Справа № 667/426/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову від 08.01.2016р. про закриття кримінального провадження № 0003282,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся зі скаргою посилаючись на те, що 08 січня 2016 року слідчим СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003282 від 29.08.2014 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

З постановою слідчого ОСОБА_4 від 08.01.2016 року скаржник не згодний, вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, у серпні 2014 року скаржником було подано заяву до правоохоронних органів стосовно вчинення злочину відносно його майна з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , нотаріуса ОСОБА_8 , співробітників БТІ м. Херсона.

17.09.1996 року гр. ОСОБА_9 подарував ОСОБА_6 належну йому (24/100) частку у домоволодінні по АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_6 в результаті укладення договору дарування у 1996 році у нотаріуса ОСОБА_8 стала власником частки у розмірі 77/100 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , але в той час ? частини вищевказаного домоволодіння належала скаржникові та ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, загальна кількість часток склала понад 100 % чого не може бути. На час укладення договору дарування правовстановлюючих документів на 77/100 частини домоволодіння у відчужувача ОСОБА_11 не було.

Співвласник домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_12 мав такі правовстановлюючі документи - договір купівлі-продажу від 24.06.1994 року на 28/200 частини та договір купівлі-продажу від 30.11.1993 року на 1/10 у домоволодінні АДРЕСА_1 . Нотаріус ОСОБА_8 безпідставно вказала у договорі дарування ОСОБА_13 , як власника 77/100 частини вищезазначеного домоволодіння, і відповідно посвідчила відчуження 77/100 частини домоволодіння.

Внаслідок незаконної дії нотаріуса при посвідченні договору дарування було порушено право власності скаржника, в результаті чого його частка у праві власності зменшилася у непередбаченому законом порядку. Крім того, працівниками БТІ було втрачено інвентарну справу на домоволодіння АДРЕСА_1 , після відновлення якої зі справи зникли первинні та інші правовстановлюючі документи сім`ї ОСОБА_14 та частку домоволодіння.

29.08.2014 року заяву скаржника було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України. У подальшому кримінальне провадження неодноразово закривалось, однак його закриття скасовувалося прокуратурою Комсомольського району м. Херсона як незаконне - останній раз 17.11.2015 року. Справу розслідував слідчий ОСОБА_4 .

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви скаржника та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не допитано фігурантів справи, свідків, не витребувано та не досліджено письмових документів. Слідчим не з`ясовано, яким чином відбувся злочин та не допитано осіб, причасних до зазначення неправильних часток у спільному майні під час нотаріальної угоди, причасних до зникнення інвентарної справи.

Як і попередні слідчі, ОСОБА_4 не надав жодної правової оцінки доводам скаржника про те, що вищевказаний договір дарування порушує його права, оскільки в подальшому це призвело до штучного зменшення його частки у праві власності на домоволодіння, а також зменшення розміру земельної ділянки при визначенні порядку користування земельною ділянкою, який визначається відповідно до частки у праві власності на домоволодіння.

Слідчий не звернув увагу на те, що у договорі дарування від 17.09.1996 року не зазначено єдиного документа, на підставі якого ОСОБА_12 є власником 77/100 частини домоволодіння. Тобто, нотаріус не мав права самостійно визначати спільну частку за окремими правовстановлюючими документами. Слідчому необхідно було звернутися до Інструкції про вчинення нотаріальних дій, чинної на той час, яка передбачала укладання окремих договорів відчуження за кожним окремим правовстановлюючим документом. Проте, цього зроблено не було.

В договорі зазначено, що інвентаризаційна оцінка 77/100 частини домоволодіння складає 1752 гривні, але хто і на підставі чого встановив таку інвентаризаційну оцінку так і не встановлено.

ОСОБА_6 за договором дарування отримала у власність 77/100 частини домоволодіння, а у власності ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було 50/100 частини, крім того є співвласники ОСОБА_15 , тобто домоволодіння складалося більше ніж із 127/100, чого не може бути. Даний факт також не був перевірений слідчим.

Порядок зміни часток співвласників у домоволодіння чітко визначений законом - за згодою сторін, а за відсутності згоди - за рішенням суду. Жодної згоди на зміну часток скаржник не давав, але його частка суттєво зменшилась, що порушує його права.

Слідчий не пересвідчився, а чи взагалі нотаріус посвідчував такий договір дарування, не допитав нотаріуса ОСОБА_8 , громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та співробітників БТІ, не витребував інвентарну справу, матеріали службової перевірки по втраті інвентарної справи, та не дослідив її, щоб спростувати чи підтвердити доводи про незаконність документів при посвідченні договору дарування, не дав жодної правової оцінки документам та діям на їх відповідність вимогам закону.

Слідчим не надано жодної оцінки факту зникнення інвентарної справи на домоволодіння. Не витребувано зниклий з інвентарної справи первинний правовстановлюючий документ на ім`я ОСОБА_16 - свідоцтво про право власності на ? частину домоволодіння, видане Херсонським Міськкомунгоспом 11.11.1949 року.

Крім того, досудове розслідування проведено лише за ч. 1 ст. 358 КК України, незважаючи на те, що скаржником, як потерпілим, вказувалось ще на низку порушень з боку нотаріуса, співвласників та працівників БТІ, чому не дано жодної оцінки, не з`ясовано правильної кваліфікації за законом про кримінальну відповідальність.

Слідчий ОСОБА_4 упродовж року не виконує вказівки процесуального керівника від 15.01.2015 року, у зв`язку з чим, якість розслідування цієї справи та її закриття не можуть бути визнані обґрунтованими. Зокрема, у зв`язку з невиконанням вказівок прокурора, закриття справи раніше вже неодноразово скасовувалось.

Таким чином, під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.

На підставі викладеного просить суд:

1. Скасувати постанову слідчого СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0003282 від 29.08.2014 року, винесену 08.01.2016 року.

2. Направити кримінальне провадження № 0003282 від 29.08.2014 року для проведення подальшого розслідування до СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

Представник скаржника підтримала скаргу та просила суд її задовольнити з викладених в ній підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на запит слідчого ОСОБА_4 начальник КП «ЗБТІ» ХОР ОСОБА_17 повідомляє про те, що інвентарна справа на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не зникала, а є оригінальною.

З матеріалами інвентарної справи представник скаржника до судового засідання та на стадії досудового розслідування не знайомилася. В обґрунтування скарги, нічого пояснити не змігла, окрім позицій та припущень висловлених в скарзі.

Враховуючи те, що частки в домоволодінні неодноразово змінювалися з 1996 року між співвласниками на підставі добудов з дозволу відповідних органів, рішень судів, можливість чого передбачена чинним цивільним законодавством, як і можливість оскаржувати такі рішення в судовому порядку, а висновки скаржника щодо фальсифікації правовстановлюючих документів ґрунтуються на особистому розумінні норм цивільного права та припущень про вчинення кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки висновки слідчого про наявність між сторонами цивільних правовідносин, ґрунтуються на матеріалах інвентарної справи та кримінального провадження.

Іншого в судовому засіданні не доведено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області, протягом п`яти днів після проголошення.

Слідчий суддя _________________________ / ОСОБА_1 /