Справа № 464/6703/16-к
пр.№ 1-кп/464/327/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

М и л я н о в с ь к и й ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець Львівської області Самбірського району с.Чернихів, українець, гр-н України, з середньою освітою, військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, судимості немає, -

за ч.2 ст.185 КК України, -

Л е н ь о ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканець Львівської області Самбірського району с.Чернихів, українець, гр-н України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаний, неодружений, не працює, судимості немає, -

за ч.2 ст.185 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 12 липня 2016 року о 01.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою та невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), знаходячись за місцем тимчасового проживання - в квартирі АДРЕСА_1 , таємно викрали з даної квартири майно потерпілого ОСОБА_8 (який був їх роботодавцем) бензоріз марки «Штіль TS-420» вартістю 23000 грн. Після цього, обвинувачені та невстановлена особа здали викрадений бензоріз в ломбард «Скарбниця», що на вул.Фредра, 6 в м.Львові та отримали за нього гроші в сумі 4500 грн., з яких ОСОБА_9 отримав 1500 грн., а ОСОБА_10 отримав 400 грн., які витратили на власні потреби.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винуватими себе в інкримінованому їм злочині визнали повністю та надали суду пояснення аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердили, що вони працювали на будівельних роботах в потерпілого ОСОБА_8 . Тимчасового проживали у винайманій квартирі АДРЕСА_1 . 12 липня 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через те, що потерпілий не виплатив їм заробітну плату викрали бензоріз марки «Штіль TS-420» та поїхали в ломбард «Скарбниця», що на вул.Фредра, 6 в м.Львові, де його і здали, за що отримали гроші в сумі 4500 грн., з яких, ОСОБА_9 отримав 1500 грн., а ОСОБА_10 отримав 400 грн., які витратили на власні потреби. Просять суд суворо їх не карати, враховуючи щире каяття. Розуміють, що заподіяну шкоду необхідно потерпілому відшкодувати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні надав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що 28-29 червня 2016 року найняв на роботу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Їх бригадиром був ОСОБА_12 . Бензоріз марки «Штіль TS-420», який на день викрадення вартував 23000 грн. належав його сім`ї. Даним бензорізом обвинувачені користувались під час виконання будівельних робіт. Через декілька днів він виявив, що обвинувачені викрали вказаний бензоріз. Він намагався домовитись з ними про повернення бензоріза, проте обвинувачені так і не повернули викрадений бензоріз, після чого звернувся із заявою в поліцію. Заявив цивільний позов з уточненням про стягнення солідарно з обвинувачених в його користь матеріальну шкоду в сумі 24599 грн., тому що такий бензоріз на сьогоднішній день можна придбати лише за таку ціну.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених. Обвинувачені та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням вимог ст.ст.65, 66-68 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який судимості немає, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, посередньо характеризується, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та без покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , з урахуванням вимог ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який судимості немає, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який має мати-пенсіонера, позитивно характеризується, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та без покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов з уточненням на підставі ст.1166 ЦК України слід задоволити в повному обсязі, так як такий є підставний та обгрунтований.

Запобіжний захід обвинуваченим відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Цивільний позов з уточненням задоволити. Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 24 599 (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.