гСправа № 187/1072/16-к Провадження №1-кп/0187/200/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року смт. Петриківка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаний, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України,-
23.08.2016 ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, розташованому за адресою: проспект П. Калнишевського, 16-а, смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область, будучи ознайомленим із положеннями ст. 383 КК України, відповідно до якої за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину передбачена кримінальна відповідальність, умисно, розуміючи неправдивий характер вказаного повідомлення і бажаючи, щоб воно стало предметом розгляду органу досудового розслідування, повідомив про те, що в січні 2016 року він надав у користування чоловіку на ім`я ОСОБА_5 власний автомобіль марки «Daewoo Nubira» державний знак НОМЕР_1 та цей чоловік відмовляється на теперішній час повертати зазначений автомобіль, тобто про вчинення відносно нього чоловіком на ім`я ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці завідомо неправдиво повідомив орган досудового розслідування про вчинення злочину, а також надав завідомо неправдиві свідчення як потерпілий. У вчиненому щиро розкаюється.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив характеризуючи дані, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :
завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.
в завідомо неправдивих показаннях потерпілого під час провадження досудового розслідування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Також суд враховує, що обвинувачений не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, військовозобов`язаний, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судом не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що їх обтяжують, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст.76 КК України.
При цьому суд, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, не вважає за необхідне покладати на підсудного обов`язки, передбачені ч. 2 ст.76 КК України, оскільки вважає, що вони не являються необхідними для його виправлення.
Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 (одного) року 1 місяця обмеження волі;
за ч. 1 ст. 384 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання ОСОБА_4 призначити у виді 1 (одного) року 1 місяця обмеження волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_4 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1