Єдиний унікальний номер 201/1284/16-к
Номер провадження 1-кп/201/201/108/2016

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дарра, Сирія, громадянина Сирії, раніше не судимого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який навчається на VI курсі Дніпропетровської національної медичної академії за спеціальністю «Загальна медицина», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дер Єззур, Сирія, громадянина Сирії, раніше не судимого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який навчається на VI курсі Дніпропетровської національної медичної академії за спеціальністю «Загальна медицина», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України,
05 вересня 2015 року, ввечері, більш точний час не встановлений, під час спілкування з потерпілим ОСОБА_10 та його братом ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_4 отримав інформацію про наявність у потерпілого ОСОБА_7 крупної суми грошових коштів, які знаходяться у квартирі АДРЕСА_3 , після чого у нього виник умисел заволодіти даними грошовими коштами. З цією метою він запропонував своєму знайомому ОСОБА_12 вчинити крадіжку грошових коштів, які належать потерпілому ОСОБА_13 , шляхом проникнення у квартиру останнього, на що ОСОБА_14 дав свою добровільну згоду.
Після чого, ОСОБА_4 і ОСОБА_14 діючи умисно, з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, для реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, розподілили між собою ролі наступним чином, ОСОБА_4 , відвів собі лідируючу роль, ініціювавши вчинення даного кримінального правопорушення і визначивши об`єкт злочинного посягання, розробив план вчинення даного злочину. Відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_4 повинен був непомітно заволодіти ключами від квартири потерпілого, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 і передати їх співвиконавцеві злочину ОСОБА_14 .
В свою чергу, ОСОБА_14 згідно відведеної йому ролі безпосереднього співвиконавця вчинення злочину, повинен був за допомогою ключа, який він отримає від організатора вчинення злочину ОСОБА_4 , проникнути у квартиру потерпілого ОСОБА_7 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснити крадіжку грошових коштів у великому розмірі, належних останньому.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним злочинним умислом, діючи умисно, із корисливих спонукань та особистої зацікавленості, за попередньою змовою групою осіб, 06 вересня 2015 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в сауні під назвою «Банька-Сауна», яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 разом із братом потерпілого - ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що в сумці останнього знаходяться ключі від квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , доводячи свій єдиний злочинний умисел до кінця, виконуючи відведену йому роль у вчиненні кримінального правопорушення, таємно, користуючись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, зайшов у приміщення роздягальні сауни «Банька-Сауна», де в той час знаходилась сумка ОСОБА_16 , рукою дістав із сумки ключі від вказаної вище квартири. Після цього, ОСОБА_4 зателефонував співвиконавцеві злочину ОСОБА_12 та повідомив, що йому необхідно прибути до зазначеної сауни для передачі ключа від квартири потерпілого ОСОБА_7 .
По приїзду до сауни «Банька-Сауна», яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 вийшов з сауни на вулицю та передав ОСОБА_17 ключі від квартири потерпілого і повідомив адресу. Після чого, останній відповідно до відведеної йому ролі, направився за адресою: АДРЕСА_4 , а ОСОБА_4 відповідно до відведеної йому ролі, залишився у сауні і спостерігав за ОСОБА_18 для попередження співвиконавця злочину ОСОБА_5 про можливу небезпеку з боку ОСОБА_19 .
Відповідно до відведеної ролі ОСОБА_20 , тієї ж ночі, 06 вересня 2015 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, прибув до будинку АДРЕСА_6 , де продовжуючи реалізовувати єдиний корисний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, скоєному у великих розмірах, знаючи код від вхідних дверей під`їзду, який йому повідомив ОСОБА_4 , відчинив двері, піднявся по сходах до квартири АДРЕСА_7 вказаного будинку, де ключами, які отримав від ОСОБА_4 , обережно, відчинив вхідні двері та непомітно проник в квартиру, пройшов прямо по коридору в кімнату, де побачив потерпілого ОСОБА_7 , який спав на ліжку.
Після цього, ОСОБА_14 , доводячи єдиний злочинний корисний умисел до кінця, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, достовірно знаючи де знаходяться грошові кошти, з під матраца на якому спав потерпілий ОСОБА_21 дістав два згортка із грошовими коштами на загальну суму 8 700 доларів США, після чого, виходячи з кімнати побачив гаманець, відкрив та виявив 100 доларів США, які дістав і поклав собі у кишеню. Після цього, ОСОБА_14 з викраденими грошовими коштами вийшов з квартири, таким чином з місця скоєння злочину зник.
06 вересня 2015 року, згідно раніше обговореного злочинного плану, приблизно о 03 годині 40 хвилин ОСОБА_14 після вчинення ним кримінального правопорушення повернувся до сауни «Банька - Сауна», де в цей час знаходився ОСОБА_4 , якому він зателефонував та попросив вийти на вулицю. Після цього, ОСОБА_4 вийшов на вулицю, де біля центральних дверей вказаної сауни на нього вже чекав співучасник злочину ОСОБА_14 , який повернув ОСОБА_22 ключі від квартири потерпілого. В свою чергу, ОСОБА_4 відповідно до відведеної йому ролі повернувся до сауни, де непомітно для брата потерпілого ОСОБА_23 поклав ключі від квартири в належну йому сумку.
Після чого, ОСОБА_4 разом із співвиконавцем кримінального правопорушення ОСОБА_24 заволоділи грошовими коштами потерпілого на загальну суму 8 800 доларів США, що в еквіваленті національної валюти України по курсу НБУ на 06 вересня 2015 року складає 217 547 гривень 32 копійки, з місця вчинення злочину зникли і в подальшому розподілили між собою викрадені грошові кошти порівну та розпорядились на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 на зазначену вище суму.
Умисні дії, ОСОБА_4 , які виразилися в організації таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, скоєного у великих розмірах, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України.
Умисні дії, ОСОБА_25 , які виразилися у спів виконанні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, скоєного у великих розмірах, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_26 вони разом навчаються у Дніпропетровській Національній медичній академії та підтримують дружні стосунки. З потерпілим ОСОБА_10 та його братом ОСОБА_18 також знайомий. 05 вересня 2015 року ввечері він відпочивав у кафе з потерпілим та його братом, під час їх спілкування потерпілий ОСОБА_21 хвалився, що привіз із Лівану крупну суму грошових коштів, яка знаходиться у нього вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Тоді у нього виник умисел на викрадення цих грошових коштів. З цією метою він запропонував своєму товаришеві ОСОБА_12 вчинити крадіжку грошових коштів потерпілого шляхом проникнення у квартиру останнього, на що ОСОБА_14 погодився. Далі вони розподілили ролі між собою, він повинен був непомітно забрати ключі від квартири потерпілого і передати ОСОБА_27 , який в свою чергу, повинен був поїхати до місця мешкання потерпілого, за допомогою ключа проникнути у квартиру і забрати грошові кошти, після чого привезти ключі йому. З цією метою він запропонував потерпілому ОСОБА_13 та його брату ОСОБА_28 піти в сауну, але ж потерпілий відмовився, так як погано себе почував через велику кількість спожитого алкоголю, та поїхав додому. Після чого, він разом із братом потерпілого ОСОБА_18 поїхали в сауну «Банька-Сауна», яка розташована за по вулиці Набережна Перемоги у м. Дніпропетровську. Знаходячись в сауні, вночі 06 вересня 2015 року після 02 години, під час їх відпочинку, користуючись тим, що ОСОБА_29 не спостерігає за його діями, зайшов у роздягальню, де із сумки останнього дістав ключі від квартири потерпілого. Після цього, він зателефонував ОСОБА_30 та повідомив, що йому необхідно прибути до зазначеної сауни для передачі ключа від квартири потерпілого. По приїзду до сауни ОСОБА_31 , він вийшов на вулицю і передав ключі останньому, при цьому повідомив адресу та код вхідної двері під`їзду, а сам залишився у сауні і спостерігав за ОСОБА_18 для попередження ОСОБА_27 про можливу небезпеку з боку ОСОБА_19 . Через деякий час до сауни приїхав ОСОБА_27 , повернув ключі і повідомив, що все гаразд і грошові кошти у нього. Він забрав ключі, повернувся до сауни і непомітно поклав їх до сумки ОСОБА_19 . В подальшому вони розділили викрадені гроші між собою порівну по 4 400 доларів США кожному. А через чотири п`ять днів, їм стало відомо, що потерпілий звернувся в міліцію. Тоді вони вирішили повернути всі гроші ОСОБА_13 , і він відніс їх потерпілому. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні суму вкрадених грошових коштів, ні вину. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати і дати шанс закінчити навчання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_32 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_33 вони разом навчаються у Дніпропетровській Національній медичній академії та підтримують дружні стосунки. З потерпілим ОСОБА_10 та його братом ОСОБА_18 не знайомий. 05 вересня 2015 року ввечері йому подзвонив ОСОБА_4 і повідомив, що під час спілкування із потерпілим, йому стало відомо про наявність крупної суми грошових коштів у останнього, які знаходяться у квартирі потерпілого. При цьому, запропонував вчинити крадіжку грошових коштів потерпілого шляхом проникнення у квартиру останнього, на що він погодився. Далі вони розподілили ролі між собою, ОСОБА_34 повинен був непомітно забрати ключі від квартири потерпілого і передати йому, а він, в свою чергу, повинен був поїхати до місця мешкання потерпілого, за допомогою ключа проникнути у квартиру і забрати грошові кошти, після чого привезти ключі ОСОБА_22 . Вночі 06 вересня 2015 року, десь після 02 години, зателефонував ОСОБА_35 і повідомив, що йому необхідно прибути до сауни для передачі ключів від квартири потерпілого. По приїзду до сауни, ОСОБА_4 вийшов на вулицю, передав йому ключі і повідомив адресу та код вхідної двері під`їзду. Після чого ОСОБА_4 залишився у сауні для того, щоб повідомити його про можливу небезпеку з боку брата потерпілого. А він прибув за місцем мешкання потерпілого до квартири, розташованої по АДРЕСА_6 , відкрив за допомогою ключів вхідні двері квартири і проник всередину. Далі він пройшов до кімнати, де спав потерпілий та з під матраца, на якому спав останній витягнув дві пачки доларів США. При цьому, потерпілий дуже міцно спав і нічого не відчув. Далі у кімнаті він побачив гаманець, відкривши який, виявив 100 доларів США, які також забрав і пішов з квартири. При цьому, потерпілий так і не проснувся. Далі він відразу ж приїхав до сауни і повернув ключі ОСОБА_22 , повідомивши останнього, що все гаразд і грошові кошти у нього. В подальшому вони розділили викрадені гроші між собою порівну по 4 400 доларів США кожному. А через чотири п`ять днів, їм стало відомо, що потерпілий звернувся в міліцію. Тоді вони вирішили повернути викрадені гроші потерпілому, після чого ОСОБА_4 віддав гроші ОСОБА_13 . При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні суму вкрадених грошових коштів, ні вину. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати і дати шанс закінчити навчання.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_21 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_36 знайомий не був. З обвинуваченим ОСОБА_33 був знайомий, але дружніх стосунків не підтримував. На початку вересня 2015 року він повернувся із Лівану до України і привіз із собою крупну суму доларів США для оплати навчання, які поклав вдома за адресою: АДРЕСА_4 під матрац на своєму ліжку. 06 вересня 2015 року, ввечері він із своїм братом ОСОБА_18 зустрілися з ОСОБА_4 та відпочивали у кафе, де він вживав алкогольні напої. Під час спілкування він знаходився у нетверезому стані, став хвалитися, що привіз із Лівану крупну суму доларів США, які знаходяться у нього вдома під матрацом. Через деякий час ОСОБА_4 запропонував йому з братом поїхати у сауну, але він відмовився через погане самопочуття із-за великою кількості спожитого алкоголю, поїхав додому і ліг відпочивати. Прокинувся він від звуку вхідних дверей, які закрилися, так йому здалося, але в кімнаті нікого не було. Далі він виявив, що грошові кошти у сумі 8 700 доларів США, які знаходилися під матрацом та 100 доларів США, які знаходилися у його гаманці у кімнаті, відсутні. Тоді він зрозумів, що грошові кошти хтось викрав та звернувся до міліції із відповідною заявою. В подальшому через приблизно 5 днів грошові кошти у сумі 8 800 доларів США йому повернув ОСОБА_4 та вибачився за те, що вкрав у нього гроші. В подальшому працівники міліції вилучили у нього ці грошові кошти для проведення експертизи, а потім повернули. Додав, що обвинувачені повернули йому грошові кошти та вибачилися за свої злочинні дії, він їх пробачив та просив суд суворо їх не карати і не позбавляти волі.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованому їм органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, погодилися з кваліфікацією вчиненого ними діяння, а так само визнали всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинувачених та потерпілого, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_12 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені останніми дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України і обвинувачені винні у їх вчиненні, так як ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив організацію таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, скоєного у великих розмірах, а ОСОБА_32 своїми умисними діями вчинив спів виконання таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, скоєного у великих розмірах, а тому вони підлягають покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_14 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 , судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно непрацевлаштований, навчається на VI курсі Дніпропетровської національної медичної академії за спеціальністю «Загальна медицина», за місцем навчання характеризується з позитивної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому.
Дослідивши дані про особу ОСОБА_5 , судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно непрацевлаштований, навчається на VI курсі Дніпропетровської національної медичної академії за спеціальністю «Загальна медицина», за місцем навчання характеризується з позитивної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_25 , суд визнає його щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому.
Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують їх покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_22 і ОСОБА_37 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімального строку, передбаченого санкцією частини 4 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинувачених, а виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особи ОСОБА_38 і ОСОБА_25 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, а також, зважаючи на позицію потерпілого ОСОБА_7 , який просив суд не позбавляти волі обвинувачених, суд приходить до висновку про можливість виправлення останніх без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ними постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинувачених від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на них відповідні обов`язки.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
-грошові кошти у розмірі 8800 доларів США, які відповідно до розписки від 17 вересня 2015 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити останньому, як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_38 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання на навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-грошові кошти у розмірі 8 800 доларів США, які відповідно до розписки від 17 вересня 2015 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_39 залишити останньому, як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1