Єдиний унікальний номер 225/945/15-к
Номер провадження 11-кп/775/97/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 24 вересня 2015 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0000107 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Щербинівка м. Дзержинська, Донецької області, громадянина України, працює машиністом конвеєру ЦОФ Дзержинська ТОВ «Енергоімпекс», не одруженого, з повною середньою освітою, раніше судимого:

1) 28 грудня 2011 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 19 травня 2011 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 20 грудня 2013 року Дзержинським міським судом Донецької області звільнено умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 8 днів,

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та призначено покарання: за ч.2 ст. 260 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання частково не відбутого покарання за попереднім вироком остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення за таких обставин.

На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів , а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.

В травні 2014 року, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Дзержинськ, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, обвинувачений ОСОБА_7 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, на початку травня 2014 р., обвинувачений ОСОБА_7 отримав від невстановленої слідством особи вогнепальну зброю, набої до неї, формений одяг та військове спорядження, протягом травня-липня 2014 року здійснював охорону міської ради м. Дзержинськ, блокпосту «Хрест», що розташований на перехресті доріг Дзержинськ-Новгородське-Горлівка та блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що був встановлений між селищем Щербинівка та селищем Петрівка м. Дзержинськ Донецької області.

На вказаних блокпостах обвинувачений ОСОБА_7 здійснював контрольно-пропускний режим автомобільного транспорту його огляду та перевірку документів у громадян.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 носили тривалий характер, а саме в період з травня 2014 року по липень 2014, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати. На обґрунтування свої вимог вказує, що суд першої інстанції не дослідив доказі, які доводять його непричетність до інкримінованого діяння, не врахував протиріччя у показаннях свідків та факт постійного місця роботи ОСОБА_7 .

Прокурор на підставі ч.1 ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду від апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, обвинуваченого та захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , правильно кваліфікувавши його дії за ч. 2 ст. 260 КК України.

Вина ОСОБА_7 в інкримінованих діяннях підтверджується як показаннями свідків в судовому засіданні, які вказали місце та час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та інші обставини, які свідчать про винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, а саме, в період травня-липня 2014 року ОСОБА_7 у військовій формі зі зброєю чергував на блокпосту, де здійснював контрольно-пропускний режим автомобільного транспорту, його огляд та перевірку документів у громадян.

Вина ОСОБА_7 підтверджуються іншими доказами, а саме, протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Всі ці докази є послідовними, які узгоджуються між собою, не є суперечливими, а тому на думку колегії суддів, обґрунтовано були взяті за основу у визнанні винуватості ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_7 про неможливість чергування на блокпостах «ДНР» в період травня-липня 2014 року, оскільки він в цей час працював на ЦЗФ «Дзержинська» судом перевірялись та обґрунтовано не прийняті до уваги, оскільки спростовуються показаннями свідків та матеріалами справи, згідно яких ОСОБА_7 дійсно в цей період часу працював машиністом конвеєру, але не повні робочі неділі (а.с. 79). На думку колегії суддів, ці доводи обвинуваченого є безпідставними, оскільки його знаходження деякий час на робочому місці не виключало можливості в неробочий час його знаходження на блокпостах.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в період не відбутого покарання.

Призначене ОСОБА_7 покарання на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

У Х В А Л И ЛА:

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 24 вересня 2015 року, щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 260 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора та обвинуваченого - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: