Справа № 737/44/16-к провадження № 11-кп/795/425/2016 Категорія - ч.3 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000223 від 19 жовтня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Куликівка Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючего за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що під час досудового та судового слідства не було взято до уваги те, що він має неповнолітню доньку, неодноразово перебував на лікуванні в психоневрологічному диспансері, має матір похилого віку, яка потребує постійного нагляду.

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дати початку відбування покарання за вироком Куликівского районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року до набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з дати початку відбування покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що 18 жовтня 2015 року близько 17 годин 30 хвилин діючи повторно, проник через вхідну хвіртку до господарства АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав одну дорослу кролицю вартістю 300 грн., сім кроленят віком по 2 місяці, вартістю 100 грн. кожне, які належали ОСОБА_9 на загальну суму 1000 грн.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, внаслідок допущення судом істотних порушень вимог КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

За змістом частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із запису перебігу судового засідання від 18 лютого 2016 року, місцевий суд в порядку статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорювались.

Разом з тим, суд першої інстанції в порушення положень частини

3 статті 349 КПК України, не з`ясував у прокурора, який є учасником судового провадження, чи правильно він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також не роз`яснив обмеження права оспорювання обставин в апеляційному порядку, про що свідчить відсутність відповідного запису в журналі судового засідання та на технічному носії інформації.

Зі змісту вироку місцевого суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не висловив заперечень про визнання судом недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються, крім його особистого допиту та матеріалів провадження, які характеризують його особу.

Разом з тим, за змістом мотивувальної частини вироку суду першої інстанції та запису перебігу судового процесу, допитаний ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції, заперечував факт проникнення до господарства з метою викрадення кролів, що свідчить про невизнання обвинуваченим вини в інкримінованому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, на що місцевий суд та прокурор не звернули уваги.

За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний дослідити всі докази, якими сторона обвинувачення обґрунтувала вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Проте суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався.

Крім цього судом першої інстанції в порушення статті 348 КПК України, не в повній мірі встановлена особа обвинуваченого, зокрема не з`ясований стан здоров`я ОСОБА_6 , його сімейне положення, наявність утриманців, перебування обвинуваченого на лікуванні в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні.

Відсутність в матеріалах кримінального провадження документів про затримання обвинуваченого з зазначенням часу дати та підстав і поміщення його до Чернігівського СІЗО, ставлять під сумнів рішення місцевого суду про початок строку відбування покарання ОСОБА_6 та зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому та свідчать про неповне з`ясування судом першої інстанції відомостей про особу ОСОБА_6 .

Відповідно до положень статті 409 Кримінального процесуального кодексу України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно статті 412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року, задовольнити частково.

Вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, скасувати і призначити новий розгляд в Куликівському районному суді Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4