОСОБА_7 передано на поруки трудовому колективу ВАТ «Запоріжжяобленерго», за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Роз`яснено ОСОБА_7 , якщо у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Як вказано в ухвалі суду, 28 квітня 2014 року ОСОБА_7 призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу у зв`язку із мобілізацією.

З того ж дня ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_1 на посаду кулеметника.

30 жовтня 2014 року ОСОБА_7 надана відпустка для проходження лікування до 24 грудня 2014 року.

24 грудня 2014 року ОСОБА_7 діючи умисно, всупереч інтересам служби та в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України , ст. ст. 1, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» без поважних причин не зявився вчасно з відпустки та не прибув до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка в той момент дислокувалась поблизу селища Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області..
13 березня 2015 року ОСОБА_7 самостійно прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону та повідомив про себе.
При цьому, поважних причин для нез`явлення на службу та перешкод для прибуття до військової частини обвинувачений ОСОБА_7 не надав. У зазначений період члени сім`ї ОСОБА_7 не хворіли та не помирали. Пожежі за його місцем проживання, його близьких родичів не було та обставин непереборної сили не існувало.
Збитків злочином не завдано, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Закриваючи дане кримінальне провадження та звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ВАТ «Запоріжжяобленерго», суд зазначив, що ОСОБА_7 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за місцем проходження служби та за місцем роботи характеризується виключно з позитивного боку, інших обставин не зазначалося. На даний час обіймає посаду техніка ВАТ «Запоріжжобленерго». Відповідно до протоколу від 18.12.2015 року, на зборах трудового колективу ВАТ «Запоріжжобленерго», де працює обвинувачений, було прийнято рішення звернутися до суду з клопотанням про передачу останнього на поруки трудового колективу зазначеного підприємства. За своїм змістом клопотання колективу містить мотивоване прохання звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та передати його на поруки, зобов`язання колективу здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення обвинуваченим скоєння нових правопорушень та своєчасно повідомляти обставини, що перешкоджають виконанню виховних функцій.
03.11.2015 р. ОСОБА_7 Указом Президента України 14.07.2015 р. демобілізований в запас.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вказує на неправомірне звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності. Вважає, що справу судом було розглянуто з порушенням чинного законодавства, не повно з`ясовано дані про особу ОСОБА_7 . На думку прокурора, звільнення ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності судом не в повній мірі враховано, що в умовах проведення Антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, загрози національній безпеці держави, коли від військовослужбовців особливо вимагається бути високо дисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість, звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України сприятиме поширенню вчинення злочинів, повязаних з самовільним залишенням військової частини або місця служби, іншими військовослужбовцями.

Просить ухвалу скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і наполягали на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений або родичі, тощо. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.
Встановивши наявність передбачених законом підстав, районний суд обґрунтовано прийняв рішення про закриття кримінального провадження. Зокрема, взяв до уваги те, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин середньої тяжкості та щиро покаявся, в судовому засіданні надав свою згоду на закриття кримінального провадження. Також судом було встановлено, що 03.11.2015 р. ОСОБА_7 Указом Президента України від 14.07.2015 р. демобілізований в запас. Крім того, ОСОБА_7 за місцем проходження служби та за місцем роботи характеризується виключно з позитивного боку, обіймає посаду техніка ВАТ «Запоріжжобленерго», що підтверджується копією наказу №3655-к від 05.11.2015 р. та копією трудової книжки. Відповідно до протоколу від 18.12.2015 року, на зборах трудового колективу ВАТ «Запоріжжобленерго», де працює ОСОБА_7 , було прийнято рішення звернутися до суду з клопотанням про передачу останнього на поруки трудового колективу зазначеного підприємства.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 по справі допущено не було.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3