АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2836/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 год. 15 хв. 07.10.2016 р. відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Одночасно підозрюваному визначено заставу в розмірі 2500000 (два мільйона п`ятсот тисяч) гривень, покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та визначено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема те, що останній раніше не судимий та має постійне місце проживання, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належного процесуальної поведінки підозрюваного.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Також на думку апелянта, стороною обвинувачення разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано жодних належних і допустимих доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не доведено також і те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вище вказаним ризикам.
Також, апелянт звертає увагу суду на порушення вимог кримінального процесуального закону, яки мали місце під час затримання ОСОБА_8 , зокрема щодо відсутності підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України.
Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначає про те, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва була винесена з порушенням норм кримінального процесуального закону щодо територіальної юрисдикції розгляду вказаного клопотання.
Крім того, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 182 КПК України, оскільки слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безпідставно застосував виключний випадок та визначив завідомо непомірний для нього розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.01.2013 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 1, 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205,ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365-2, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, злочинною організацією, також в умисних діях, які виразилися в участі у злочинній організації з мето ю вчинення особливо тяжкого злочину, а також у злочинах, вчинюваних такою організацією, крім того, в умисних діях, які виразилися в організації вчинення службового підроблення, тобто складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні офіційних документів, вчиненого злочинною організацією, а саме в тому що у період липня вересня 2013 року ОСОБА_8 , обіймаючи посаду заступника начальника ДПІ у Солом`янському районі Міндоходів у м. Києві, у складі створеної та очолюваної Президентом України ОСОБА_11 злочинної організації, зловживаючи службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, шляхом реалізації розробленого злочинного плану та злочинної схеми, заволодів коштами Державного бюджету України на загальну суму 301440 тис. грн.., тобто в особливо великому розмірі, які було розподілено між учасниками злочинної організації.
09.08.2016 р. ОСОБА_8 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, цього ж дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
10.08.2016 р. начальник другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та інші про особу підозрюваного, зокрема наявність у нього сталих зв`язків, в тому числі і в податкових органах, що забезпечують йому додаткові можливості процесуального впливу на учасників кримінального провадження, крім того розмір майнової шкоди складає триста один мільйон чотириста сорок тисяч гривень, у завданні якої ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, що на думку слідчого свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
10.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києвазадоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 год. 15 хв. 07.10.2016 р. та визначено заставу у розмірі 2500000 (два мільйона п`ятсот тисяч) гривень, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характер та обставини вчинених кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Разом з тим, відповідно до змісту ст. ст. 177, 183 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою особливо тяжких злочинів, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу, а тому не заслуговують на увагу і посилання захисника підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання прокурора.

Посилання захисника підозрюваного на порушення вимог кримінального процесуального закону, яки мали місце під час його затримання, зокрема щодо відсутності підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, не можуть прийматися до уваги, оскільки відповідно із копії протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 09.08.2016 р., яка міститься в матеріалах судового провадження(а.с. 156-162), ОСОБА_8 ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, власноручно зазначив, що хоче отримати можливість зустрічі з адвокатом ОСОБА_9 .

Крім того, в день затримання, а саме 09.08.2016 р. ОСОБА_8 , у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчим його було роз`яснено процесуальні права та обв`язки, про що останній розписався на пам`ятці, копія, якої також міститься в матеріалах судового провадження.

Посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва була винесена з порушенням норм кримінального процесуального закону щодо територіальної юрисдикції розгляду вказаного клопотання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до наказу Генерального прокурора України ОСОБА_12 , за № 183 від 23.05.2016 р. місцем розташування органу досудового розслідування визначено другий слідчий відділ слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі м. Києва, а тому слідчий суддя відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, в межах територіальної юрисдикції розглянув клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та за результатами розгляду постановив відповідну ухвалу.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий у клопотанні, прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Слідчий суддя також правильно, з урахуванням виключного випадку, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також обставини кримінального провадження, характер вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підозрюваного, значний розмір збитків, завданих кримінальними правопорушеннями, визначив заставу у розмірі 2500000 (два мільйона п`ятсот тисяч) гривень, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 год. 15 хв. 07.10.2016 р. відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено заставу у розмірі 2500000 (два мільйона п`ятсот тисяч) гривень, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4