Справа №295/1387/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0005183 від 22.10.2015р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург, РФ, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.185 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11 серпня 2015 року близько 15 години перебував поблизу будинку №1 по вулиці Офіцерській в місті Житомирі із своїм знайомим ОСОБА_5 , де разом вживали алкогольні напої.

В подальшому, продовжуючи розпивати спиртні напої, ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 для тимчасового зберігання паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 , в якому знаходились належна останньому кредитна картка ПАТ «ПриватБанк» з банківським рахунком № НОМЕР_2 та пін-код до неї, який ОСОБА_3 , поклав до правої кишені штанів у які був одягнений.

В цей же день, час та місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна,що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються не помітними, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_3 перебуваючи поблизу банкомату ПАТ «ПриватБанк», що за адресою: м.Житомир, пр.Миру, буд.40, зняв з вищезазначеної кредитної картки грошові кошти в сумі 3 500 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишив, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 3 500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вдень 11.08.2015р. поблизу будинку №1 по вулиці Офіцерській в місті Житомирі із своїм знайомим ОСОБА_5 вживали алкогольні напої. Так як ОСОБА_5 був в стані сп`яніння, тому передав йому свій паспорт в якому була кредитна картка ПриватБанку для тимчасового зберігання. Згодом провів ОСОБА_6 додому, а сам пішов до банкомату, що знаходиться по проспекту Миру та зняв з картки гроші в загальній сумі 3500грн. Пін-код до картки знав, так як його раніше йому повідомляв сам потерпілий. Отримані кошти використав на власні потреби. Пізніше картку віддав працівникам міліції та відшкодував частково потерпілому заподіяну шкоду. У вчиненому розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч.1 ст.185 КК України, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа характеризується позитивно по місцю проживання, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, збитки потерпілому частково відшкодував, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді штрафу.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: кредитну картку ПАТ «ПриватБанк» з банківським рахунком № НОМЕР_2 , яка повернута потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1