Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-93/11
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

"18" березня 2011 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого Войнаревич М. Г.

при секретарі Сіваченко Л.В.

з участю прокурора Новаківського О.Г., захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 8 червня 2000 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 81 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт, 10 січня 2003 року Джанкойським міським судом АР Крим за ст.ст. 289 ч.3, 357 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково згідно постанови Літинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2009 року, -

в скоєні злочину передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим постановою Хмільницького міськрайонного суду від 1 лютого 2010 року строком на 1 рік з наступними обмеженнями:

1. заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 годин до 6 ї години наступної доби;

2. заборона виїзду в особистих справах за межі Хмільницького району Вінницької області;

3. з'являтись для реєстрації в Хмільницький МВ УМВС України у Вінницькій області кожний 2-й понеділок кожного місяця до закінчення терміну .

Однак ОСОБА_2, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 16 березня 2010 р. самовільно залишив місце свого постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 виїхавши в с. Клинове, Городецького району Хмельницької області де проживав по 16 червня 2010 року, тобто до затримання його працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 визнав себе винним в скоєнні вказаного злочину частково і показав, що 25 листопада 2009 року він умовно-достроково звільнився з місць позбавлення волі. Відбуваючи покарання він одружився із ОСОБА_3 з якою у нього є спільна дитина. Після звільнення він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із ОСОБА_3. 1 лютого 2010 року Хмільницьким міськрайонний судом відносно нього було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік. 13 березня 2010 року в його сина був день народження під час святкування якого він випив спиртного і в результаті посварився із дружиною та пішов з дому. Зранку 14 березня 2010 року він повернувся додому, але, не помирившись із дружиною, пішов до знайомої де пробув до вечора 15 березня 2010 року. Пізно вечором він знову намагався помиритись із дружиною, але в їхню ромову втрутилась теща і він знову пішов ночувати до своєї знайомої. Наступного дня зранку він від односельчан дізнався, що його вечором 15 березня 2010 року шукали працівники міліції, тому вирішив уїхати в Хмельницьку область до свого брата.

Дозволу на виїзд за межі району в Хмільницькому МВ УМВС він не брав, та не повідомляв Хмільницький МВ УМВС про зміну місця проживання. Хоча одним із обмежень встановленим судом було заборонити виїзд в особистих справах за межі Хмільницького району.

Свідок ОСОБА_4 показав, що працює на посаді голови сільської ради. ОСОБА_2 знає з кінця 2009 року, коли той повернувся з місць позбавлення волі та став проживати в їхньому селі. За час проживання в селі може охарактеризувати його з позитивної сторони, однак були випадки сімейних скандалів.

Свідок ОСОБА_3 показала, що з підсудним перебувала в шлюбних відносинах. 29 листопада 2009 року він звільнився з місць позбавлення волі та проживав з нею. В грудні 2009 року він їздив на заробітки в м. Київ, однак приїжджав до дому, а 29 грудня 2009 року померла його мати і вони разом їздили на похорон. 13 березня 2010 року, на день народження сина, вони посварилися і він пішов з дому. Наступного дня він прийшов додому в нетверезому стані, вони знову посварилися і він пішов, не сказавши куди. Потім їй дзвонив ОСОБА_2 і сказав, що знаходиться в м. Житомирі. Вона йому говорила, щоб він приїхав, бо приходив дільничний інспектор і казав, що йому треба приїхати на відмітку.

Пізніше їй подзвонила його сестра і повідомила, що він поїхав до брата в Хмельницьку область. ОСОБА_2 почувши від неї, що вона знає його справжнє місцезнаходження, просив її щоб не говорила нікому, де він перебуває, зокрема дільничному інспектору. Дільничний інспектор приходив багато разів, декілька місяців чекав його повернення, про що вона повідомляла ОСОБА_2 по телефону, але він просив її не говорити його місце знаходження.

Згідно ст. 275 КПК України розгляд справи проводиться відносно підсудного в межах предявленого йому обвинувачення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши підсудного, прокурора, захисника суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ст. 395 КК України тобто порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Суд вважає, що часткове визнання підсудним своєї вини в скоєні злочину, передбаченого ст. 395 КК України є таким, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Його покази повністю спростовані показами свідків. Вина підсудного ОСОБА_2, крім часткового визнання ним своєї вини, підтверджується наступними доказами: копією постанови Хмільницького міськрайонного суду від 1 лютого 2010 року (а.с. 5), довідкою сільської ради (а.с. 41), рапортом дільничого інспектора міліції про те, що під час перевірки по місцю проживання було встановлено, що ОСОБА_2 був відсутній за місцем свого проживання (а.с. 10, 12, 14, 15, 16).

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він позитивно характеризується за місцем відбуття покарання та посередньо характеризується за місцем проживання, особу підсудного, що він скоїв злочин будучи умовно-достроково звільненим від відбуття покарання, сімейні обставини, те, що в нього на утриманні є неповнолітня дитина. Обставин, що пом'якшує покарання та обставин що обтяжують покарання судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що його виправлення можливе з призначенням йому покарання у виді арешту.

Суд враховує, що ОСОБА_2 був засуджений 10 січня 2003 року Джанкойським міським судом АР Крим за ст.ст. 289 ч.3, 357 ч.3, 185 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2009 року ОСОБА_2 було умовно-достроково звільнено, невідбута частина покарання становить 2 роки 5 місяців 29 днів, тому відповідно до ст. 71 КК України йому остаточно необхідно призначити покарання за сукупністю вироків, при цьому покарання має бути більшим від покарання за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 5 (пять) місяців.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Джанкойського міського суду АР Крим від 10 січня 2003 року і за сукупністю вироків остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання з 16 червня 2010 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - утримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_5