Справа № 645/6539/15-к
Провадження № 1-кп/645/122/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 02.03.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 28.07.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1020,00 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Приблизно у травні 2015 року, точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_4 перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 та куди його запросив її син ОСОБА_6 . Перебуваючи в кімнаті зазначеної квартири та достовірно знаючи, в якому місці ОСОБА_5 зберігає належні їй коштовності, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, узяв скриньку, що знаходилася на шафі, з якої таємно узяв золоті прикраси потерпілої. Вартість золотих прикрас згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7213 від 24.07.2015 року становить:
-обручки золотої 585 проби вагою 4,73 г 3 311 гривень;
-каблучки з каменем золотої 585 проби вагою 2,33 г 1 613 гривень;
-каблучки з каменем золотої 585 проби вагою 2,46 г 1 722 гривень;
-браслету золотого 585 проби вагою 5,94 г 4 158 гривень;
-каблучки з каменем золотої 585 проби вагою 1,87 г 1 309 гривень;
-каблучки з каменем золотої 585 проби вагою 2,15 г 1 505 гривень;
-сережки золотої 585 проби вагою 0,91 г 637 гривень.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 14 273,00 гривні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, надав пояснення про обставини його скоєння, щиро розкаявся у скоєнні злочину. Цивільний позов ОСОБА_5 до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, а саме: позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14 273,00 грн. визнав повністю; позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди - частково в сумі 1 000,00 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди просила задовольнити у повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників судового розгляду. Тому, враховуючи думку прокурора та підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середнього ступеню тяжкості.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_4 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставини, що пом`якшує покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
З урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи обвинуваченого та інших обставин справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання. Тому можливо звільнити його від відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо ОСОБА_4 у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року ОСОБА_4 був засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих законом мінімумів, що становить 1020,00 грн.

Злочин, за яким обвинувачений засуджується даним вироком, скоєно ним до ухвалення зазначеного вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року. Тому остаточне покарання за сукупністю злочинів йому необхідно призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами ч. 3 ст. 72 КК України, якою передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи викладене, вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року повинен виконуватися самостійно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 14 273,00 гривень та моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень, суд вважає підлягає частковому задоволенню в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 14 273,00 гривень, оскільки розмір матеріальної шкоди підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та визнається обвинуваченим.
Вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підставі викладеного, наявності вини відповідача, з урахуванням принципу розумності, справедливості, часткового визнання позову обвинуваченим, суд вважає за необхідне позовну вимогу ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на корить потерпілої 1 000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжні заходи не обиралися.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних законом мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн., на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 14 273 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 00 копійок та моральної шкоди в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 7213 від 24.07.2015 року в сумі 492 грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1