пр. № 1-кс/759/2960/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2016 року слідчий суддя Святошинського районнного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Святошинського управління поліції головного управління національної поліції у м.Києві у кримінальному провадженні № 0002024,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 якою оскаржується бездіяльність слдічого яка полягає у не розгляді його клопотання, яке було отримане 06.10.2016 р. Святошинським УП ГУНП у м.Києві, про визнання потерпілою особою. Просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого, що полягає у невизнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002024, а також постановити ухвалу, якою визнати його - ОСОБА_3 потерпілим.

Слідчий суддя вважає, що скаржнику слід відмовити у відкритті провадження за його скаргою виходячи із наступного.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зазначений у ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема за п.5 ч.1 ст.303 КПК України, оскарженню підлягає лише рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим за скаргою особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчий суддя вважає, що бездіяльність слідчого, що полягає у відсутності реагування на заяву про залучення особи до кримінального провадження у якості поретпілої, не є такою дією, що підлягає оскарженню за ст.303 КПК України.

Окрім того, з урахуванням обставини направлення заяви ОСОБА_3 до Святошинського УП ГУ НП у м.Києві та отримання 06.10.2016 р. заяви про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, потерпілим може бути: 1) особа, яка подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і їй завдано шкоди, тобто заявник, 2) особа, яка не подавала заяви про злочин, а яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого після початку кримінального провадження, і в цих випадках права та обов`язки потерпілого виникають у таких осіб з моменту подання заяв (про злочин або про залучення її до провадження), а також 3) особа, яка надала згоду на залучення її до провадження як потерпілого, тобто за відсутності заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, з винесенням постанови про визнання особи потерпілим. В останньому випадку права та обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту винесення такої постанови. КПК України не регламентує обов`язковість винесення постанови про визнання особи потерпілим, хоча її винесення є доцільним.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, лише відмова у визнанні потерпілим обов`язково оформлюється відповідною постановою слідчого.

З аналізу вищезазначеної норми Закону можна зробити висновок про те, що у разі відсутності у матеріалах кримінального провадження постанови про відмову у визнанні потерпілим, особа, що яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого після початку кримінального провадження вважається особою з процесуальним статусом потерпілого.

Отже, за умови наявності у кримінальному провадженні № 0002024 заяви ОСОБА_3 про залучення його до провадження як потерпілого та за відсутності постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, ОСОБА_3 може вважатися особою з процесуальним статусом потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, за відсутністю підстав для розгляду скарги, у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого Святошинського управління поліції головного управління національної поліції у м.Києві у кримінальному провадженні № 0002024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`яти днів від дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1