АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/592/15-к Номер провадження 11-кп/786/318/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 115 КК України ОТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000185, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 26.04.2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , в його інтересах захисника ОСОБА_9 на вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винуватим та засуджено за:

- ч. 2 ст. 125 КК України на 1 рік обмеження волі;

- ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років.

Зараховано у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 27 квітня 2015 року по 5 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з дати набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати на користь держави в сумі 491,04 гривень.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 26 квітня 2015 року в період з 17 до 19 години спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , двома малолітніми дітьми та ОСОБА_13 на автомобілі ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_13 прибули в с. Оленівку Козельщинського району Полтавської області з метою з`ясування стосунків ОСОБА_14 з ОСОБА_12 та іншими особами, які декілька днів раніше спільно із співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_12 розпивали спиртні напої та, за її повідомленням, зґвалтували її, і за безцінь забрали золоту обручку.

На в`їзді в с.Оленівка по вул. Нагірній, поблизу будинку №12 вони зустріли ОСОБА_15 , на якого ОСОБА_12 вказала як на особу, що була присутня на місці події. Тоді ОСОБА_8 , зупинивши автомобіль, вийшов з нього, і на ґрунті неприязних стосунків, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, здійснив постріл з пристрою для відстрілу гумових куль у потерпілого ОСОБА_15 , чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин середньої третини правого передпліччя, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , двома малолітніми дітьми, ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_15 на автомобілі ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_13 приїхали до будинку АДРЕСА_3 з метою пошуку ОСОБА_14 для з`ясування з ним стосунків. Зайшовши в будинок, ОСОБА_8 зустрів там потерпілого ОСОБА_16 , який мешкав в цьому будинку. Вважаючи, що потерпілий ОСОБА_17 є ОСОБА_14 , який, на його думку, зґвалтував ОСОБА_12 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, свідомо допускаючи настання смерті, з відстані 0,8 метра, на грунті неприязних стосунків до ОСОБА_14 , здійснив постріл з пристрою для відстрілу гумових куль у грудну клітину потерпілого ОСОБА_16 . Потерпілий ОСОБА_16 намагався втекти, але ОСОБА_8 , доводячи свій злочинний намір до кінця, здійснив повторний постріл з пристрою для відстрілу гумових куль ззаду у ліве плече потерпілого, заподіявши сліпе проникаюче кульове поранення грудної клітини з локалізацією вхідної рани по біля-грудинній лінії зліва, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, хрящової частини 6-го ребра та забою передньої стінки правого шлуночка серця з її розривом та крововиливом в серцеву сорочку (тампонада навколосерцевої сорочки кровю), які утворились від одномоментної ударно-пробивної дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав сферичну форму, діаметром 1см (гумова куля), за рахунок одиночного вогнепального пострілу з вогнепальної зброї, незадовго до настання смерті, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що спричинили смерть потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_16 , явився крововилив в серцеву сорочку (тампонада навколосерцевої сорочки кров`ю), внаслідок травми серця (забою передньої стінки правого шлуночка з її розривом). Також ОСОБА_16 було заподіяно сліпе проникаюче кульове поранення лівого плеча, яке утворилось від одномоментної ударно-пробивної дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав сферичну форму, діаметром 1см (гумова куля), за рахунок одиночного вогнепального пострілу з вогнепальної зброї, незадовго до настання смерті, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки легкого ступеня, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Дане тілесне ушкодження не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду та вважає його незаконним, таким, що ухвалений з порушенням права на захист, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи. В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_16 , вважає, що потрібно критично ставитись до показань свідків, стверджує, що балістична експертиза проведена не повністю.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідностю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

На переконання захисника, місцевим судом в повній мірі не враховано, що в силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого також є активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується протоколом та відеозаписом проведення слідчого експерименту від 27.04.2015 року, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, в інтересах обвинуваченого захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знайшла підстав для їх задоволення.

Винуватість ОСОБА_8 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_15 та в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_16 , при викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених в судовому засіданні.

Сам обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що з метою помсти за свою співмешканку ОСОБА_12 , на автомобілі поїхали в с. Оленівка Козельщинського району, взявши з собою травматичний пістолет для пострілу гумовими кулями. Приїхавши в село, зустріли потерпілого ОСОБА_15 , з яким він спочатку переговорив, а коли той відійшов від нього на 5 метрів, вчинив постріл в його сторону. Перев`язавши ОСОБА_15 поранену руку, той сів до них в автомобіль, щоб показати де проживає ОСОБА_14 , на якого вказувала співмешканка. Зайшовши до вказаного ОСОБА_15 будинку, зустрів потерпілого ОСОБА_16 та з близької відстані вчинив постріл у грудну клітину останнього. Окрім нього в той час ніхто інший пострілів не вчиняв.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що вбивати потерпілого ОСОБА_16 не хотів, а вчинив постріл у відповідь на те, що хтось позаду наніс йому удар, та заперечував, що вчинив постріл навздогін в ОСОБА_16 , що виходив з будинку, оскільки такі показання суперечать добутим у справі доказам.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що після того як вона поскаржилась на ОСОБА_14 . ОСОБА_8 , останній зібрав своїх знайомих, дітей та разом з нею поїхали в с.Оленівка. Приїхавши туди, назустріч їм йшов ОСОБА_15 , на якого вона вказала як на господаря будинку, де вона була напередодні. ОСОБА_8 вийшовши до ОСОБА_15 почав кричати на нього, вона чула постріли, потім останній сів до них в автомобіль. Потім поїхали до потерпілого ОСОБА_16 , де спочатку до будинку пішов ОСОБА_8 з чоловіками, а вона чула крики, постріли. Коли і вона через 10 хвилин підійшла до будинку, то побачила лежачого на траві ОСОБА_16 , у якого на грудях була рана.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що спочатку чув лайку та постріли, а потім бачив, як ОСОБА_8 вчинив постріл у ОСОБА_15 , попавши йому в руку. Інші чоловіки потягли потерпілого до машини і поїхали.

Такі показання підтвердив свідок ОСОБА_19 .

Потерпілий ОСОБА_15 пояснив суду, що побачивши, як перед ним зупинився автомобіль та вийшло два чоловіки, він почав втікати. Почувши постріли, відчув гострий біль в правій руці і пішла кров. Його посадили до автомобіля, і поїхали за його вказівкою шукати ОСОБА_14 . Приїхавши до будинку ОСОБА_16 , його вивели на подвір`я, де він втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що в той день вона перебувала в будинку ОСОБА_16 . В будинку був також ОСОБА_14 , проте він спав в окремій кімнаті. Коли ОСОБА_16 намагався вийти з будинку, то на порозі стояв ОСОБА_8 , який спитавши, чи це він ОСОБА_14 , і не дочекавшись відповіді, вчинив постріл у потерпілого. Потім обвинувачений пішов в кімнату, де був ОСОБА_14 , звідки вона чула постріли. Сам же ОСОБА_16 скручений вибіг на поріг, де вона бачила в його животі кулю, звідки текла кров.

Потерпіла ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердила показання свідка ОСОБА_20 , яка їй розповідала ті ж обставини, що і в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які приїхали в село разом з ОСОБА_8 , пояснили суду, що в будинок до ОСОБА_16 заходив лише обвинувачений, вони чули постріли. ОСОБА_10 хотів подивитись, що там відбувається, але з будинку вийшов потерпілий і сів на ганок, а з дверей вилетіла куля і потрапила йому в руку. Потім з будинку вискочив невідомий та почав втікати, а за ним вийшов і обвинувачений. Все відбувалось в короткий проміжок часу.

Приведені вище пояснення потерпілих та свідків, заперечують доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що в будинку потерпілого ОСОБА_16 він вимушений був вчиняти постріли, оскільки на нього напали.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 підтвердили суду, що приїхавши на виклик, виявили у ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вогнепальні поранення та констатували смерть потерпілого ОСОБА_16 від вогнепального поранення грудної клітини.

Свідок ОСОБА_24 , медична сестра у фельдшерсько-акушерському пункті в с.Оленівка, пояснила суду, що їй зателефонувала сусідка про необхідність надання допомоги, а коли вона відразу прибула на місце події, то потерпілий ОСОБА_16 був вже мертвим.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність встановлення осіб, які викликали медпрацівників та працівників поліції не викликається необхідністю, оскільки це не впливає на правильність встановлення обставин злочину.

За висновком судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин середньої третини правого передпліччя, яка утворилась від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і гумова куля чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.2 а.п.142-143).

За висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_16 , у потерпілого виявлено сліпе проникаюче кульове поранення грудної клітини з локалізацією вхідної рани по біля-грудинній лінії зліва, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, хрящової частини 6-го ребра та забою передньої стінки правого шлуночка серця з її розривом та крововиливом в серцеву сорочку (тампонада навколосерцевої сорочки кровю), які утворились від одномоментної ударно-пробивної дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав сферичну форму, діаметром 1см (гумова куля), за рахунок одиночного вогнепального пострілу з вогнепальної зброї, незадовго до настання смерті, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що спричинили смерть потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_16 , явився крововилив в серцеву сорочку (тампонада навколосерцевої сорочки кров`ю), внаслідок травми серця (забою передньої стінки правого шлуночка з її розривом). Також ОСОБА_16 було заподіяно сліпе проникаюче кульове поранення лівого плеча, яке утворилось від одномоментної ударно-пробивної дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав сферичну форму, діаметром 1см (гумова куля), за рахунок одиночного вогнепального пострілу з вогнепальної зброї, незадовго до настання смерті, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки легкого ступеня, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Дане тілесне ушкодження не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті (т.1 а.п.145-148).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_25 підтвердила висновок щодо потерпілого ОСОБА_16 та пояснила, що під час розтину трупа було вилучено дві гумові кулі, одна з грудної клітини, інша з плеча потерпілого.

Для проведення судово-балістичної експертизи надавались вилучені гумові кулі та гільзи з місця події, які відстріляні з одного екземпляру зброї (т.2 а.п.4-8).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 показав, що зазначені патрони з гумовими кулями призначені для відстрілу із зброї типу пістолет із гладким стволом, яка відноситься до вогнепальної.

Висновки зазначених вище експертиз сумнівів не викликають, а заперечення цих висновків в апеляційній скарзі ОСОБА_8 нічим не мотивоване.

На підставі викладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 заподіяв легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_15 та умисно вбив потерпілого ОСОБА_16 , та правильно кваліфікував його дії за ч.2 с.125, ч.1 ст.115 КК України.

Покарання винному призначене у відповідності з вимогами ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшує його покарання.

Призначене судом покарання ОСОБА_8 є близьким до мінімального за дані кримінальні правопорушення, і підстав для його пом`якшення не вбачається.

Будь-яких даних, які б свідчили про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

Разом з тим, судом в резолютивній частині вироку помилково зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_8 слід відраховувати з дати набрання вироком законної сили, а не з часу його затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Уточнити, що строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 27 квітня 2015 року.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4