Єдиний унікальний номер 233/3523/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1111/2016

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
та справ про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
20 жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2016 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого:
18 березня 2000 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 3ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання у відповідності до ст. 46-1 КК України на 2 роки;
6 липня 2000 року тим самим судом за ч.3ст.81,42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, звільнився 26 березня 2003 року умовно достроково на 1 рік 2 місяці;
26 лютого 2004 року тим самим судом за ч.2ст.185, ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
4 червня 2004 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців 21 дня позбавлення волі, звільнився 6 квітня 2007 року умовно достроково на 10 місяців 28 днів;
30 липня 2008 року тим самим судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі;
6 листопада 2008 року тим самим судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 2 лютого 2011 року умовно достроково на 1 рік 23 дні;
12 січня 2012 року тим самим судом за ч.3ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 18 жовтня 2015 року по відбуттю покарання, не працює, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 2 липня 2016 року, в денний час, обвинувачений ОСОБА_7 прийшов за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де у літній кухні побачив металеві вироби. В цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на крадіжку майна з території даного домоволодіння.

3 липня 2016 року, приблизно о 2 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки з приміщення гаражу умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав 2 алюмінієвих листи для газової духовки розмірами 30смх60смх0,2см вартістю 92грн.25коп.; з приміщення літньої кухні алюмінієву бочку об`ємом 60 літрів вартістю 466грн.67коп.; з приміщення прибудови до літньої кухні - DVD-плеєр марки «LG» моделі DS475 вартістю 177грн.00коп., автомобільну магнітолу марки «Volvo» моделі CR 502 вартістю 83грн.33коп.; акустичний динамік овальної форми MS-69** 6x9 вартістю 271грн.67коп., склоріз марки «Jobo» 11-043 вартістю 36грн.31коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1127грн.23коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вкраденим майном на власний розсуд.

В принесеній на вирок суду першої інстанції апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 із посиланням на те, що вирок стосовно ОСОБА_7 є незаконним та необґрунтованим просить змінити його в частині призначеного покарання. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому злочині, спряв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, який в свою чергу ніяких претензій до обвинуваченого не має та судом не враховано те, що на утриманні обвинуваченого є мати похилого віку, яка потребує догляду. Призначене покарання за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та належним чином судом першої інстанції не вмотивоване.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а вироку суду першої інстанції - без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину за наведених у вироку суду першої інстанції доведена сукупністю об`єктивних доказів, встановлених на досудовому слідстві та досліджених під час судового розгляду, визнавалась обвинуваченим на досудовому слідстві, судовому розгляді та не оскаржується у апеляційній скарзі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3. ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Тому вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку в цій частині не переглядається.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, данні про його особу, відповідно до яких він був раніше 7 разів судимий за злочини проти особистої власності, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховано обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: добровільне відшкодування завданого збитку та його щире каяття, а тому посилання захисника на те, що судом не враховані ці пом`якшувальні обставини безпідставні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та приходить до висновку про не можливість виправлення засудженого без відбування покарання та призначення більш м`якого покарання, оскільки обвинувачений будучи неодноразово судимий за злочини проти особистої власності громадян на шлях виправлення не став, через не тривалий проміжок часу після відбуття покарання за аналогічний злочин.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк переднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 взято під варту в залі суду після проголошення вироку 09 серпня 2016, до дня ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, а саме 20 жовтня 2016 року, цей строк є попереднім ув`язненням та підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно закону.

Інші апеляційні підстави для зміни, або скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення .

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України в залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 09 серпня 2016 по 20 жовтня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії ухвали обвинуваченим, а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: