УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1080/15-к
Провадження № 1-кп/486/9/2016
15 вересня 2016 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розгляднувши матеріали кримінального провадження №0000407 (486/1080/15-к) від 07.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
В С Т А Н О В И В:
Протоколом повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження №58 від 12.09.2012р. керівника апарату суду ОСОБА_3 та наказу №54 від 12.09.2016р. виконуючої обов`язки голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді ОСОБА_4 у зв`язку з відставкою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000407 (486/1080/15-к) від 07.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України розподілено судді ОСОБА_1 .
Згідно довідки провідного спеціаліста з питань по роботі з персоналом ОСОБА_6 суддя ОСОБА_5 перебуває у відпустці з 09 вересня 2016 року по 19 вересня 2016 року.
З огляду на вищевикладене є незрозумілим в який спосіб кримінальне провадження №486/1080/15-к могло бути передано до секретаріату суду для його автоматизованого розподілу так як воно перебувало у провадженні судді ОСОБА_5 який перебуває у відпустці.
Кримінальне провадження №486/1080/15-к (провадження №1-кп/486/9/2016) складається з одного тому відповідно до опису 162 аркушів та перебуває на розгляді 1 рік 2,5 місяця (з 25 червня 2015 року по данний час).
Головуючій-судді відкриті письмові докази у кримінальному провадженні №486/1080/15-к органів досудового слідства та захисту до початку судового розгляду по суті, що є неприпустимим та прямо заборонено КПК України та нормами міжнародного права.
Враховуючи стадію провадження, на якій на даний час допущені порушення національного та міжнародного законодавства адміністрацією Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, в подальшому призведе до несправедливого судового розгляду даного кримінального провадження.
На глибоке переконання судді це порушення слід виправити настільки, наскільки це можливо юридично.
Суддя вважає, що його слід виправити шляхом самовідводу, а адміністрація суду повинна, з огляду на її повноваження та в спосіб визначений законом, зобов`язати суддю ОСОБА_5 на розгляді якого перебувало кримінальне провадження протягом 1 рік 2,5 місяця повернути письмові докази сторонам кримінального провадження. Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства передати до секретаріату суду для проведення його автоматизованого розподілу.
Так як можна вважати, що у судді ОСОБА_1 , якій передано кримінальне провадження у трьох томах, вже сформувалася думка про вину обвинуваченого і що це може позначитися на її безсторонності в разі прийняття нею рішення в цьому кримінальному провадженні, так як такий факт існує та є явно очевидним. А сумніви щодо її безсторонності вважаються об`єктивно обґрунтованими.
Відповідно до практи ЕСПЛ Суд визнає такі порушення об`єктивно обґрунтованими та оцінив, як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.
На обґрунтування свого висновку Суд звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.
Відповідно до п. 1 зазначеної вище статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Суддя, дотримуючись принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду кримінального провадження, на елемент права, такий як, право на справедливий судовий розгляд, вважає за необхідним заявити самовідвід.
Тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, а також з метою виключення сумнівів, що у судді вже сформувалася правова позиція в даному кримінальному провадженні ще до моменту його розгляду, що в подальшому зможе призвести до несправедливого провадження.
Згідно ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Створення суду на підставі закону (законність суду) передбачає здійснення правосуддя спеціальним встановленим законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання, відповідно до його компетенції. Вимога законності поширюється також і на законність складу суду в кожній справі і є елементом права на справедливий судовий розгляд.
На глибоке переконання судді з урахування судової практики процесуальне рішення про самовідвід повинно оформлятися процесуальним документом у вигляді ухвали відповідно до ст. 369 КПК України.
Прийняте суддею рішення про самовідвід є процесуальним рішенням, яке відповідно до основних засад судочинства не повинного підлягати процесуальному перегляду іншим суддею.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється ст. 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів.
Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, ст.ст. 1,8,9, 369,371,372 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
Відвести суддю Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0000407 (486/1080/15-к) від 07.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Кримінальне провадження №0000240 (№486/1666/13-к) передати до секретаріату суду для виконання вимог ст. 35 КПК України з дотриманням вимог ст. 9 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1