АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1051/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і відмовити в накладенні арешту на вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти. На думку представника, в матеріалах провадження відсутні докази, які дають підстави стверджувати про причетність ОСОБА_10 та його синів ОСОБА_11 і ОСОБА_8 до фінансових операцій ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» і його контрагентів. Також апелянт вказує, що у клопотанні прокурора зазначено чотири підприємства, які отримували гроші від ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка», а в оскаржуваній ухвалі таких підприємств сім. При цьому апелянт зауважує, що у клопотанні не зазначено, які конкретно з цих підприємств нібито контролювались ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , яка шкода завдана діями кожного окремо, внаслідок чого неможливо оцінити співмірність завданої шкоди та вартості грошей, на які накладається арешт.

Крім того, представник запевняє, що не підтверджуються жодними доказами висновки слідчого судді щодо розміру завданої шкоди. Зокрема, як відмічає автор апеляції, у клопотанні прокурора спочатку вказано, що ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» в березні перерахувало кошти ряду підприємств на суму понад 5000000 гривень і що саме ця сума є розміром збитків, а далі зазначено, що всього в березні 2014 року різними контрагентами було отримано від ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» грошей на загальну суму понад 16000000 гривень. На думку апелянта, слідчим суддею не надано жодної оцінки і тому факту, що з рахунків ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» перераховувались гроші в національній валюті, а в ході обшуку вилучена валюта іноземна.

Також представник звертає увагу, що до клопотання про арешт майна не долучено відомостей про доходи ОСОБА_8 , а слідчий суддя не навів конкретних правових підстав для обґрунтування необхідності арешту майна та в оскаржуваній ухвалі посилається на не чинну редакцію ч. 1, ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому апелянт стверджує, що вилучені кошти не є знаряддям кримінального правопорушення та не можуть містити на собі його сліди. На думку представника, в клопотанні прокурора і ухвалі слідчого судді не наведено жодних доказів, які б вказували, що гроші, вилучені 26 лютого 2016 року з квартири АДРЕСА_2 , є частиною тих грошей, які в березні 2014 року були перераховані з рахунків ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка».

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, вислухавши пояснення старшого слідчого ОСОБА_12 , який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001367, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1, ч. 2 ст. 146 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «Експлуатаційно-технічне управління «Воденергоремналадка», достовірно знаючи про відсутність реальності проведених операцій, упродовж березня 2014 року перерахували кошти на рахунки ряду підприємств на загальну суму понад 16000000 гривень в якості передоплати за оренду майна та купівлю товарів. Зазначеними діями службові особи ДП «Експлуатаційно-технічне управління «Воденергоремналадка» спричинили збитки державному підприємству на вказану суму, що є особливо великим розміром.

Згідно інформації про рух коштів по рахункам ДП «Експлуатаційно-технічне управління «Воденергоремналадка», впродовж 2014 року службові особі вказаного підприємства перерахували на рахунки інших підприємств грошові кошти у сумі понад 16000000 гривень, зокрема, на рахунки ТОВ «Ем. Ей. Сі», ТОВ «Морський бриз-2013», ТОВ «Енергія Вітру-2013», ДП «Укрводсервіс», які в подальшому були перераховані на рахунки ТОВ «Аленгрос», ТОВ «Лінк-Ассист 2012», ТОВ «ТДІ «ВН».

Органи досудового розслідування вважають, що вказаними діями службові особи ДП «Експлуатаційно-технічне управління «Воденергоремналадка» здійснили розтрату грошових коштів державного підприємства під видом придбання товарів та послуг.

Із Статуту ДП «Експлуатаційно-технічне управління «Воденергоремналадка» вбачається, що воно є державним підприємством і належить до сфери управління Держводагенства.

Відповідно до інформації Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ, впродовж вказаного періоду контроль за діяльністю Державного підприємства «Експлуатаційно-технічне управління «Воденергоремналадка» фактично здійснювали голова Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_10 через начальника відділу економіки та управління державним майном Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_13 та головного бухгалтера ОСОБА_14 . Перерахування коштів з рахунків зазначеного підприємства здійснювалося за їх участю та за безпосередніми вказівками. Контроль за діяльністю підприємств, на які перераховувалися кошти, здійснювали ОСОБА_11 та ОСОБА_8

26 лютого 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року та за дорученням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення цієї слідчої дії у ОСОБА_8 було вилучено грошові кошти на загальну суму 5000 доларів США та 50000 гривень.

29 лютого 2016 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001367, про накладення арешту на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність підстав для накладення арешту на зазначені грошові кошти, які були тимчасово вилучено в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Визначаючи правову підставу для арешту майна, яке було тимчасово вилучено в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, хоча і послався на норму закону, яка на час розгляду клопотання прокурора втратила чинність, однак в якості правової підстави для арешту зазначеного майна визначив саме ті його складові, які відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а це, в свою чергу, відповідає діючій нині редакції ст. 170 КПК України. При цьому метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.
З урахуванням вищезазначеного, всупереч ствердженням апелянта, існують належні правові підстави, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України (в редакції Закону № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року), для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки матеріалами кримінального провадження, які надали органи досудового розслідування, доведена сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, як набуте кримінально протиправним шляхом.

В свою чергу, в судовому засіданні апеляційної інстанції старший слідчий в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , пояснюючи необхідність накладення арешту на тимчасово вилучені за місцем проживання ОСОБА_8 грошові кошти, відмітив, що зібрані у справі докази дають достатні підстави вважати, що вказані грошові кошти були здобуті внаслідок перерахування ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» коштів на рахунки підконтрольних братам Сташукам підприємств, зокрема, ТОВ «Ем. Ей. Сі», ТОВ «Морський бриз-2013», ТОВ «Енергія Вітру-2013», ДП «Укрводсервіс», які в подальшому були перераховані на рахунки ТОВ «Аленгрос», ТОВ «Лінк-Ассист 2012» та ТОВ «ТДІ «ВН».
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , застосував цей захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США та 50000 гривень, які були тимчасово вилучені 26 лютого 2016 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4