Єдиний унікальний номер 722/737/16-к
Номер провадження 1-в/722/613/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника виправної колонії: ОСОБА_4
та засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, обґрунтовуючи подане клопотання тим, що під час відбування покарання дотримується вимог режиму та працює на підприємстві колонії.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити та суду пояснив, що під час відбування покарання працював на підприємстві установи в різних цехах протягом 2010-2015 років. Однак, внаслідок перенесених операцій, на даний час не працює, оскільки не може за станом здоров`я виконувати важкі роботи. При цьому зазначив, що може виконувати легкі роботи, не пов`язані із застосуванням важкої фізичної праці, про що неодноразово звертався до адміністрації установи, однак його звернення залишені поза увагою. Роботи по благоустрою установи не виконує, оскільки вважає що це не відноситься до його обов`язків.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений ОСОБА_5 на даний час своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому клопотання останнього є передчасним.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що ОСОБА_5 протягом всього періоду відбування покарання був працевлаштований лише чотири місяці. Після перенесених операцій, за результатом медичного огляду, останньому було рекомендовано не залучатися до робіт, пов`язаних із застосуванням важкої фізичної праці. З приводу працевлаштування на легкі роботи, ОСОБА_5 до адміністрації установи не звертався.

Голова спостережної комісії ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Вирішення клопотання залишив на погляд суду.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові документи додані до клопотання та частково матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Частиною 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.08.2008 року, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області від 06.11.2008 року за ст.ст. 187 ч.3, 201 ч.2, 263 ч.1, 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 07.02.2008 року.

Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.01.2016 року, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5 за вказаним вище вироком, строк його попереднього ув`язнення з 07.02.2008 року по 06.11.2008 року включно.
Відповідно кінець строку відбування покарання ОСОБА_5 07.05.2017 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 8 років 22 дні позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом. Невідбутий зсудженим строк покарання складає 01 рік 02 місяці 08 днів позбавлення волі.
Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 07.02.2008 року.
Під час перебування в слідчому ізоляторі м. Ізмаїл, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.
До Сокирянської виправної колонії №67 засуджений прибув 19.01.2009 року.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_5 за період відбування покарання в установі в трьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Станом на час розгляду судом клопотання, всі стягнення у встановленому законом порядку погашені. Не заохочувався.
Згідно довідки виданої відділом організації та нормування праці СВК №67 №149 від 25.02.2016 року, засуджений ОСОБА_5 з моменту прибуття до установи і до вересня 2009 року на підприємстві установи не працював. З вересня 2009 року по грудень 2009 року включно був етапований до медичної частини при МОЛ ВК98. З січня 2010 року по вересень 2010 року включно не працював. З жовтня 2010 року по листопад 2010 року перебував в медичній частині. З грудня 2010 року по лютий 2014 року не працював. З квітня 2014 року по січень 2016 року включно, працював лише в грудні 2014 року, липні 2015 року та серпні 2015 року.
Згідно довідки, виданої т.в.о. начальника медичної частини СВК, теперішній стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 задовільний, діагноз: хронічний зовнішній почечуй (геморой) в стадії запалення. Працездатний, з раціональним працевлаштуванням.
Із змісту характеристики засудженого ОСОБА_5 затвердженої начальником СВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області від 26.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_5 роботи з самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та під контролем. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, проте належних висновків для себе не робить. Не виявляє бажання приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу. Участі в роботі самодіяльних організацій не приймає. За період відбування покарання здобув спеціальність «Верстатник деревообробних верстатів ІІ розряду» в начальному центрі при установі. По відношенню до представників адміністрації колонії стриманий, тактовний. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості.
Відповідно до атестаційного листа засудженого, станом на 18.01.2016 року, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як «не став на шлях виправлення».
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого, суд вважає, що як поведінка, так і ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання не були сумлінними, в особистості ОСОБА_5 не відбулося достатніх позитивних змін, які б створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому останній, на думку суду, на даний час в повній мірі не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Доводи засудженого ОСОБА_5 з приводу неможливості ним працювати за станом здоров`я та незабезпечення йому адміністрацією установи роботи не пов`язаною із застосуванням важкої фізичної праці не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні довідками відділу нормування праці та медичної частини СВК. Окрім того, про небажання засудженого бути працевлаштованим свідчать також його пояснення стосовно небажання виконувати роботи по благоустрою установи, які згідно п.4 ч.3 ст. 107 КВК України є обов`язком засудженого.

Керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: