Справа № 591/3018/16-к
Провадження № 1-кс/591/1699/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000021 від 31.03.2016 року,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 31.03.2016 року про закриття матеріалів кримінального провадження за № 0000021 від 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України у зв`язку відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, яку мотивує тим, що слідчий разом з прокурором зловживаючи своїми правами здійснили невірну зміну підозри та фактично перекваліфікували правопорушення у формі приватного обвинувачення , що стало підставою для закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав згідно ч.1 п.7 та ст..477 КПК України , що позбавляє його права на відшкодування шкоди , завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду згідно Закону України № 266/94 ВР від 01.12.1994 року. Одночасно із закриттям кримінального провадження прокурором не вирішено питання про скасування арешту на його майно. Вказана постанова не містить жодних посилань на належні та допустимі докази , які б підтвердили викладене в ній, не містить оцінки доказів як і взагалі посилань на такі докази, тому просив постанову слідчого скасувати.
В судовому засіданні захисник підтримав вимоги скарги з підстав наведених у ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
Заслухавши пояснення адвоката, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000021 суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, в зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що 31.03.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри , а саме про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень , що спричинило тяжкі наслідки /а.с.130-141 матеріалів кримінального провадження № 0000021/ .
Постановою прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 31.03.2016 року закрито матеріали кримінального провадження за № 0000021 від 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України у зв`язку відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення /а.с.7-9/.
Відповідно до вимог ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому КПК України. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема і з підстав, передбачених пунктом 7 коли потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, частини першої цієї статті.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
У своїй постанові прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначає , що матеріали кримінального провадження підлягають закриттю у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення так як Сумською місцевою прокуратурою 31.03.2016 року отримано лист від ДП Сумський інститут землеустрою» так як ДП «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не має претензій до обвинуваченого.
Але погодитись з вказаною постановою неможливо з наступних підстав.
Так, пунктом 1 ч.1 ст.477 КПК України встановлено, що кримінальне провадження за ст.364-1 ч.2 КК України, здійснюється в формі приватного обвинувачення.
Як зазначалось вище, із заявою про відмову від приватного обвинувачення звернувся в.о. директора ОСОБА_6 ДП «Сумський інститут землеустрою» та зазначив, що оскільки за договорами № 255 від 24.11.2011 року та № 256 від 25.11.2011 року між ДП «Сумський науково-дослідний інститут землеустрою» який на час укладання договорів обіймав посаду директора та ТОВ «Сумський земельний кадастр» на виконання субпідрядних робіт з демаркації кордону між Україною та Російською Федерацією за межами населених пунктів на території Сумської області щодо створення землевпорядних матеріалів маштабу 1:10000 на території сільських (селищних) рад Великописарівського та Краснопільського районів, зобов`язання сторонами було виконані в повному обсязі, про що свідчать підписані сторонами акти виконаних робіт, претензій від замовника робіт в рамках основного договору № 43 від 23.11.2013 року з ДП «Сумигеодезкартографія» на адресу інституту не надходило, а умови укладених договорів в судових інстанціях не оскаржено, рішення щодо визнання їх незаконними судами не виносились, ДП «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не має претензій до ОСОБА_5 , який на час укладення згаданих договорів обіймав посаду директора підприємства, в той же час матеріали кримінального провадження не містять відповідного процесуального документу про визнання ДП «Сумський інститут землеустрою» потерпілою особою в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, вважаю, що прокурор безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Разом з цим, слід зазначити про те, що закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого, а у випадках, передбачених КПК України, - його представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, тобто за п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК є нереабілітуючою підставою, а тому закриття кримінального провадження за такою обставиною можливе лише у разі безумовного підтвердження матеріалами кримінального провадження події кримінального правопорушення, наявності в діянні підозрюваного складу кримінального правопорушення та причетності останнього до його вчинення.
В даному випадку, ані постанова про закриття кримінального провадження, ані матеріали справи не містять безумовних доказів чи відомостей, на підставі яких прокурор дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України.
За таких обставин, вважаю, що у прокурора були відсутні законні підстави на закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за п.7 ч.1 ст.284 КПК України, а тому постанову від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження як незаконну необхідно скасувати і матеріали повернути до Сумської місцевої прокуратури для організації досудового розслідування.
Тобто, в частині вимог щодо скасування постанови скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.
Постанову прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 31.03.2016 року про закриття матеріалів кримінального провадження за № 0000021 від 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України у зв`язку відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - скасувати .
Матеріали кримінального провадження № 0000021 від 01.02.2013 року повернути до Сумської місцевої прокуратури для організації досудового розслідування.
Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя ОСОБА_7 -Когер