Справа № 381/2600/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1169/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 13.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Михайлівського району Приморського краю РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири роки), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Судом прийнято рішення щодо судових витрат та речових доказів по справі.

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, як зазначено у вироку, за наступних обставин.
24 квітня 2006 року, близько 21 год. 30 хв., в темну пору доби, з включеним ближнім світлом фар, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним транспортним засобом - мотоциклом ,,ІЖ-Планета, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухався по вулиці Соборній у місті Фастові Київської області зі швидкістю близько 40-50 км./год., у напрямку від центра міста. Проїзжаючи по вказаній вулиці, навпроти заїзду на вулицю Гагаріна, ОСОБА_8 порушив п.п. 2.1, 2.9, 10.1 та 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністра України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правил), а саме: наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека, проявив злочинну недбалість, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де маючи технічну можливість уникнути зіткнення, скоїв наїзд на ОСОБА_10 , який переходив пішохідний перехід справа на ліво відносно руху мотоцикла, що спричинило його смерть внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток основи черепа, крововиливу під оболонки, в тканину і шлуночки мозку, а також заподіяв інші, менш тяжкі ушкодження, які обтяжували стан потерпілого.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що висновок суду, в частині покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, є необґрунтованим, оскільки судом не враховано те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також, суд залишив поза увагою той факт, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, тривалий час, а саме з 2006 року по 2016 рік переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку.
В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілого обвинувачений ОСОБА_8 просить залишити вирок суду першої інстанції без змін, оскільки при призначенні покарання, на його думку, суд дотримався загальних засад призначення покарання та мети покарання. Просить врахувати, що він повністю визнає свою вину у вчиненому та щиро розкаюється, має на утриманні трьох дітей.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення: потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги та вважає вирок суду щодо ОСОБА_8 законним та обґрунтованим; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, вислухавши виступи в судових дебатах учасників судового розгляду та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів приходить до такого.

Так, при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_8 , суд 1-ї інстанції, як вбачається з вироку, враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким та вчиненим з необережності, дані про особу винного, а саме те, що він судимості не має, перебуває в цивільному шлюбі, за місцем тимчасового проживання негативно не характеризується, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, публічно засудив власну протиправну поведінку і просив вибачення у потерпілого. Також судом враховувалась, як пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття обвинуваченого в скоєному злочині. З вироку також вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом враховувалась, як обставина, що обтяжує покарання - вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також думка потерпілого та те, що обвинувачений з метою уникнути кримінальної відповідальності тривалий час, а саме з 2006 року по 2016 рік переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку.

Тобто покарання ОСОБА_8 , зокрема, його вид та розмір визначений відповідно до вимог ст. 65 КК України. При цьому суду першої інстанції були відомі обставини, на які посилається апелянт, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, який відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, тривалий час, а саме з 2006 року по 2016 рік переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку та були враховані судом при призначенні покарання.

За вказаних обставин вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 424, 426 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Головуючий:

Судді: