Справа № 282/347/16
Провадження № 1-кп/282/35/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Любар обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000063 від 05.03.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого

23.01.2009 року Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 308, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, 10.10.2011 року умовно-достроково звільнений, невідбутий строк покарання 9 місяців та 23 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05 березня 2016 року ОСОБА_4 , являючись фізичною особою, з метою отримання прибутку від незаконних операцій з металобрухтом, автомобілем малотоннажним фургоном марки «Fiat-Ducato» д.н.з. « НОМЕР_1 », з м. Полонне Хмельницької області, поїхав в Любарський район Житомирської області, де в період часу з 12 години 00 хвилин по 15 годину 00 хвилин, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, за відсутності будь-якого договору з таким, без реєстрації, за відсутності спеціального дозволу (ліцензії), в порушення вимог Закону України «Про металобрухт» від 05 травня 1999 року, достовірно знаючи по заборону такого виду господарської діяльності, здійснив закупівлю 560 кілограмів брухту чорних металів, у жителів с. Нова Чортория Любарського району, сплативши їм по 1 гривні за 1 кілограм, який в подальшому мав намір перепродати за більш вигідною ціною.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 213 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив вищенаведені обставини вчинення злочину.

11 березня 2016 року між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.213 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.213 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК Ураїни звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.213 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Матеріальна шкода даним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовими доказами розпорядитися згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373- 375, 395, 468, 469, 473, 475, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 11 березня 2016 року про визнання винуватості між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК Ураїни звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі після набрання вироком суду законної сили:

- Металобрухт чорних металів вагою 560 кг. та кантер для зважування, синього кольору які знаходяться на зберіганні у Любарському ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - конфіскувати в дохід держави;

- Автомобіль марки «Fiat-Ducato» д.н.з. « НОМЕР_1 », білого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_6 , яким на підставі доручення користується ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1