У Х В А Л А

Справа № 183/6241/16

№ 1-кс/183/842/16

09 листопада 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 07.07.2015 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , згідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 05 листопада 2016 року приблизно об 11 годині 50 хвилин ОСОБА_7 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 разом із знайомими йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_7 побачив в руці ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A6010», та в цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 листопада 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_8 та відкрито викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A6010», вартістю 2300 гривень та сім карту оператора мобільного зв`язку «КиївСтар», вартістю 15 гривень.

В цей час ОСОБА_8 словесно намагався вплинути на поведінку ОСОБА_7 та повернути свій мобільний телефон, в ході чого останній наніс один удар кулаком ОСОБА_8 в область обличчя. Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2315 гривень.

07.11.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий, згідно клопотання, вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, у зв`язку з чим стійкі соціальні зв`язки в нього відсутні, офіційно не працює, з місця скоєння злочину втік, на теперішній час у провадженні Новомосковського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження № 0000845 за ч. 2 ст. 186 КК України за обвинуваченням ОСОБА_7 , у якому, згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 18.10.2016 року ОСОБА_7 оголошений у розшук, та судове провадження на теперішній час зупинено. Незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_7 знову вчинив корисливий тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тому існує реальна можливість, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою, що раніше була неодноразово судимою за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий корисливий злочин, отже, враховуючи стійку кримінальну направленість його поведінки, є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримала заявлене слідчим клопотання та просила задовольнити його, оскільки, на її думку, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а, враховуючи особу підозрюваного, вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від 05.11.2016 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу огляду від 07.11.2016 року мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «A6010» та сім карти оператора мобільного зв`язку «КиївСтар»; відеозапису з камери відеоспостереження з приміщення магазину, розташованого за адресою: пл. Перемоги 17, м. Новомосковськ; постанови про залучення речового доказу, а саме мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «A6010», сім карти оператора мобільного зв`язку «КиївСтар» та СD диску з відеозаписом; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку. Крім того, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 18.10.2016 року в рамках кримінального провадження № 0000845 ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оголошено у розшук. Тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не погашену судимість, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку. Крім того, згідно довідки начальника Новомосковського міськрайонного відділу КВІ ДПС України в Дніпропетровській області, іспитовий строк, призначений вироком суду від 07.07.2015 року, закінчився 07.07.2016 року, однак у зв`язку з ухиленням засудженого від відбування покарання й оголошенням його у розшук судом не було звільнено засудженого від кримінальної відповідальності та по теперішній час ОСОБА_7 перебуває на обліку інспекції. Все це свідчить про те, що, знаходячись на свободі, ОСОБА_7 продовжив вчиняти кримінальні правопорушення та матиме таку можливість в подальшому.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності наступні обставини.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

Також при вирішенні даного питання необхідно враховувати інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, ніде не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього. Також слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були проаналізовані раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 30 мінімальних заробітних плат повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 грудня 2016 року включно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_12 у виді 30 мінімальних заробітних плат, а саме 43500 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_13 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровської Установи виконання покарань № 4 Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1