Справа180/1198/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 26 лютого 2016 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000146, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не одружений, із середньою технічною освітою, працює підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання шахти № 9-10 ПАТ «Марганецький ГЗК», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується за ч.2 ст.307 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, а саме в тому, що, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, при невстановлених слідством обставинах, умисно незаконно придбав у невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін, масою не менше 9,2713 г, тобто у великих розмірах, яку з метою збуту став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та перевозити в автомобілі ВАЗ 210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до 18 лютого 2016 року.

18 лютого 2016 року в період часу з 09 години 15 хвилин по 09 годину 45 хвилин за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого в кімнаті, розташованій праворуч від вхідних дверей на підвіконні виявлено і вилучено 6 поліетиленових сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0,4186 г, 0,4450 г, 0,4045 г, 0,4460 г, 0,4977 г, 0,4852 г, які згідно висновку експерта містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну відповідно складає 0,2548 г, 0,3046 г, 0,2647 г, 0,1903 г, 0,3911 г, 0,3238 г, що відносяться до великих розмірів, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Того ж дня, тобто 18 лютого 2016 року, в період часу з 11 години 45 хвилин по 11 годину 45 хвилин, був проведений обшук автомобіля ВАЗ 210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився біля будинку 10 на кварталі Ювілейному в м.Марганці Дніпропетровської області та яким керував ОСОБА_5 . В ході обшуку під передньою лампою освітлення салону автомобіля виявлено і вилучено скляну пляшку з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 30,167 г, яка відповідно до висновку експерта містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 7,542 г (відсотковий вміст метамфетаміну в об`єкті дослідження склав 25%), що відноситься до великих розмірів, який ОСОБА_5 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.2 ст.307 КК України не визнав, наполягаючи на тому, що ніякої мети збуту метамфетаміну не мав, при цьому не заперечував факту придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту. Надав суду показання, що 18 лютого 2016 року зранку, о 08 годині 30 хвилин, не попередивши ОСОБА_9 , з якою разом мешкає, вийшов зі своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до магазину. Приблизно о 10 годині ОСОБА_10 зателефонувала і повідомила, що працівники поліції стукають у двері, вибивають її, вимагають відчинити, після чого зв`язок обірвався. Він подзвонив батькові, і разом з ним поїхав до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , де піднявся на третій поверх, зайшов до своєї квартири і побачив у коридорі чотирьох чоловіків у цивільному одязі, які не представилися, а запропонували йому спуститися вниз до автомобілю. В квартирі він знаходився приблизно хвилину. Четверо у цивільному одязі та він спустилися, вийшли з будинку, пройшли на автомобільну стоянку, де чоловіки почали обшук його автомобіля ВАЗ 210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а через 10-15 хвилин під`їхав автомобіль «BMW», з якого вийшов чоловік з портфелем, і спитав, чи знайшли щось під час обшуку, отримавши відповідь, що нічого не знайдено, новоприбулий розпочав знов обшукувати транспортний засіб. В цей же час йому інший чоловік в цивільному запропонував відкрити багажник. Коли він відкривав багажник, його закликали, і повідомили, що в салоні машини за лампою освітлення знайшли склянку. Тобто, сам він не бачив, як знайшли склянку. Він не знає, що це за склянка і як вона опинилася в машині, і про це він повідомив присутнім при обшуку. Автомобіль він використовував для підробітку під час простою за основним місцем роботи і давав користуватися своїм знайомим за плату. Далі було здійснено його особистий обшук, і в рюкзаку знайшли сліп-пакети та ваги. Він в перший раз побачив ці речі, а в подальшому виявилося, що й рюкзак не його. Його власний рюкзак залишився вдома, а цей, що обшукували, він забрав на задньому сидінні автомобілю, який перед тим, а саме 16-17 лютого 2016 року, давав користуватися знайомому ОСОБА_11 . Кому належить рюкзак, який обшукувався та був вилучений в нього 18.02.2016 року, він не знає, його власний рюкзак знаходився вдома, і зараз знаходиться при ньому.

Щодо знайдених у його квартирі за адресою АДРЕСА_1 , сліп-пакетів в кількості 6 одиниць з метамфетаміном, визнав, що вказані пакети належать йому. Він їх придбав для власного вживання у ОСОБА_12 , який деколи розраховувався метамфетаміном за користування автомобілем.

В судовому засідання свідок ОСОБА_13 надала показання, що вона проживає з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі більше п`яти років. У лютому 2016 року, точної дати не пам`ятає, вранці вона була сама вдома, за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 07:30-08:00 годині вона була у ванній кімнаті, коли почула, що грюкають у двері. Поки вийшла з ванної кімнати та шукала ключі, прибулі почали вибивати вхідні двері, при цьому пошкодили замок, а тому відчинити їх не виявилося можливим. Врешті двері вибили, і четверо чоловіків у камуфляжній формі з автоматами заскочили до квартири і розбіглися по кімнатах, за ними зайшли троє чоловіків у цивільному одязі, спитали, де ОСОБА_14 , і, отримавши відповідь, що вона не знає, пред`явили дозвіл на обшук. Обшук в квартирі проводили чоловіки у цивільній формі в присутності двох понятих. При обшуку в одній з кімнат, яка використосувался як склад, на підвіконні знайшли невеличкі пакети з речовиною світлого кольору. Вона не бачила, як саме знайшли пакети, тому що в той момент її відволікли. В тій же кімнаті в старій газовій плиті знайшли петарду. Вона ніколи не бачила, щоб ОСОБА_14 вживав психотропні речовини, і не чула про таке. Електронних вагів в домі немає, і ніколи таких в ОСОБА_14 не бачила.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засідання надав показання, що взимку 2015-2016 року, точніше не пам`ятає, його та його друга ОСОБА_16 збуло запрошено понятими при обшуку квартири обвинуваченого. Вони разом з працівниками правоохоронного органу, з яких четверо були у камуфляжі з автоматами, а четверо в цивільному одязі, приїхали за адресою в м.Марганці, якої він не пам`ятає. Піднялися на поверх і намагалися потрапити до квартири, де мешкав обвинувачений, але того вдома не було. Дівчина в квартирі довго не відчиняла, тому працівники правоохоронного органу двері в картиру вибили. Спочатку до квартири зайшли чоловіки в камуфляжі, перевірили кімнати, а потім вже зайшли інші. В квартирі знаходилися лише дівчина та собака. Дівчині зачитали ухвалу слічого судді про обшук, а потім вже проводили обшук. В квартирі в маленькій кімнаті знайшли в газовій плиті в духовці гранату, а на підвіконні 6 сліп-пакетів невеличкого розміру з порошкоподібною речовиною білого кольору, які були накриті білим шматком пластику, а зверху накидані речі. Після обшуку квартири був складений протокол, в якому він підписався як понятий. Також він підписався на бірках пакетів, в які помістили вилучені сліп-пакети та гранату. Після того проводився обшук автомобіля ОСОБА_5 . Двоє чоловіків у цивільному обшукали автомобіль, але нічого не знайшли. Однак, після повторного обшуку, за лампою освітлення, яка розташована над сидіннями в передній частині автомобіля, знайшли скляну пляшечку з прозорого скла, подібну до тих, в яких зберігаються ліки, замотану в ганчірку. В пляшці знаходилася кристалоподібна речовина. Після того, під час особистого обшуку ОСОБА_5 , в його рюкзаку знайшли упаковку сліп-пакетів та невеликі електронні ваги.

Прокурором також було заявлено про доцільність допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , однак в ході судового слідства прокурор повідомив, що забезпечити явку вказаних свідків в судове засідання він не має можливості, оскільки свідок ОСОБА_16 знаходиться поза межами Дніпропетровської області, а місцезнаходження свідка ОСОБА_17 взагалі не вдалося встановити, тому він знімає своє клопотання про допит вказаних осіб у якості свідків в судовому засіданні.

В підтвердження винуватості інкримінованого ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України злочину прокурором, що підтримує державне обвинувачення по даним матеріалам кримінального провадження, в ході судового слідства пред`явлено такі докази:

- витяг з кримінального провадження № 0000146 щодо внесення 26 лютого 2016 року відомостей про виявлення та вилучення 18.02.2016 року в ході обшуку автомобіля марки «ВАЗ 210994», н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , скляної пляшки об`ємом 100 мл з вологою кристалічною речовиною бежевого кольору, масою 30,167 г, що містить у своєму складі психотропну речовину «метамфетамін», масою 7,542 г, та відноситься до великих розмірів (а.с.63);

- протокол обшуку та відеозапис від 18 лютого 2016 року, згідно яких обшук автомобіля ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_5 , здіснювався біля будинку 10 кварталу Ювілейного в м.Марганець Дніпропетровської області. В ході проведення обшуку автомобіля працівниками поліції під передньою лампою освітлення салону автомобіля виявлено скляну пляшку об`ємом 100 мл, наполовину заповнену порошкоподібною речовиною з їдким запахом (а.с.67-72, 73, 143);

- протокол перегляду лазерного диску з відеозаписом обшуку автомобіля ВАЗ 310994, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 18.02.2016 року, згідно якого за результатами перегляду вказаного відеозапису у приміщенні кабінету № 310 слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Слобожанський, буд.40, адвокатом ОСОБА_8 заявлені зауваження, що обшук вищезазначеного автомобіля було проведено не тим слідчим, якого зазначено в ухвалі про проведення обшуку; в момент вилучення тканинного згортку у якому знаходилася замотана у фольгу скляна пляшка об`ємом 100 мл. з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка має їдкий запах, в автомобілі було три працівники поліції, понятих поруч не було; на відео не зафіксовано детально момент виявлення вищезазначеного предмету (а.с.74-75);

- постанова про визнання лазерного диску «Esperanza 4,7 GB» білого кольору з відеозаписом проведення обшуку автомобіля марки ВАЗ 210994, н.з. НОМЕР_2 від 18 лютого 2016 року речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000146 (а.с.76-77);

- висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 23 лютого 2016 року № 229, що надана на експертизу волога кристалічна речовина бежевого кольору масою 30,167 г містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, маса якого в наданій речовині складає 7,542 г (відсотковий вміст метамфетаміну у об`єкті дослідження склав 25%) (а.с.78-81);

- витяг з кримінального провадження № 0000403 щодо внесення 16 травня 2016 року відомостей про виявлення та вилучення 18 лютого 2016 року в ході обшуку, який проводився з 09 години 05 хвилин по 09 годину 45 хвилин за місцем мешкання ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 , речовин масами 0,4186 г, 0,4450 г, 0,4045 г, 0,4460 г, 0,4977 г, 0,4852 г, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса метамфетаміну відповідно складає 0,2548 г, 0,3046 г, 0,2647 г, 0,1903 г, 0,3911 г, 0,3238 г, що відносяться до великих розмірів (а.с.87);

- протокол обшуку від 18 лютого 2016 року з фототаблицями, під час якого в одній з кімнат трьокімнатної квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_5 , в духовій шафі газової плити виявлений предмет округлої форми, зовні схожий на гранату, а також на підвіконні під предметами побуту виявлено 6 сліп-пакетів, в яких знаходиться порошкоподібна речовина (а.с.92-98);

- висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 05 травня 2016 року № 1/8.6/542, що надані на експертизу вологі кристалічні речовини, масами 0,4186 г, 0,4450 г, 0,4045 г, 0,4460 г, 0,4977 г, 0,4852 г, вилучені у ОСОБА_5 , містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну відповідно складає 0,2548 г, 0,3046 г, 0,2647 г, 0,1903 г, 0,3911 г, 0,3238 г (а.с.100-103);

- протокол особистого обшуку ОСОБА_5 від 18 лютого 2016 року, під час якого на плечі ОСОБА_5 виявлено рюкзак зеленого кольору, в одній з кишені якого виявлено поліетиленовий пакет темного кольору, в якому виявлено пластиковий тубус, перемотаний резинкою, в середині якого виявлені резинки. Також в пакеті виявлено електронні ваги сірого кольору, сліп-пакет з резинками, та перемотані зеленою резинкою сліп-пакети у великій кількості. Більше в рюкзаку нічого не виявлено (а.с.113-119);

- висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 23 червня 2016 року № 1/8.6/1290, що на поверхні наданих на експертизу електронних вагів, виявлених та вилучених 18 лютого 2016 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , виявлено метамфетамін, масу якого визначити неможливо у зв`язку з його недостатньою кількістю. На поверхнях пакетів із полімерного матеріалу з фіксатором та резинках наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів не виявлено (а.с.121-124).

Дослідивши пред`явлені стороною обвинувачення докази, допитавши в судовому засіданні свідків, заслухавши показання обвинуваченого та думку прокурора і захисника, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України не найшло свого підтвердження під час проведення судового слідства.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, характеризується наступними діяннями: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, та зберігання, перевезення чи пересилення з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, а також наявності спеціальної мети: збуту психотропних речовин.

Відповідно п.4 абзацу 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збутнаркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Згідно обвинувального акту дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував наявність у нього мети збуту наркотичних засобів, зазначивши, що метамфетамін придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Вимогами ст.370 КПК України, передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КК України, відповідно до приписів ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, а саме: протоколи обшуку автомобіля, місця мешкання обвинуваченого та особистого його обшуку від 18 лютого 2016 року (а.с.67-73, 92-98, 113-119); експертні висновки № 229 від 23.02.2016 року (а.с.78-81), № 1/8.6/542 від 05.05.2016 (а.с.100-103), № 1/8.6/1290 від 23.06.2016 року (а.с.121-124), інші письмові докази, суд приходить до висновку, що прокурором не надано жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на те, що вилучені у ОСОБА_5 психотропні речовини останній незаконно придбав та зберігав саме з метою подальшого їх збуту.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 також не підтвердили наявності кваліфікуючих ознак інкримінованого обвинуваченому придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин.

Також, в ході судового слідства судом досліджено протокол особистого обшуку ОСОБА_5 від 18 лютого 2016 року, відповідно до якого під час обшуку в рюкзаці зеленого кольору, в одній з кишень виявлено поліетиленовий пакет темного кольору, в якому знаходився пластиковий тубус, перемотаний резинкою, в середині якого виявлені резинки. Також в пакеті виявлено електронні ваги сірого кольору, сліп-пакет з резинками, та перемотані зеленою резинкою сліп-пакети у великій кількості (а.с.113-119).

Прокурор в обвинувальній промові зазначив, що про умисел на збут психотропних речовин ОСОБА_5 можуть свідчити обставини, про які зазначено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних речовин, їх аналогів або прекурсорів», а саме: спосіб упакування та розфасування психотропної речовини в декілька пакетів у рівних частинах; наявність вимірювального пристрою, а саме електронних вагів, великої кількості пустих сліп-пакетів, вилучених в ході особистого обшуку Крівіча; факт того, що сам обвинувачений психотропні речовини не вживає (на що вказала суду свідок Зарудна), але зберігав їх у великих розмірах.

Однак, відповідно до обвинувального акту обвинувачення ОСОБА_5 ґрунтується на проведенні обшуку квартири за місцем його проживання та обшуку автомобіля, яким він користувався. Жодного згадування про обґрунтування обвинувачення особистим обшуком ОСОБА_5 обвинувальний акт не містить.

Відповідно до ч.1 ст. 377 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувальний акт не містить жодних відомостей про знайдені та вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_5 речі, а отже, обвинувачення не може ґрунтуватися на цих доказах.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_5 наполягав на тому, що рюкзак, обшук якого проведено 18 лютого 2016 року, та який вилучено за результатами обшуку, не належить йому, хоча дуже схожий на нього. Власний рюкзак знаходиться у нього, і він може його продемонструвати суду. Напередодні обшуку він взяв рюкзак з автомобілю, вважаючи його своїм рюкзаком, і тому для нього також було несподіваним знаходження вагів, сліп-пакетів і резинок у рюкзаку.

Вказане твердження стороною обвинувачення не спростовано. Суду не надано доказів того, що рюкзак, обшук якого проведено 18 лютого 2016 року, та який вилучено та поміщено до камери схову речових доказів при ГУ НП в Дніпропетровській області, належить саме ОСОБА_5 . Дактилоскопічна експертиза на предмет наявності відбитків пальців чи потожирових відкладень на вагах, резинках, сліп пакетах не проводилася.

При цьому заслуговують на увагу й посилання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на те, що в протоколі особистого обшуку ОСОБА_5 зазначено про фіксування процесуальної дії на мобільний телефон LG. В порушення ст.ст.84, 99, 103, 104, 107 КПК України жодних технічних характеристик засобу фіксації не вказано. Відеозапис особистого обшуку ОСОБА_5 суду в якості доказу не надано.

Той факт, що обвинувачений зберігав психотропні речовини у великих розмірах, але сам їх не вживав, на думку суду, не може свідчити про умисел на збут. ОСОБА_5 під час допиту в судовому засіданні заявив, що вживав метамфетамін дуже рідко, приблизно один раз на півроку. Показання свідка ОСОБА_13 , що її співмешканець ОСОБА_5 не вживав психотропні речовини, суд не сприймає за аксіому, оскільки вона могла й не знати про таке.

Таким чином, даючи оцінку доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.307 КК України, суд не може прийняти їх як такі, оскільки ними підтверджується сам факт знаходження психотропних речовин за місцем мешкання обвинуваченого, що не заперечував і сам ОСОБА_5 , однак не є прямими доказами наявності у обвинуваченого саме мети збуту психотропної речовини.

Відповідно до ст.62 Конституції України та Рішення Конституційного суду України від 20.10.2011 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, отриманих безпосередньо в суді показань свідків, які не надали об`єктивних, конкретних і неоспорюваних показань про вчинення ОСОБА_5 саме інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також у зв`язку з відсутністю підстав для спростування показань обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно відсутності у нього намірів на збут психотропної речовини, суд відповідно до ст.62 Конституції України тлумачить ці обставини на користь обвинуваченого і приходить до загального висновку про недоведеність його вини у вчиненні саме інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Адже аналіз вказаних вище доказів наданих стороною обвинувачення свідчить про те, що вони не доводять вини ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину і не спростовують його тверджень. Сторона обвинувачення не надала в судовому засіданні беззаперечних доказів того, що обвинувачений мав на меті збут психотропних речови. Крім того, під час судового слідства інших документів, протоколів процесуальних дій, які б судом було можливим визнати в якості обвинувальних доказів саме за даною статтею, стороною обвинувачення не надано.

Разом з тим, під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 визнав, що метамфетамін отримував у ОСОБА_17 як плату за користування автомобілем та зберігав психотропні речовини вдома для власного вживання, не маючи на меті їх збут, і це визнання підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , протоколом обшуку за місцем мешкання обвинуваченого від 18 лютого 2016 року (а.с.92-98); експертним висновком № 1/8.6/542 від 05 травня 2016 (а.с.100-104).

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 796 від 27.07.2011 (таблиця ІІ, список № 2) метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Відповідно до наказу Міністерства охороні здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 року, великим для амфетаміну вважається розмір від 1,5 г до 15 г.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 05.05.2016 року № 1/8.6/520 маса метамфетаміну в наданих на експертизу речовинах, складає 0,2548 г, 0,3046 г, 0,2647 г, 0,1903 г, 0,3911 г, 0,3238 г (а.с.100-103), загальна вага метамфетаміну становить 1,7293 г, що вважається великим розміром.

У вищевказаних діях ОСОБА_5 вбачається склад злочину відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.309 КК України , а тому суд приходить до переконання про доцільність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст.309 КК України.

Частина 3 ст.337 КПК України надає суду право з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_8 про необхідність визнання недопустимими протоколів обшуків з підстав, що клопотання слідчого до суду про надання дозволу на обшук та ухвали слідчого судді за результатами розгляду даних клопотань містять невірний номер кримінального провадження 0000061, хоча додатком до клопотання є витяг з кримінального провадження № 0000014, а тому постає запитання в рамках якого кримінального провадження проведено обшуки в автомобілі, квартирі обвинуваченого, а також особистий обшук ОСОБА_5 .

Судом досліджені клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 і встановлено, що вони ґрунтуються на доказах внесення до ЄРДР 12 січня 2016 року відомостей за № 0000061, однак до клопотання додавалися витяги з ЄРДР від 12 січня 2016 року за № 0000014 (а.с.65, 90, 111). Однак, з контексту зазначених клопотань та ухвал слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року (а.с.66, 91), від 20 лютого 2016 року (а.с.83), вбачається, що слідчим при підготовці клопотань про обшуки автомобіля, місця мешкання ОСОБА_5 та його особистого обшуку здійснено помилку, а саме: замість правильного № НОМЕР_3 у встановлюючій частині клопотань зазначено невірно номер кримінального провадження 0000061.

В рамках кримінального провадження № 0000014 слідчий суддя отримала дозвіл на обшуки місця мешкання та автомобіля ОСОБА_5 , його особистого обшуку, і за результатами обшуків до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000146 про виявлення та вилучення 18.02.2016 року в ході обшуку автомобіля марки «ВАЗ 210994», н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , скляної пляшки об`ємом 100 мл з вологою кристалічною речовиною бежевого кольору, масою 30,167 г, що містить у своєму складі психотропну речовину «метамфетамін» (а.с.63) та за № 0000403 про виявлення та вилучення 18 лютого 2016 року в ході обшуку, який проводився місцем мешкання ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 , 6 сліп-пакетів з речовиною, яка містить метамфетамін у великих розмірах (а.с.87). Згідно постанови від 16 травня 2016 року кримінальні провадження № 0000146 та № 0000403 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000146 (а.с.88-89).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання протоколів обшуків недопустимими доказами.

Що стосується обшуку автомобіля ВАЗ 210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_5 , то суд вважає, що прокурором не доведено те, що виявлена під передньою лампою освітлення салону автомобіля ВАЗ 210994 скляна плашка з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, належить саме ОСОБА_5 , й що саме обвинувачений помістив її за лампу освітлення і перевозив в автомобілі з метою збуту.

З відеозапису обшуку автомобіля ВАЗ 210994 судом встановлено, що під час повторного обшуку автомобіля біля працівників поліції понятих не було, звідки саме було вилучено пляшку не видно, пляшку працівник поліції брав руками без рукавичок, відомостей про призначення органом досудового розслідування дактилоскопічної експертизи пляшки суду не надано. Таким чином, належність вилученої в автомобілі пляшки з метамфетаміном ОСОБА_5 не доведено.

Під час складання протоколу обшуку автомобіля, ОСОБА_5 заявив про те, що цим автомобілем користувався також і ОСОБА_19 , що не спростовано стороною обвинувачення.

Крім того, свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні надав показання, що знайомий з ОСОБА_5 з 2007 року, разом навчалися у технікумі, і підтримує з ним дружні стосунки. У ОСОБА_5 є автомобіль ВАЗ 2109, який він часто надає іншим особам для користування, а сам рідко користується, приблизно один раз на тиждень.

Надавши оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку про недоведеність вини обвинуваченого за епізодом зберігання та перевезення психотропної речовини з метою збуту у великих розмірах автомобілем ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

З огляду на наведене, ОСОБА_5 має бути виправданий за епізодом зберігання та перевезення психотропної речовини з метою збуту у великих розмірах автомобілем ВАЗ 210994.

Судом, також, досліджено і прийнято як такий, що не має доказового значення для підтвердження обвинувачення, висновок вибухотехнічної експертизи від 07 червня 2016 року № 28/5.2-111, згідно якої предмет, котрий було вилучено під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_5 , являється страйкобольною гранатою, терочного типу, з затримкою 3-4 сек., промислового виготовлення. До категорії боєприпасів, вибухових речовин не відноситься. Для проведення вибуху не придатний, придатний для імітації ручної гранати (а.с.108-110).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ч.1 ст.65 КК України: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та оставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд враховує те, що злочин, який вчинив ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, а саме: створив сім`ю, проживає більше п`яти років у цивільному шлюбі із ОСОБА_13 , утримує малолітню дитину ОСОБА_13 , 2011 року народження, має постійне місце роботи, працює підземним електрослюсарем черговим по ремонту обладнання на шахті № 9-10 ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувлаьний комбінат», за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою власного вживання та надав з цього приводу свідчення. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 положення ст.75 КК України щодо звільнення його від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з ч.1 ст.76 КК України.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2016 року, закінчився 19.07.2016 року. Підстав для його обрання суд на час ухвалення вироку не вбачає.

Матеріальних збитків кримінальним правопорушенням не завдано.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1058 гривень 48 копійок підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Постановами про визнання речових доказів від 22.06.2016 року, від 29.06.2016 року визнано речовими доказами: скляну пляшку об`ємом 100 мл з вологою кристалічною речовиною бежевого кольору масою 30,167 г, що містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін; шість поліетиленових пакетів з речовиною, яка містить психотропну речовину метамфетамін; предмет, візуально схожий на гранату, рюкзак зеленого кольору, в якому знаходиться: пластиковий тубус, перемотаний резинкою, в середині якого виявлені резинки; електронні ваги сірого кольору, сліп-пакети з резинками; сліп-пакети у великій кількості, перемотані резинкою.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2016 року накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 210994» н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_21 , знаходився у користуванні ОСОБА_5 та був тимчасово вилучений в останнього у ході обшуку 18.02.2016 року.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт автомобілю марки «ВАЗ 210994» н.з. НОМЕР_2 підлягає скасуванню, транспортний засіб поверненню власнику ОСОБА_21 .

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні по епізоду зберігання та перевезення психотропної речовини з метою збуту у великих розмірах автомобілем ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та виправдати за недоведеністю його винуватості в цьому обвинуваченні.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/542 від 05 травня 2016 року в розмірі 1058 (одна тисяча п`ятдесят вісім) гривень 48 копійок.
Речові докази, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при ГУ НП в Дніпропетровській області, а саме:
- скляну пляшку об`ємом 100 мл з вологою кристалічною речовиною бежевого кольору масою 30,167 г, що містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін; шість поліетиленових пакетів з речовиною, яка містить психотропну речовину метамфетамін, поміщені в два пакети полімерного матеріалу, опечатані біркою (квитанція про отримання речових доказів № 164640) знищити;
- предмет, візуально схожий на гранату, рюкзак зеленого кольору, в якому знаходиться: пластиковий тубус, перемотаний резинкою, в середині якого виявлені резинки; електронні ваги сірого кольору, сліп-пакети з резинками; сліп-пакети у великій кількості, перемотані резинкою, поміщені в пакет полімерного матеріалу, опечатані біркою (квитанція про отримання речових доказів № 164645), - знищити.
Скасувати арешт автомобіля марки «ВАЗ 210994», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2016 року.

Повернути автомобіль марки «ВАЗ 210994», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власнику ОСОБА_21 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1