Справа № 1/0306/428/11
Провадження № 1-в/159/211/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі заяву начальника Ковельського ВП ГУНП у Волинській області про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі, яка надійшла до суду з постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , в зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в :
Начальник Ковельського ВП ГУНП у Волинській області звернувся до суду з заявою про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України.

Згідно постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2011 року до ОСОБА_4 , застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Як вбачається з цієї постанови, доля речових доказів по справі не вирішувалась.

Суд, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти вирішення долі речових доказів у даній справі, оскільки після видужання ОСОБА_5 може підлягати кримінальному покаранню на загальних підставах, вивчивши матеріали справи, що стосуються цього питання, прийшов до висновку, що заява начальника Ковельського ВП ГУНП у Волинській області до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, а саме з висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (акт № 271 від 09 листопада 2011 року), ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2011 року, до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом до виходу з хворобливого стану, оскільки згідно вимог ч. 3 ст. 19, ст. 94 КК України, не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватись примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Таким чином у разі одужання ОСОБА_4 , він підлягатиме покаранню за вчинене суспільно небезпечне діяння, а речові докази можуть бути використані стороною обвинувачення для доведення його вини.

Керуючись ст. 19, ст. 94 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України(в редакції 2012 року), ст.ст. 81, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви начальника Ковельського ВП ГУНП у Волинській області про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи діб з дня її отримання.

Головуючий ОСОБА_1