УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
за участю особи, яка розшукується
компетентними органами Держави Ізраїль ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, громадянина Ізраїлю, одруженого, має на утриманні двох малолітніх доньок, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має посвідку на постійне місце проживання серії НОМЕР_1 від 15.07.2009 року, раніше не судимого, який розшукується компетентними органами Держави Ізраїль, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених розділами 391, 423 Кримінального кодексу Ізраїлю, що відповідають ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Керівник Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду відповідно до вимог ст. 584 КПК України та в обґрунтування клопотання посилається на наступне.
Як вбачається, із клопотання, 12.05.2016 року працівниками ГУНП в Одеській області затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Держави Ізраїль, який розшукується компетентними органами зазначеної держави за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого розділом 391 Кримінального кодексу Ізраїлю (розкрадання шляхом зловживання службовим становищем).
В подальшому, працівниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, при перевірці особи ОСОБА_4 та підтвердження Ізраїльською стороною перебування даної особи у міжнародному розшуку, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України складений протокол затримання даної особи.
Як вказано, в клопотанні, упродовж декількох років ОСОБА_4 працював агентом у туристичному агентстві Мона Турс у місті Кфар - Сава, Ізраїль (далі за текстом агентство). Згідно з результатами розслідування Ізраїльської поліції, з грудня 2007 року й до моменту свого від`їзду з Ізраїлю в червні 2008 року він украв у клієнтів агентства 500000 (п`ятсот тисяч) ізраїльських нових шекелів (приблизно 116 700 євро) готівкою. ОСОБА_4 також підозрюється у внесенні неправдивих відомостей до комп`ютерної системи агентства з метою приховати свої дії.
У контексті запиту Ізраїлю про правову допомогу від листопада 2010 року слідчим із відділу по боротьбі з шахрайством центрального округу поліції Ізраїлю було проведено розслідування по справі ОСОБА_4 за підозрою в розкраданні шляхом зловживання посадовим становищем, кримінальному злочині згідно з розділом 391 КК Ізраїлю, та внесенні свідомо неправдивих записів до документів юридичної особи, кримінальному злочині згідно з розділом 423 КК Ізраїлю.
Згідно із заявою агентства про порушення кримінальної справи, ОСОБА_4 продавав клієнтам туристичні послуги агентства за повною ціною готівки, але вносив до комп`ютерної системи компанії дані про угоду за ціною зі знижкою. Після продажу ОСОБА_4 пересилав квитанцію туристичного агентства на свою особову адресу електронної пошти та підробляв суму, що було стягнуто з клієнта жертви шахрайства. Після цього він привласнював різницю між за документованою та фактично стягнутими сумами. З метою приховування слідів свого злочину ОСОБА_4 об`єднав декілька фіктивних клієнтів в один клієнтський запис під назвою «Дюкт», щоб система не змогла пов`язати суму заборгованості з кожним окремим покупцем, та створив інші файли з тією самою метою.
28 червня 2008 року ОСОБА_4 втік з Ізраїлю, придбавши квиток в обидва кінці на рейс авіакомпанії «Австріан Ейрлайнс» до Берліна через Відень. Він повинен був повернутися до Ізраїлю 8 липня 2008 року, але не зробив цього і, ймовірно, попрямував до України.
Таким чином, ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук компетентними органами Держави Ізраїль, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених розділом 391 (розкрадання з використанням посадового становища) та 423 (внесення свідомо неправдивих записів до документів юридичної особи) Кримінального кодексу Ізраїлю.
10.11.2015 року суддею Ерезом Нуріелі Мирового суду Петах Тікви видано ордер на арешт ОСОБА_4 (кримінальна справа №258335/2008), згідно з яким ОСОБА_4 має бути заарештовано та віддано під суд за розкрадання шляхом зловживання посадовим становищем та внесення свідомо неправдивих записів до документів юридичної особи.
Інкриміновані ОСОБА_4 злочинні діяння за законодавством України кваліфікуються за ч.5 ст.191 КК України (привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та є особливим тяжким злочином) та за ч.2 ст. 366 КК України (внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей відноситься до злочинів середньої тяжкості).
Приморським районним судом м. Одеси 13.05.2016 року винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_4 тимчасового арешту строком на 40 діб до отримання запиту про видачу даної особи компетентним органам Держави Ізраїль.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.05.2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року відмовлено у застосуванні до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту, та у порядку ст. 585 КПК України до нього застосовано домашній арешт за місцем проживання.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2016 року ОСОБА_4 продовжений домашній арешт за місцем проживання строком до 12.12.2016 року.
Заступником Генерального прокурора України ОСОБА_7 05.10.2016 р. винесено постанову про видачу громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_4 компетентним органам Держави Ізраїль.
Відповідно до протоколу затримання від 01.11.2016 року ОСОБА_4 - громадянин Ізраїлю був затриманий 01.11.2016 року о 10 годині 16 хвилин.
Як зазначено, у клопотанні, розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у з зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.
З урахування викладеного, керівник Одеської місцевої прокуратури №3 вважає, що наявні підстави щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 , для забезпечення виконання Україною міжнародних зобов`язань, передбачених Конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, а також інших міжнародних договорів України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та просив задовольнити клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому провадженні просили відмовити у задоволенні клопотання, та відповідно до ст.585 КПК України, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 до 8 години ранку.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Відповідно до п.3 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозоляє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
Відповідно до п.4 ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, тимчасовий арешт може бути припинений, якщо, впродовж 18 днів після арешту, запитувана Сторона не отримує запиту про видачу правопорушника і документи, зазначені у ст. 12. У будь-якому випадку цей період не може перевищувати 40 днів від дати здійснення такого арешту. Можливість тимчасового звільнення у будь-який час не виключається, однак запитувана Сторона вживає будь-яких заходів, які, на її думку, необхідні для запобігання втечі розшукуваної особи.
Згідно п.5 ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року звільнення не перешкоджає повторному арешту і видачі правопорушника у разі отримання в подальшому запиту про видачу.
Відповідно до ч.1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно до ч.4 ст.584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.6 ст. 584 КПК України, строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.
Відповідно до ч.8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Відповідно до ч.13 ст. 584 КПК України звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному йому застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.
Як встановлено в судовому засіданні, у матеріалах доданих до клопотання знаходиться запит Держави Ізраїлю про видачу правопорушника ОСОБА_4 , та наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 від 05.10.2016 року було вирішено видати до Держави Ізраїль громадянина цієї держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 391 (розкрадання шляхом зловживання посадовим становищем), ст. 423 (фальсифікація корпоративних документів) Кримінального закону Ізраїлю 1977 року.
Слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), так як слідчий суддя вважає така міра запобіжного заходу гарантує запобіганню втечі зазначеної особи, та забезпечить у подальшому можливість видачі ОСОБА_4 згідно до запиту Держави Ізраїль.
Слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`яка міра запобіжного заходу, а саме домашній арешт, на теперішній час, не може гарантувати запобіганню втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі тому що, підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у нього не має наміру повернутись до Держави Ізраїль, що він бажає у подальшому проживати на Україні, тобто у нього є мета ухилення від правосуддя в Державі Ізраїль, де він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості.
На підставі вищевказаного слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження. Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 за станом здоров`я може утримуватись під вартою. Крім того, слідчий суддя вважає що наявність у ОСОБА_4 родини та утриманців не зможе перешкодити йому ухилитися від правосуддя Держави Ізраїль.
Керуючись ст.ст.132,176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 205, 584, КПК України (2012 р.),-
УХВАЛИЛА:
Відхилити клопотання захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 про застосування домашнього арешту.
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Держави Ізраїль, в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 40 (сорок) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 10 годин 16 хвилин 01 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) припиняє свою дію о 10 годині 16 хвилин 11 грудня 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Відповідно до ч.9 ст.584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою. щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

03.11.2016