У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Враховуючи те, що 03.11.2016 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_6 суд поставив на обговорення питання доцільності продовження строку тримання його під вартою.
Крім того, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою.
Обговоривши у судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити на домашній арешт, посилаючись на поганий стан здоров`я, потерпілої, яка поклалась на розсуд суду, суд приходить до наступного.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Крім того, суду не були надані переконливі докази того, що обвинувачений за станом здоров`я не може перебувати під вартою, а також те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , слід продовжити ще на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на час розгляду справи в суді строком на 60 днів, тобто до 30 грудня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: