АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

8 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» в особі директора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000023 від 10.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 425, ч. 4 ст. 426-1 КК України, задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 , про арешт майна та накладено арешт на кошти в сумі 1 290 670, 45 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» (, МФО 322313, 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127).

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» в особі директора ОСОБА_5 подав апеляцій скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 у справі №757/14072/16-к та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_8 .

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» в даному провадженні є третьою особою, на майно якої накладається арешт, при цьому підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 171 КПК України в даному судовому провадженні не вбачається, оскільки арештовані кошти на рахунку підприємства були отримані законним шляхом, як авансовий платіж за виконання послуг згідно договору №27/15 від 12.03.2015 року.

Вказує, що ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» не було вчинено жодного правопорушення, тому винесення даної ухвали ставить під сумнів розумність та співрозмірність обмеження прав третьої особи завданням кримінального провадження, а ухвала винесена з порушенням ч. 1 ст. 170, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» є підприємством, що виконує державне оборонне замовлення, і діяльність його в рамках проведення державою Антитерористичної операції має особливо важливе значення, на підставі чого накладення арешту на таку значну суму власних обігових коштів на рахунку підприємства суттєво обмежує право ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» на їх використання, що в свою чергу перешкоджає діяльності підприємства, своєчасному та якісному виконанню державного оборонного замовлення з забезпечення Збройних Сил України сучасними видами озброєння.

Одночасно за змістом апеляції зазначає, що оскільки ухвала отримана ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» 16.06.2016 року, то строк на апеляційне оскарження підприємством пропущено не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне провадження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 28.03.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000023 від 10.03.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 425, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2015 за результатами проведення переговорної процедури закупівлі між військовою частиною НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ - 24981451) та державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (код ЄДРПОУ - 07684556) укладено договір № 27/15 про закупівлю товару за державні кошти з додатками. Відповідно до умов указаного договору та додатків до нього державне підприємство зобов`язувалося надати послуги з першого ремонту літака МІГ-29УБ № 7, вартістю 21 178 608, 00 грн. При цьому, розділом 3 указаного договору підвищення вартості наданих послуг не передбачалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.

Однак, військові службові особи військової частини НОМЕР_2 , перевищуючи надані їм службові повноваження, всупереч указаних вимог Закону та договору про закупівлю товару за державні кошти, 04.08.2015 підписали додаткову угоду № 2 до договору № 27/15 про закупівлю товару за державні кошти, якою безпідставно збільшили вартість наданих державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (код ЄДРПОУ - 07684556) послуг до 22 469 278,45 грн.

У подальшому на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (код ЄДРПОУ - 07684556), відкритий в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» (код ЄДРПОУ - 00032112, МФО - 322313), було надлишково перераховано 1 962 670,00 грн., чим військовій частині НОМЕР_2 спричинено збитки на вказану суму.

28.03.2016 р. слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти в сумі 1 290 670, 45 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» (, МФО 322313, 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127).

28.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти було задоволено частково.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на грошові кошти, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям ст. 170 КПК України, оскільки в даному провадженні можливе застосування цивільного позову та майно перебуває у власності юридичної особи до якої можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, при цьому врахував завдання арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на кошти в сумі 1 290 670, 45 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» (, МФО 322313, 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127).

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Доводи представника власника майна про те, що арешт на майно підприємства було накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. 170 КПК України.

Вказівка представника власника майна в апеляційній скарзі на відсутність доказів, які б підтверджували причетність підприємства до вчинення злочинів є необґрунтованими, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» в особі директора ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000023 від 10.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 425, ч. 4 ст. 426-1 КК України, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 , про арешт майна та накладено арешт на кошти в сумі 1 290 670, 45 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» (, МФО 322313, 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127), залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» в особі директора ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к