Номер провадження: 11-сс/785/828/16
Номер справи місцевого суду: 509/2043/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання від вартою підозрюваному ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0001149,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в період часу з 18:00 години до 08:00 години ранку наступної доби. Покладені обов`язки, передбачені положеннями ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на теперішній час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків. Прокурор вважає, що на даному етапі досудового розслідування лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя в цілому виконав вимоги ст.199 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні цього клопотання.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України за наступних обставин.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою слідством особою, керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, прибув на мікроавтобусі до с/т «Таїр», що розташоване на землях Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, де ОСОБА_8 , згідно розподіленої йому ролі залишився в мікроавтобусі спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою попередження викриття незаконних дій його співучасників, які шляхом віджиму металопластикового вікна проникли до будинку АДРЕСА_1 , звідки намагалися таємно викрасти майно потерпілої ОСОБА_15 на загальну суму 28000 грн., однак свій злочинний задум до кінця довести не змогли в зв`язку з тим, що були затриманні на місці вчинення злочину.

26 травня 2016 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.207 КПК України і 27 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 12 днів до 06 червня 2016 року.

06 червня 2016 року старший слідчий Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 звернуся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, мотивуючи це тим, що в строк до 06 червня 2016 не надається можливим здійснити всі необхідні слідчі дії для повного та всебічного досудового розслідування, а звільнення ОСОБА_8 з під варти надасть останньому можливість продовжити злочину діяльність, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими ризики, на які слідчий посилається в клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Крім того під час апеляційного розгляду прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, дійсно ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України за який, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того слід зазначити, що на теперішній час підозрюваний ОСОБА_8 сімнадцятий день знаходиться під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і за цей час від органів досудового розслідування та суду він не переховувався, належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки і за першою вимогою являвся до слідчого та суду.

Викладенні обставини свідчать про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

Разом з тим слід зазначити про те, що слідчий суддя допустив помилку в розрахунку терміну дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 .

Статтею 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування має складати не більш ніж два місяці з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.6 ст.191 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

В рамках кримінального провадження №0001149 підозрюваним ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 повідомлення про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України було вручено 21 травня 2016 року.

Таким чином, відповідно до положень ст.219 КПК України, досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження має бути закінчено до 20 липня 2016 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя мав право застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід лише в межах строку здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001149, який закінчується 20 липня 2016 року.

Фактично ж слідчий суддя застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 26 липня 2016 року, вийшовши при цьому за межі строку проведення досудового розслідування, що є неприпустимим.

Апеляційний суд вважає таке порушення вимог кримінального процесуального закону істотним, що відповідно до положень п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

З огляду на зазначені обставини апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді в частині визначення строку, на який до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому з урахуванням положень ч.3 ст.407 КПК України, підлягає безумовному скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 20 липня 2016 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в період часу з 18:00 години до 08:00 години ранку наступної доби скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20 липня 2016 року та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не залишати місце свого постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 18:00 години до 08:00 години ранку наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали апеляційного суду до 20 липня 2016 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4