У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року про повернення ОСОБА_5 скарги на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах кримінального розслідування слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «Центрлогістиксервіс», повернуто її скаргу на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах кримінального розслідування слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_5 не є володільцем тимчасово вилученого майна, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України вона не вправі звертатись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, та ухвалити нове рішення, направивши матеріали на новий розгляд в суд першої інстанції.
За доводами апеляційної скарги ОСОБА_5 слідчий суддя безпідставно повернув її скаргу як особі, яка не має права подавати скаргу, оскільки вона, здійснюючи представництво інтересів ТОВ «Центрлогістиксервіс» володільця тимчасово вилученого майна, діяла на підставі укладеного договору про правову допомогу від 11 квітня 2016 року, є адвокатом, що підтверджується відповідними документами. Апелянт вважає, що відповідно до конституційних норм та положень кримінального процесуального закону кожна особа має право на правову допомогу, а тому повернення її скарги на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України протирічать загальним засадам кримінального провадження.
З огляду на викладене, апелянт вважає, що скарга на бездіяльність слідчого була подана повноважним представником ТОВ «Центрлогістиксервіс», а відтак підстави для її повернення немає.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кримінальним процесуальним законом визначено коло осіб, які можуть оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора на досудовому розслідуванні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України суб`єктами оскарження бездіяльності слідчого, прокурора є заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна.
Виходячи з аналізу вказаної норми закону, апеляційний суд зазначає, що, якщо законом окрім заявника, потерпілого, підозрюваного правом на оскарження наділені також відповідно їх представник, законний представник, захисник, представник юридичної особи, то щодо володільця тимчасово вилученого майна, законом не передбачено право подавати скарги в його інтересах іншими особами.
З огляду на це, колегія суддів вважає, що таким правом наділений виключно володілець тимчасово вилученого майна.
Отже, зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна може звернутись лише володілець майна, ТОВ «Центрлогістиксервіс» в особі директора ОСОБА_6 , чи уповноваженої на це особи.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу, яке відповідно до Рішення Конституційного суду України № 13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року, є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи отримати юридичні (правові) послуги.
Реалізуючи це право, ТОВ «Центрлогістиксервіс» звернулось до адвоката ОСОБА_5 за наданням правової допомоги, про що між ними був укладений договір. Склавши скаргу на бездіяльність слідчого, адвокат для подальшої реалізації конституційного права особи на правову допомогу відповідно до договору, а також Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» може представляти інтереси юридичної особи в суді. Але сама скарга повинна бути складена безпосередньо від імені володільця тимчасово вилученого майна.
Крім того, що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 про те, що їй, як адвокату ст. 64-1 КПК України надано право бути представником юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, на підставі договору про правову допомогу, не є обґрунтованими, оскільки нею не надано доказів, що відносно ТОВ «Центрлогістиксервіс» здійснюється кримінальне провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ТОВ «Центрлогістиксервіс», скарги на бездіяльність слідчого є законним.
Керуючись ст.ст. 372 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу особи, яка подала скаргу до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Центрлогістиксервіс»залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського суду м. Києва від 20 квітня 2016 року про повернення ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Центрлогістиксервіс» скарги на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах кримінального розслідування слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3