Провадження № 1-кп/711/199/16
Справа №709/1997/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі колегії:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
судді: ОСОБА_3 ;
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ;
прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000291 від 25.08.2014 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничуватка, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого трактористом в СТОВ «Дніпро, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.ч.1,2 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
08.08.2014 року, гр. ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Васютинці, Чорнобаївського району, Черкаської області, знаходячись на своєму робочому місці на полі СТОВ «Дніпро», переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою особистого збагачення, з паливного баку трактора марки МТЗ-82, д.н.з НОМЕР_1 , шляхом зливу в поліетиленову каністру, таємно викрав 30 літрів дизельного палива, вартістю 17,53 грн. за 1 л., на загальну суму 525,90 грн., після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди СТОВ «Дніпро» на вказану суму.

Він же, повторно, 15.08.2014 перебуваючи в тому ж місці за аналогічних обставин, з метою особистого збагачення, з паливного баку трактора марки МТЗ-82 д.н.з. д.н.з НОМЕР_1 , шляхом зливу в поліетиленову каністру, таємно викрав 30 літрів дизельного палива, вартістю 17,53 грн. за 1 л., на загальну суму 525,90 грн., після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди СТОВ «Дніпро» на вказану суму.

Він же, повторно, 21.08.2014 перебуваючи в тому ж місці, за аналогічних обставин з метою особистого збагачення, з паливного баку трактора марки МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом зливу в поліетиленову каністру, таємно викрав 30 літрів дизельного палива вартістю 17,53 грн. за 1 л., на загальну суму 525,90 грн., після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди СТОВ «Дніпро» на вказану суму.

Також, 25.08.2014 року, біля 02 години знаходячись на території власного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, в ході словесної сварки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті ревнощів, з використанням кухонного ножа, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 , наніс останньому один удар ножем в область грудної клітки з якої сторони, яка чатина грудної клітки, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення з раною на передній поверхні грудної клітки, з ушкодженням серцевої сорочки, печінки, шлунку, брижі тонкого кишківника, порожньої кишки, ниркової артерії, які згідно висновку судово-медичного експерта № 218 від 26.08.2014, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини кримінального провадження у відповідності до зачитаного обвинувального акту та пояснив, що вони сиділи разом із дружиною, прийшла ОСОБА_9 , вона заборгувала 10000 грн. Через деякий час під`їхав мотоцикл, під`їхав син ОСОБА_10 , разом із ним зайшов потерпілий він присів до столу. У спілкуванні почав ображати ОСОБА_10 та залицятися до дружини. Він розлютився, у них зав`язався конфлікт, той штовхнув його, після чого він схватив кухонний ніж і наніс удар у груди потерпілому ОСОБА_8 , ударив його ножем, та сам впав, коли прийшов до тями, то побачив що накоїв. У нього був конфлікт в ході якого ОСОБА_11 розізлив його і він схватив ніж, не пам`ятає як конкретно це відбулося, це було швидко та раптово. Швидку викликала дружина, по приїзду він допоміг погрузити потерпілого. Потім його забрали до міліції. Додав, що ОСОБА_8 наніс йому один удар по голові, ушкоджень не було. Повідомив, що у вчиненому вину визнає повністю, усвідомлює, що спричинив смерть особи. Щодо крадіжок, то він також їх вчинив, так як було скрутне матеріальне становище, тричі здійснював крадіжку дизельного палива, шляхом зливання в каністру по 30 л. кожного разу із трактору. Додав, що цивільний позов визнає повністю. Щодо потерпілого ОСОБА_12 то йому дуже прикро, насправді він не хотів таких наслідків.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується показаннями обвинуваченого та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав у судовому засіданні в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд провадився виключно в межах висунутого обвинувачення обвинувальним актом від 22.01.2016 року (Т2 м.к.провадження 152-159), інших випадків, передбачених цією статтею в судовому засіданні не було встановлено.

Тому суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за:

- ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- ч.1 ст.115 КК України, умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство).

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 цього Кодексу, обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_6 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.ч.3,5 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку не перебуває, кількість вчинених діянь, поведінку після вчинення злочину, визнання цивільного позову, вважає правильним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні міри покарання судом врахована наступна кількість встановлених в ході судового розгляду фактів: особу обвинуваченого, його молодий вік, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, постійна зайнятість та не перебування на спеціальних обліках, також враховано молодий вік потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинення смерті іншій особі, наявність конфліктної ситуації та раптовість виниклого умислу обвинуваченого. Також врахована поведінка обвинуваченого після вчиненого, активне сприяння розкриттю злочинів та відсутність претензій будь-якого характеру від потерпілих, що підтверджено їхніми заявами, наявність рішення суду апеляційної інстанції (Т 1 матеріалів кримінального провадження а.с. 135-136).
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та визначити остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Строк відбуття покарання необхідно рахувати із встановленої в судовому засіданні дати затримання обвинуваченого, тобто із 25.08.2014 року, що підтверджено протоколом затримання особи від 25.08.2014 року (Т 1 матеріалів досудового розслідування а.с. 50-52).

При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати затримання обвинуваченого до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

В конкретному випадку суд встановлює таку подію датою набрання даним вироком законної сили, що повністю узгоджується із законодавчими граничними строками.

Заявлений цивільний позов в ході судового розгляду представником потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1577 (одна тисяча п`ятсот сімдесят сім) грн. 70 коп. (Том 1 матеріалів кримінального провадження а.с.17-18) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, на підставі ст.1166 ЦК України, врахувавши повне визнання його обвинуваченим та у відповідності до положень ч.1 ст.326 КПК України підлягає задоволенню, так як позов є обґрунтованим, доведеним матеріалами даного кримінального провадження.

Процесуальні витрати при проведенні експертизи холодної зброї під час досудового розслідування складають 196 (сто дев`яносто шість) грн. 56 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 113-115, 325, 326, 349, 368-371, 374, 416 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 та ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі,

за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі,

за ч.1 ст.115 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати із встановленого моменту затримання, тобто із 25.08.2014 року.

Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 із 25.08.2014 року по день набрання вироком законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_13 задовольнити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» матеріальну шкоду в сумі 1577 (одна тисяча п`ятсот сімдесят сім) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в загальній сумі 196 (сто дев`яносто шість) грн. 56 коп.

Речові докази, а саме:

- письмові матеріали досудового розслідування в 2 томах, по набранню вироком законної сили долучити до матеріалів кримінального провадження та зберігати там же;

- металевий ніж з дерев`яною ручкою, марлевий тампон зі слідами бурого кольору, гумовий тапочок чорного кольору зі слідами бурого кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області - знищити по набранню вироком законної сили.

- поліетиленова каністра залишити за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення. А обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2