Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/3147/15-к
пр. № 1-кп/759/40/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0011148 та № 0001109 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув неповну середню освіту, не працює, одружений, має неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.02.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309; ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання, з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та почав його незаконно зберігати при собі для власного вживання.

12.12.2014 приблизно о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, 30-А, був викритий працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили, з внутрішньої кишені куртки, в яку він був одягнутий, медичний шприц з рідиною темного кольору в середині.
Згідно із висновком експерта № 3258х від 15.01.2015, надана на дослідження рідина коричневого кольору, масою 11,810 г, яка знаходитися у медичному шприці, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого, в перерахунку на суху речовину, в рідині становить 0,620 г.

Крім того, ОСОБА_5 04.02.2015 приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку № 1, що по вул. Підлісна в м. Києві, у невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я « ОСОБА_12 », повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який помістив до правого рукава куртки, в яку він був одягнутий, та почав його повторно незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Коли цього ж дня, приблизно о 18 год. 10 хв. ОСОБА_5 перебував біля будинку № 5/21, що по вул. Підлісна в м. Києві, то він був викритий працівниками поліції, які виявили та в подальшому на місці події вилучили з правого рукава куртки, в яку останній був одягнутий, медичний шприц з рідиною темного кольору в середині.

Згідно із висновком експерта № 372х від 20.02.2015, надана на дослідження рідина коричневого кольору, масою 0,664 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,042 г.

Відповідно до Списку № 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, опій ацетильований є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав частково, а саме: по епізоду за 12.12.2014 свою вину не визнав, а по епізоду за 04.02.2015 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

Так, по епізоду за 12.12.2014 ОСОБА_5 показав, що він разом з ОСОБА_13 перебували у нього в будинку, а саме між 2 та 3 поверхами, та чекали поки дружина приготує їсти. Несподівано до них підійшли працівники поліції та забрали їх обох до райвідділу, що по бул. Кольцова, 22-А у м. Києві, де у нього нібито було вилучено медичний шприц з наркотичним засобом опієм. Даний шприц не його. Також показав, що поняті прийшли лише через кілька годин після його затримання. Дозволу працівникам поліції на проведення огляду він не надавав.
Щодо епізоду за 04.02.2015 ОСОБА_5 показав, що він, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 1, зустрівся з наглядно знайомим на ім`я « ОСОБА_12 », у якого придбав опій ацетильований, який знаходився в медичному шприці, для власного вживання, за яку суму він на разі не пам`ятає. Даний медичний шприц він сховав до правого рукава своєї куртки, в яку був одягнутий. Коли цього ж дня приблизно о 18 год. 00 хв. він проходив біля будинку № 5/21 по вул. Підлісній в м. Києві, то його затримали працівники поліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього медичний шприц з опієм ацетильованим. Також показав, що на даний час він все усвідомив, вже більше року наркотичні засоби не вживає. Просив не застосувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Так, сторона обвинувачення як на докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (епізод за 12.12.2014), посилається на показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що він працює на посаді о/у ВБНОН Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві. У кінці грудня 2014 року він разом з іншим оперуповноваженим ОСОБА_15 відпрацьовували територію Святошинського району у м. Києві та ішли по вул. Булаховського у м. Києві та виявили особу схожу на наркозалежну. Вони підійшли запитали, чи є у даної особи документи, що посвідчують особу. Документів не виявилося, але особа назвалася ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 був запрошений до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що по бул. Кольцова, 22-А, для встановлення анкетних даних. У приміщенні Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві в присутності понятих був поведений поверхневий огляд ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено шприц з рідиною коричневого кольору, який був опечатаний. Також показав, що від агентурної мережі надійшла інформація щодо ОСОБА_5 . Чи затримували ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, чи був дозвіл на проведення поверхневого огляду ОСОБА_5 та чи було рішення суду щодо обшуку особи він не пам`ятає та не може відповісти.

Також, стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (епізод за 12.12.2014), крім показань вказаного свідка, надано наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:

- протокол огляду місця події від 12.12.2014, відповідно до якого в період часу з 15 год. 30 хв. до 16 год. 40 хв. ст. слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ст. лейтенантом міліції ОСОБА_16 в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 проведено огляд місця події, яким являється приміщення кабінету № 34 ТВМ № 2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що по бул. Кольцова, 22-А у м. Києві, де знаходиться чоловік, який назвався ОСОБА_5 та у якого у правій внутрішній кишені куртки знаходиться шприц об`ємом 20 мл, заповнений рідиною коричневого кольору. Як пояснив останній у шприці знаходиться наркотичний засіб опій, який він зберігав для власних потреб без мети збуту (т. 1 а.п. 60-61);

- висновок експерта № 3258х від 15.01.2015, який проводився на підставі постанови слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_19 від 15.12.2014 та відповідно до якого надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 11,810 г, яка знаходиться у медичному шприці (як зазначено у постанові слідчого про призначення експертизи), містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) в рідині становить 0,620 г (т. 1 а.п. 63-64).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення, є доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та уповноважений, зокрема, визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування.

Як вбачається з копій документів, які містяться у матеріалах досудового розслідування та надані суду стороною захисту, а саме витягу з кримінального провадження № 0011148 від 13.12.2014 та доручення від 13.12.2014 в порядку ст.ст. 39, 214 КПК України досудове розслідування доручено провести слідчому Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20 .

В подальшому, відповідно до копії доручення від 17.12.2014 в порядку ст.ст. 39, 214 КПК України досудове розслідування доручено провести слідчому Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_19 .

Разом з тим, слідчий Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_19 в порушення вимог ст. 39 КПК України, не маючи відповідних повноважень, 15.12.2014 повідомляє прокурора про початок досудового розслідування, ухвалює постанову про призначення хімічної експертизи у кримінальному провадженні № 0011148 та супровідним листом № 51/3061 направляє до НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві вказану постанову (т. 1 а.п. 63).

Щодо протоколу огляду місця події від 12.12.2014, то відповідно до положень ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводять слідчий, прокурор з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. При цьому, положеннями вказаної статті КПК України не передбачено проведення огляду особи.

У судовому засіданні достовірно встановлено і стороною обвинувачення не спростовано те, що саме під час огляду місця події, яким було приміщення кабінету № 34 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві по бул. Кольцова, 22-А в м. Києві, працівники поліції не отримували письмовий дозвіл від ОСОБА_5 про проведення його огляду.

За таких обставин, суд відповідно до положень ст.ст. 86, 87 КПК України визнає недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 12.12.2014, постанову слідчого Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_19 від 15.12.2014 про призначення хімічної експертизи у кримінальному провадженні № 0011148, висновок експерта № 3258х від 15.01.2015, оскільки дані докази отримані з порушення порядку, встановленим КПК України.

Щодо показань свідка ОСОБА_14 , який є оперуповноваженим, то такі його показання є результатом його професійної діяльності, спрямованої на проведення та документування злочинів (кримінальних правопорушень) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому його покази суд не приймає до уваги та не може покласти в основу обвинувального вироку, оскільки ця особа не повинна допитуватись як свідок вчинення злочину (кримінального правопорушення).

Крім того, безпосередньо допитати свідків сторін обвинувачення та захисту ОСОБА_21 та ОСОБА_17 не виявилося можливим, оскільки сторонами обвинувачення та захисту прибуття даних свідків у судове засідання не було забезпечено (ч. 3 ст. 23 КПК України), незважаючи на те, що суд всіляко сприяв сторонам в цьому (надіслання та надання сторонам повісток про виклик).

Перелічені вище недопустимі докази викликають сумніви та суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а відтак виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину, не приймає їх як докази сторони обвинувачення та відкидає їх.

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (епізод за 12.12.2014), в якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставини, суд приходить до переконання про недоведеність вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (епізод за 12.12.2014), а саме: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.

Відтак, ОСОБА_5 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину в тому, що він 04.02.2015 приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку № 1, що по вул. Підлісна в м. Києві, повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який помістив до правого рукава куртки, в яку він був одягнутий, та почав його повторно незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина доводиться іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04.02.2015 (т. 1 а.п. 67-69);

- висновком експерта № 372х від 20.02.2015 та ілюстративною таблицею до нього (т. 1 а.п. 71-73).

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.

Разом з тим, відповідно до відповіді Святошинського РВ КВІ УДПтСУ у м. Києві на адвокатський запит від 09.10.2015 № 25/4783 ОСОБА_5 27.02.2015 знятий з обліку на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2015 у зв`язку з закінченням іспитового строку, призначеного йому вироком цього ж суду від 03.02.2014 року.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд, згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, проходив курс реабілітації від наркозалежності у Центрі соціально-психологічної реабілітації стаціонарного відділення закритого типу для наркозалежних чоловіків «Життя на всі 100%», 23.11.2015 переніс хірургічне втручання щодо ампутації правої нижньої кінцівки.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 України в межах санкції вказаної частини ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 65-66, 74-75).

Судові витрати за проведення експертизи № 3258х відшкодувати за рахунок держави, а експертизи № 372х за рахунок ОСОБА_5 (т.1 а.п. 62, 70).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 17, 23, 84, 85, 86, 87, 91, 92, 94, 100, 124, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», постановою Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України (епізод за 12.12.2014) та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (епізод за 04.02.2015), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн 00 коп.

Речові докази: наркотичний засіб - опій ацетильований , маса якого становить 0,620 г. та 0,042 г., які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи № 372х, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 245 (двісті сорок п`ять) грн 52 коп.

Судові витрати за проведення експертизи № 3258х, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, в сумі 196 (сто дев`яносто шість) грн 56 коп. відшкодувати за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: