Справа № 183/5470/16
№ 1-кп/183/905/16
В И Р О К
іменем України
13 жовтня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0003004 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, який перебуває у декретній відпустці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.07.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 69, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України на строк 2 роки позбавлення волі;
- 13.03.2012 Новомосковським міськрайнним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70 КК України на строк 3 роки позбавлення волі. 10.11.2014 звільнений по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
16 липня 2016 року, близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня близько 05 години 05 хвилини, ОСОБА_4 підійшов до забору, який огороджує територію домоволодіння АДРЕСА_2 , переліз через нього, і, таким чином, проник на територію вищезазначеного домоволодіння, де взяв металеві труби та просунув їх під забором за межі території даного домоволодіння і, таким чином, таємно викрав металеві труби, які належать ОСОБА_5 .
Тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи не погашену судимість, вчиняючи злочин повторно, викрав наступне майно:
- труби d-57 з нержавіючої сталі довжиною 2 метри, в кількості 3 штуки, вартістю 205 грн. кожна, на загальну суму 615 грн.;
- труба d-57 з нержавіючої сталі довжиною 1 метр 23 см, вартістю 205 грн..
Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 820,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що того дня 16.07.2016 року близько 05.00 години він йшов з підробітки по вул. Гетьманській в м. Новомосковську. Проходячи повз будинок № 188 побачив у дворі металеві труби, після чого вирішив їх вкрасти. З цією метою переліз через паркан, викрав труби, і здав їх на металолом. Обвинувачений також доповнив, що на даний час шкода потерпілому відшкодована, у скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у сховище, доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який має не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів.

Однак, обставинами, які пом`якшують покарання суд, визнає: щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням особи винного, який за місцем мешкання характеризується позитивно, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку виховує самостійно, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , який претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має і не просив призначеня суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю два роки, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що труби з нержавіючого металу 4 шт. слід залишити за належністю ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме чотири труби з нержавіючого металу залишити за належністю ОСОБА_5 .
Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1