АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/926/2016 Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року,

за участю адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на бездіяльність Генерального прокурора України в кримінальному провадженні № 0002852 щодо не скасування постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 про визначення територіальної підсудності.

Слідчий суддя, обґрунтовуючи таке рішення послався в ухвалі на те, що ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування у суді згідно з правилами статей 314 316 КПК України.
П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
В іншому випадку, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року .
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що 24.12.2015 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 було винесено постанову про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні № 0002852.
Уважно дослідивши вищевказану постанову адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 було направлено Генеральному прокурору скаргу на вказану постанову заступника Генерального прокурора України.
Скаргу було отримано Генеральною прокуратурою України 23.02.2016 року.
В даній скарзі захисник звертав увагу Генерального прокурора на те, що постанова про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні є незаконною та необгрунтованою, з наведенням відповідних мотивувань, які адвокат вказав і в апеляційній скарзі.
При цьому, адвокат вказує, що згідно вимог ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Разом з тим, Генеральним прокурором не було вчинено жодних дій, які від нього вимагалися імперативною нормою ст. 308 КПК України, і жодної відповіді від Генерального прокурора адвокату на його скаргу не надходило.
За таких обставин, на думку апелянта, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 303 307 КПК України, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою захисника на бездіяльність Генерального прокурора України в кримінальному провадженні № 0002852 щодо не скасування постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 про визначення територіальної підслідності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
З матеріалів судового провадження (а.п. 2-4) вбачається, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Генерального прокурора України щодо не скасування незаконної постанови Заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні № 000285, та просив зобов`язати Генерального прокурора України скасувати вищевказану постанову.
У пунктах 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником може бути оскаржене бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п.1 ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретної бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржена бездіяльність у нездійсненні лише тих „інших процесуальних дій", які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 до суду вбачається, що вона не містила мотивів та доводів щодо бездіяльності прокурора у нездійсненні процесуальних дій саме у строк, передбачений КПК України.
Посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що скарга прокурору подавалась в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України, спростовуються змістом самої скарги.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , тому ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року, якоювідмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на бездіяльність Генерального прокурора України в кримінальному провадженні № 0002852 щодо не скасування постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 про визначення територіальної підслідності залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
__________ ______________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4