Провадження № 1-кп/127/205/16
01.03.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
08 жовтня 2015 року, приблизно, об 11.40 год. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де підійшов до однієї з полиць з чоловічими кросівками та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, взяв з полиці одну пару кросівок «Reebok» 39 розміру та заховав їх під джинсову куртку, в яку був одягнений. Маючи намір з викраденими кросівками залишити приміщення магазину, діючи повторно, обвинувачений ОСОБА_4 направився до вхідних дверей магазину, однак, не зміг довести свій злочин до кінця, так як був затриманий охоронником магазину.
Згідно з висновком експерта №905 від 15 жовтня 2015 року ринкова вартість нових чоловічих кросівок «Reebok» станом на 08 жовтня 2015 року могла становити 495 гривень.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин встановлених судом, наведених вище, повністю визнав, суду пояснив, що 08 жовтня 2015 року, приблизно, об 11.40 год. він зайшов в магазин «Склад взуття» по проспекту Коцюбинського в м. Вінниці, підійшов до полиць з чоловічими кросівками і, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з полиці одну пару кросівок та сховав їх під свою куртку. Коли хотів вийти з магазину з викраденими кросівками, то був затриманий охоронником. У вчиненому щиро каявся, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий (а.с. 44-45), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 53) та негативно за останнім місцем відбування покарання (а.с. 57), на обліку у психіатра та в нарколога в КУ «Жмеринська ЦРЛ» не перебуває (а.с. 51-52).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.
При визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2015 року.
В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово порушував умови обраного йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не з`явився 26 січня 2016 року у судове засідання, був відсутній за місцем проживання під час його перевірки працівниками поліції 10 -14 лютого 2016 року та 16 лютого 2016 року, суд вважає, що його слід взяти під варту із залу суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути 384 гривні процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2015 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 01 березня 2016 року, взявши його під варту із залу суду.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: