АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001401 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27 ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 186 КК України за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

На стадії підготовчого провадження, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування не встановлено дійсне місце проживання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а направлений до суду на розгляд обвинувальний акт не відповідає вимогам п.п.2, 5 ч.2 ст. 291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт має містити, зокрема місце проживання обвинуваченого, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті. Проте в обвинувальному акті, відсутні відомості про місце проживання всіх обвинувачених та на думку суду неправильно викладена в обвинуваченні прокурором правова кваліфікація їх дій.

Крім того, місцевий суд з посиланням на положення ст.29 КПК України, зазначає, що органом досудового розслідування порушено право обвинуваченої ОСОБА_5 на захист, оскільки остання не володіє українською мовою та може спілкуватись лише російською мовою, а відсутність перекладу обвинувального акту з української мови на російську істотно порушило законні права обвинуваченої.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки досудовим слідством особи обвинувачених належним чином не встановлено.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду як незаконну, обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 направити до Соломянського районного суду м. Києва для вирішення питання про його призначення до судового розгляду, зі стадії підготовчого судового засідання. Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В якості обґрунтування зазначає про те, що вказівка суду як на підставу повернення обвинувального акту прокурору на те, що обвинувальний акт не містить відомостей про місце проживання обвинувачених не відповідає дійсності. Так, наданий суду першої інстанції обвинувальний акт відповідає всім вимогам визначених ст. 291 КПК України, зокрема в ньому зазначено місце реєстрації обвинувачених, згідно їх паспортних даних. Крім того, зазначає, що відсутність в обвинувальному акті місця проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перешкоджає призначенню судового розгляду, оскільки суду відоме їх фактичне місце знаходження а саме тримання їх під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13, а їх участь під час підготовчого судового засідання була забезпечена.

Прокурор стверджує, що зміна обвинувачення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, дане питання згідно ст. 338 КПК України вирішується під час судового розгляду справи, а зазначення в оскаржуваній ухвалі на дану обставину свідчить про оцінку судом фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, що є неможливим на даній стадії кримінального провадження.

Також прокурор зазначає, що посилання суду про порушення ОСОБА_5 права на захист є безпідставними, оскільки під час досудового розслідування їй було залучено захисника, а інформація про те, що ОСОБА_5 не володіє українською мовою є нічим не підтвердженою, більш того обвинувачена є громадянкою України, уродженкою Луганської області та постійно проживає на території України.

На думку прокурора у кримінальному провадженні, в даному випадку відсутні правові підстави для повернення обвинувального акту, а незаконне рішення суду, яке постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню.

Крім того, вважає, що обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, а також враховуючи тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення та відсутність міцних соціальних зв`язків, на думку прокурора свідчить про обґрунтованість продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так як менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими будь-яких обов`язків, визначених КПК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які також заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Дані вимоги Закону судом першої інстанції були порушені.
Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.
З доводами та мотивацією суду, як на підставу для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , - прокурору для усунення порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.
Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.
Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними та передчасними висновки суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, про те, що обвинувальний акт містить неправильно викладену прокурором правову кваліфікацію їх дій.
Як вбачається з вимог ст. 291, зокрема п.5 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто слідчим під час складання обвинувального акту в повній мірі додержано вимоги ст. 291 КПК України, а дані відомості, які мають міститись в обвинувальному акті не підлягають розширеному тлумаченню.

Обставини, які зазначив суд першої інстанції в ухвалі з приводу повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону не є підставою для його повернення, так як наданий суду обвинувальний акт містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому дослідження судом обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Також, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту, зокрема вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме відсутності відомостей про місце проживання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тому в цій частині доводи апеляційної скарги прокурора є слушними.

Відповідно до вимог п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, серед іншого, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Так, місце проживання обвинуваченого може встановлюватись за місцем його реєстрації або за фактичним місцем перебуванням, наданий суду першої інстанції обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , містить зазначення про місце реєстрації кожного з обвинувачених (а.п. 5,7,9).

Щодо порушення обвинуваченої ОСОБА_5 права на захист, оскільки остання не володіє українською мовою, як про те, зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, то дане не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

Як пояснила під час перегляду справи судом апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_5 , копію обвинувального акту отримала, суть обвинувачення їй зрозуміла, є громадянкою України, зазначила, що українську мову вивчала в школі, проте оскільки є уродженкою Луганської області вважає російську мову рідною.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Також, оскаржуваною ухвалою суду стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якого спливає 05.06.2016 року.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора викладеними в клопотанні про необхідність продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Зважаючи на наявність існуючих ризиків, визначених ст.177 КПК України, враховуючи вимоги ст. 199 КПК України, оцінюючи їх в сукупності, колегія суддів вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а також враховуючи тяжкість покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинувачених, місця постійного проживання та роботи, наявність раніше судимостей у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ризиків, того, що в разі перебування обвинувачених на більш м`якому запобіжному заході, може свідчити про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001401 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27 ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 186 КК України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області строком на 30 днів до 23 червня 2016 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області строком на 30 днів до 22 червня 2016 року, включно та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області строком на 30 днів, тобто до 23 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1071/2016
Категорія КК: ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1