Справа № 464/6127/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/9/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження №464/6127/13-к, внесеного до ЄРДР за №0000030 від 21 листопада 2012 року та 07 лютого 2013 року, за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2015 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

в с т а н о в и л а:

цим вироком: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з вищою освітою, невійськовозобов`язаного, одруженого, інваліда Ш групи, не працюючого, судимості немає, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, та призначено йому покарання п`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Позбавлено ОСОБА_12 відповідно до ст.54 КК України 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування, тобто державного службовця.
Скасовано ОСОБА_12 відсторонення від посади заступника голови Пустомитівської районної адміністрації за постановою слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 . 05.07.09.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, військовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, інваліда Ш групи, приватного підприємця, судимості немає,-
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, та призначено йому покарання п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_13 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Згідно зі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_13 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
ОСОБА_13 за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України - виправдано.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, гр-на України, невійськовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, інвалід Ш групи, не працюючого, судимості немає,-
за ч.2 ст.368 КК України виправдано.
Скасовано ОСОБА_14 відсторонення від посади першого заступника голови Пустомитівської районної адміністрації за постановою слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 . 05.07.09.
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, з вищою освітою, військовозобов`язаного, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , приватного підприємця, судимості немає, -
за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України - виправдано.
Речові докази (т.4 а.с.237-246, т.5 а.с.233-239, т.13 а.с.240-243, т.14 а.с.125-138) залишити при матеріалах кримінального провадження; гроші в сумі 40000 грн., які повернуті ТзОВ «Львівська пивна компанія» (а.с.65 т.14), - залишити по-приналежності.
Вилучені під час обшуку у ОСОБА_13 - дозвіл на зброю № НОМЕР_1 на право зберігання, носіння мисливської рушниці «Сайга-12к» К-12 № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_13 ; мисливську рушницю «Сайга-12к» К-12 № НОМЕР_2 та 14 мисливських набоїв 12 калібру, що зберігаються в Пустомитівському РО ГУМВС України у Львівській області (а.с.169 т.8), - повернуто ОСОБА_13 .
Вилучені під час обшуку у ОСОБА_12 - спецзасіб АЕ 790П № НОМЕР_3 , набої до нього та дозвіл МВС України на зброю на ім`я ОСОБА_13 ; мисливську рушницю «ТОЗ-120-12м-1е» К-12 № НОМЕР_4 та дозвіл МВС України на зборою на його ж ім`я, що зберігаються в Пустомитівському РО ГУМВС України у Львівській області (а.с.169 т.8), повернуто ОСОБА_12 .
Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення Київським НДІСЕ судово-технічної експертизи (висновок № 10760/12-33) від 14.12.12. в сумі 2206 (дві тисячі двісті шість) грн. 80 коп.
Стягнуто з ОСОБА_13 на користь держави судові витрати за проведення Львівським НДІСЕ судової будівельно-технічної експертизи (висновок № 4220) від 30.01.13. в сумі 7370 (сім тисяч триста сімдесят) грн.
Скасовано арешти, накладені:
постановами слідчого в ОВС Генеральної прокуратури ОСОБА_20 від 21.12.09. на особисте майно ОСОБА_15 - гроші в сумі 1110 доларів США, що передані на зберігання на депозитний рахунок Генеральної прокуратури України (т.11 а.с.22-23); від 20.12.09. - на особисте майно ОСОБА_13 - гроші в сумі 2500 доларів США, що передані на зберігання на депозитний рахунок Генеральної прокуратури України (а.с.30-31 т.11); від 21.12.09. - на особисте майно ОСОБА_12 - гроші в сумі 2300 доларів США, що передані на зберігання на депозитний рахунок Генеральної прокуратури України (а.с.34 т.11); 21.12.09. - на особисте майно ОСОБА_14 - гроші в сумі 9000 доларів США, 730 Євро та 1950 грн., що передані на зберігання на депозитний рахунок Генеральної прокуратури України (а.с.37 т.11);
ухвалами Печерського районного суду м.Києва від 22 лютого 2013 року на майно: ОСОБА_13 - причіп ПР (1998), автомобіль «Фіат- Івеко 315 ТУРБО» 1987 р.в., автомобіль «Шкода Октавія» 2008 р.; ОСОБА_21 -1/2 квартири №45 по вул.Довженка, 20 у м.Львові, автомобіль «Субару Форестер» 2008; ОСОБА_14 - автомобіль «Део Ланос» 2006 р.; ОСОБА_12 - гараж по АДРЕСА_4 , автомобіль «ЗІЛ 130» 1988 р., автомобіль «ВАЗ 210934-20» 2008 р., автомобіль «Рено 19» 1992 р.в. (т.17 а.с.180-183).

Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишити заставу з визначенням її розміру 226800 грн., після чого визначений розмір застави повернути заставодавцю ОСОБА_22 (т.14 а.с.292).
Запобіжний захід ОСОБА_14 підписку про невиїзд скасовано.
Запобіжний захід ОСОБА_15 особисте зобов`язання скасовано.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_12 , обіймаючи посаду заступника голови Пустомитівської районної державної адміністрації, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, 20 травня 2009 року в денний час в приміщенні Пустомитівської районної державної адміністрації за адресою: м.Пустомити, вул.Грушевського, 11 Львівської області, у своєму службовому кабінеті, одержав через встановлену досудовим розслідуванням особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, від ОСОБА_23 і ОСОБА_7 хабар в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 38104 грн., за виконання обвинуваченим в інтересах ОСОБА_7 дій, які він мав можливість виконати з використанням наданих йому владних повноважень і займаного службового становища, по прийняттю Пустомитівською районною державною адміністрацією рішень та розпорядження про виділення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту.
Так, ОСОБА_12 згідно з розпорядженням голови Пустомитівскої районної державної адміністрації „Про призначення ОСОБА_24 на посаду заступника голови районної державної адміністрації" №355 від 10.06.05. був призначений на посаду заступника голови Пустомитівської районної державної адміністрації. Відповідно до розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації „Про присвоєння чергового рангу державного службовця ОСОБА_25 " № 68 від 11.04.07. останньому присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, тобто державного службовця, що відноситься до 5 категорії. Відповідно до Присяги державного службовця ОСОБА_12 був зобов`язаний вірно служити народові України; суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки, забезпечувати відповідно до своїх повноважень ефективну діяльність органів місцевого самоврядування, не допускати дій чи бездіяльності, які можуть заподіяти шкоду інтересам місцевого самоврядування або державі. Згідно з вимогами ст.5 Закону України „Про боротьбу з корупцією" (в редакції від 11.07.02.) ОСОБА_12 , як заступник голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської, не мав права: сприяти, використовуючи своє службове становище, фізичним та юридичним особам в здійснені ними підприємницької діяльності, а також в отриманні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг з метою протизаконного отримання за це благ, послуг, пільг чи інших переваг; надавати протизаконні переваги фізичним та юридичним особам під час підготовки та прийняття нормативно-правових актів та рішень. Відповідно до розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації „Про розподіл функціональних обов`язків між керівництвом районної державної адміністрації" № 162 від 28.03.2008, прийнятого відповідно до ст.ст. 118, 119 Конституції України, ст.ст. 10, 40 Закону України „Про місцеві державні адміністрації" та Регламенту районної адміністрації обвинувачений, як заступник голови державної районної адміністрації з питань розвитку агропромислового комплексу, був наділений повноваженнями щодо забезпечення реалізації державної політики у сферах розвитку агропромислового комплексу загалом та його окремих галузей, використання земельних ресурсів, їх захисту та відтворення, мав сприяти здійсненню аграрної та земельної реформи в районі, вживати заходів щодо роздержавлення та приватизації земель відповідно до чинного законодавства України, забезпечувати організацію ведення земельно-кадастрової документації, моніторингу земель та землеустрою відповідно до чинного законодавства України, координувати діяльність місцевих землевпорядних органів, здійснювати контроль за використанням та охороною земель, здійснювати керівництво управлінням агропромислового розвитку, координувати діяльність відділу земельних ресурсів, організовувати роботу комісії з питань врегулювання земельних відносин, а саме питань з розроблення заходів щодо розмежування земель державної і комунальної власності, з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки, координації робіт щодо продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької і виробничої діяльності та ніс персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. Відтак ОСОБА_12 був службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Приблизно наприкінці грудня 2008 року до сільського голови Пасіки-Зубрицької сільської ради, матеріали досудовим розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, звернулись ОСОБА_7 та ОСОБА_26 з питанням щодо можливості одержання ними у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки Зубрицької сільської ради.
У цей час у встановленої особи виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_26 в особливо великих розмірах шляхом обману.
Згідно з п.12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до п.6 ст.18 ЗК України громадяни України, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Таким чином, для набуття права власності на земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту громадянин подає заяву про безоплатну передачу земельної ділянки в приватну власність до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації за місцем розташування земельної ділянки. Відповідно до п.4 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Згода або відмова у наданні земельної ділянки заявникові оформлюється відповідним розпорядженням. Прийняття розпорядження на користь заявника є підставою для початку розробки проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно із ст.8 ЗК України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, який в подальшому погоджується з органами: земельних ресурсів, природоохоронними, санітарно-епідеміологічними, архітектурними, з охорони культурної спадщини, після чого проходить стадію державної експертизи, яку виконує орган земельних ресурсів відповідно до положень Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17.06.04. Після проходження державної експертизи в органах земельних ресурсів проект відведення земельної ділянки передається до органу приватизації (районна, місцева державна адміністрація). Відповідно до п.10ст.118 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Надалі розроблена технічна документація передається реєстратору, яким проводиться перевірка наданої технічної документації щодо дотримання в ній встановлених вимог, після чого структурними підрозділами Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» заповнюється державний акт на право власності на земельну ділянку. Територіальним органом земельних ресурсів проводиться перевірка технічної документації та заповненого бланку державного акта. Достовірність даних державного акта засвідчує керівник територіального органу земельних ресурсів і скріплює печаткою. Погоджений та завізований державний акт на право власності на землю в двох примірниках, разом з двома примірниками реєстраційної картки, передається оператору, яким вноситься запис про державну реєстрацію до «Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, права постійного користування землею, договорів оренди землі», після чого один примірник державного акта передається заявнику, який стає повноправним власником землі.
Встановлена особа, усвідомлюючи, що земельна ділянка, яку бажали отримати у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_26 , знаходиться за межами населеного пункту с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, і відповідно до перехідних положень Земельного кодексу України, прийняття рішення про передачу у власність громадянам земельних ділянок, що розташовані за межами населеного пункту, відноситься до компетенції голови районної державної адміністрації, приховав це від ОСОБА_7 і ОСОБА_26 , натомість призначив їм зустріч, на якій пообіцяв обговорити питання щодо передачі у власність земельної ділянки. 14.03.09. о 14.20 год. біля приміщення Пасіки-Зубрицької сільської ради під час зустрічі, що відбулась у салоні автомобіля ОСОБА_26 , встановлена особа за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_13 , який був депутатом цієї ж ради, усвідомлюючи, що прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки, яку бажає отримати у власність ОСОБА_7 , у зв`язку з її розташуванням за межами населеного пункту, повинно прийматись Пустомитівською районною державною адміністрацією, наголосив йому та ОСОБА_26 на необхідності давання хабара службовим особам Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області. Для реалізації законного права на отримання земельної ділянки та з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів ОСОБА_7 був вимушений погодитись на давання хабара посадовим особам Пустомитівської районної державної адміністрації. Отримавши згоду ОСОБА_7 на давання хабара службовим особам Пустомитівської районної державної адміністрації, встановлена особа, продовжуючи свої шахрайські дії, у присутності обвинуваченого ОСОБА_13 , запропонував потерпілим поїхати до першого заступника Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_14 та обговорити з останнім питання про можливість прийняття Пустомитівською районною державною адміністрацією розпорядження щодо виділення ОСОБА_7 у власність земельної ділянки. Натомість ні ОСОБА_15 , ні ОСОБА_14 про злочинні наміри встановленої слідством особи та ОСОБА_13 не знали і останні їх у таке не посвячували. 17.03.09. о 9 год. встановлена особа, обвинувачений ОСОБА_13 та ОСОБА_15 прибули до першого заступника Пустомитівської районної державної адміністрації ОСОБА_14 . Там встановлена особа і обвинувачений ОСОБА_13 , не ставлячи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до відома про свої злочинні наміри, спрямовані на заволодіння коштами ОСОБА_7 і ОСОБА_23 в особливо великих розмірах шляхом обману, особисто представили ОСОБА_14 ОСОБА_7 та ОСОБА_23 . Там же встановлена особа вручила ОСОБА_14 підписані особисто нею та завірені гербовою печаткою Пасіки-Зубрицької сільської ради клопотання про виділення ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,96 га для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту, рішення ради про надання згоди на підготовку технічної документації по відведенню земельної ділянки та складений особисто ним проект договору про співпрацю між Пасіки-Зубрицькою сільською радою і ОСОБА_7 , за яким останній начебто зобов`язувався інвестувати будівництво дороги з твердим покриттям у с.Пасіки-Зубрицькі, що фактично не відповідало дійсності. Присутні, посилаючись на інтереси територіальної громади, представниками якої вони є, зокрема щодо вирішення такої актуальної проблеми с.Пасіки-Зубрицькі, як будівництво дороги з твердим покриттям, наголосили ОСОБА_14 про необхідність сприяння у вирішенні питання щодо прийняття Пустомитівською районною державною адміністрацією розпорядження про виділення ОСОБА_7 у власність зазначеної земельної ділянки.
ОСОБА_14 , якому не було відомо про злочинний умисел встановленої розслідуванням особи та обвинуваченого ОСОБА_13 щодо заволодіння коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_23 в особливо великих розмірах шляхом обману, звернув увагу встановленій особі на те, що сільська рада не мала права вирішувати питання про надання згоди на підготовку технічної документації по відведенню земельної ділянки, та запропонував привести дане рішення у відповідність до чинного законодавства, звернувшись до заступника голови Пустомитівської районної державної адміністрації з питань аграрної політики ОСОБА_12 . Після цього, встановлена особа залишилась наодинці з ОСОБА_14 у приміщенні його службового кабінету під приводом вирішення питань територіальної громади. Натомість встановлена особа, вийшовши з кабінету ОСОБА_14 , у коридорі першого поверху Пустомитівської районної державної адміністрації, в присутності ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_7 і ОСОБА_23 , що лише за умови передачі 5000 доларів США керівництвом Пустомитівської районної державної адміністрації буде прийнято розпорядження про надання у власність земельної ділянки, чим фактично підбурили останніх на давання хабара. У подальшому 25 та 31 березня, 1, 7 та 16 квітня 2009 року встановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , без доводження до відому про свої злочинні дії ОСОБА_15 забезпечували зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_23 з ОСОБА_14 , в ході яких обговорювали з ним питання можливості прийняття розпорядження в інтересах ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,96 га та про передачу її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. 25.03.09. на засіданні комісії з питань врегулювання земельних відносин Пустомитівської районної державної адміністрації, де головою комісії був обвинувачений ОСОБА_12 , не було прийнято позитивне рішення про надання дозволу ОСОБА_7 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,96 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. 06.05.09. обвинувачений ОСОБА_12 , використовуючи свої повноваження як голови комісії з питань врегулювання земельних відносин Пустомитівської районної державної адміністрації, виніс на її чергове засідання питання про надання ОСОБА_7 дозволу на підготовку проектної документації щодо виділення земельної ділянки та сприяв у прийнятті цією комісією позитивного для ОСОБА_7 рішення. Обвинувачений висловив власну думку про можливість ухвалення очолюваною ним комісією з питань врегулювання земельних відносин Пустомитівської районної державної адміністрації рішення на користь ОСОБА_7 .Після засідання комісії з питань врегулювання земельних відносин Пустомитівської районної державної адміністрації 06.05.09. ОСОБА_14 в присутності встановленої особи проінформував потерпілих про прийняте останньою рішення та роз`яснив подальший порядок оформлення документів, необхідних для прийняття розпорядження про надання ОСОБА_7 у власність земельної ділянки, за наявності яких буде підписане розпорядження. Надалі під час зустрічі 19.05.09. біля приміщення Пустомитівської районної державної адміністрації ОСОБА_14 і ОСОБА_12 підтвердили встановленій особі та потерпілим про наміри підписати і видати 20.05.09. розпорядження про надання ОСОБА_7 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,96 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. Зранку 20.05.09. біля Пустомитівської районної державної адміністрації встановлена особа зустрівся з потерпілими та повідомив їм, що цього дня ОСОБА_14 має підписати розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту, а тому за це ОСОБА_14 і ОСОБА_12 необхідно передати у якості хабара 5000 доларів США. Діючи під контролем співробітників правоохоронних органів, з метою викриття одержання ОСОБА_12 хабара, потерпілий ОСОБА_23 , виконуючи їх противоправні вимоги, спрямовані на давання хабара, 20.05.09. в період з 12.30 до 13.00 прибув до приміщення Пустомитівської РДА за адресою: м.Пустомити, вул.Грушевського,11, та зайшов до службового кабінету заступника голови адміністрації ОСОБА_12 , де намагався передати ОСОБА_12 у якості хабара 5000 доларів США за вирішення ним та, нібито (зі слів встановленої розслідуванням особи), ОСОБА_14 питання про надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. Проте обвинувачений ОСОБА_12 з огляду на можливість бути викритим у одержанні хабара висунув умову, щоб ці гроші йому особисто передала встановлена особа. Безпосередньо після цього, виконуючи вимогу ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , знаходячись біля приміщення Пустомитівської районної державної адміністрації, у присутності ОСОБА_7 , передав встановленій особі хабар у сумі 5000 доларів США для подальшої їх передачі ОСОБА_12 . В подальшому у період часу з 14 до 15 години встановлена особа, сприяючи потерпілим у даванні хабара, зайшов до службового кабінету ОСОБА_12 , де передав йому хабар у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 38104 грн.
Таким чином ОСОБА_12 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив одержання хабара за виконання в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої йому влади та службового становища, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.368 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_13 , будучи депутатом Пасіки-Зубрицької сільської ради, що розташована за адресою: с.Пасіки-Зубрицька Пустомитівського району Львівської області, за попередньою змовою групою осіб із встановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в період з кінця грудня 2008 року по 02.07.09. вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошима потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_23 в сумі 196000 доларів США, що еквівалентно 1 497 342 грн. та є особливо великим розміром.
Так, наприкінці грудня 2008 року до сільського голови Пасіки- Зубрицької сільської ради, матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, звернулись потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_23 з питанням щодо можливості одержання ними у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. У встановленої слідством особи виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами потерпілих в особливо великих розмірах шляхом обману. Особа усвідомлювала, що земельна ділянка, яку бажали отримати у власність потерпілі, знаходиться за межами населеного пункту с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, і відповідно до пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, прийняття рішення про передачу у власність громадянам земельних ділянок, що розташовані за межами населеного пункту, відноситься до компетенції голови районної державної адміністрації, але приховала це від потерпілих. Натомість встановлена слідством особа призначила їм наступну зустріч, де пообіцяла обговорити питання щодо передачі у власність земельної ділянки. Після цього встановлена особа, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів запропонувала депутату цієї ж сільської ради ОСОБА_13 заволодіти коштами потерпілих шляхом обману в особливо великих розмірах. Обвинувачений ОСОБА_13 погодився з протиправною пропозицією встановленої особи, таким чином фактично вступивши з ним у попередню змову для спільного вчинення злочину. Встановлена досудовим розслідуванням особа з метою створення у потерпілих хибної думки про наявність повноважень сільської ради у прийнятті рішення про передачу у власність земельної ділянки, що розташована на території сільської ради, але за межами населеного пункту, повинна була продемонструвати останнім рішення сільської ради про погодження місця розташування земельної ділянки. Для досягнення цієї мети встановлена особа повинна була довести до відому депутатів Пасіки-Зубрицької сільської ради неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_23 мають намір та можливості оплатити будівництво дороги по вул.Космонавтів у с.Пасіки Зубрицькі, за умови прийняття сесією сільської ради рішення про погодження місця розташування земельної ділянки на території сільської ради с.Пасіки-Зубрицькі площею 0,96 га для ведення особистого селянського господарства, що фактично не відповідало дійсності. Також встановлена особа та ОСОБА_13 повинні були спільно переконати ОСОБА_7 та ОСОБА_23 у тому, що без їхнього сприяння в ухваленні Пасіки-Зубрицькою сільською радою рішення про погодження місця розташування земельної ділянки останні не зможуть одержати у власність необхідну їм земельну ділянку. Таке сприяння у прийнятті сільською радою необхідного рішення вони зможуть забезпечити лише за умови передачі їм коштів у сумі 196000 доларів США у якості, начебто, інвестиції на будівництво дороги з твердим покриттям по вул.Космонавтів у с.Пасіки-Зубрицькі, хоча фактично не мали наміру здійснювати будівництво дороги, оскільки для цього були відсутні проект будівництва та кошторис. У другій половині січня 2009 року в у денний час встановлена особа і ОСОБА_13 , взявши при цьому з собою необізнаного у їх злочинних планах депутата сільРади ОСОБА_15 , зустрілись в приміщенні кафе-бару „Веселі Пеньки", розташованому у с.Пасіки-Зубрицькі, з ОСОБА_7 і ОСОБА_23 . Там встановлена особа в присутності ОСОБА_13 повідомила потерпілих про необхідність передачі їм особисто за надання їм у власність земельної ділянки від 3000 до 4000 доларів США за кожну сотку землі, а ці кошти вони використають як інвестицію для будівництва дороги у с.Пасіки-Зубрицькі. Однак питання щодо остаточної суми буде вирішено пізніше, про що повідомлять потерпілих пізніше. При цьому ОСОБА_13 з метою переконання ОСОБА_7 і ОСОБА_23 у наявності повноважень сільської ради вирішити питання передачі у власність земельної ділянки за межами с.Пасіки-Зубрицькі та спонукання останніх до передачі коштів наголосив, що питання про отримання у приватну власність земельної ділянки потерпілі повинні вирішувати лише з ними. Через декілька днів, приблизно у другій половині січня 2009 року, у денний час ОСОБА_13 зустрівся біля адміністративної будівлі Пасіки Зубрицької сільської ради, що розташована по вул.Л.Українки,70 у с.Пасіки-Зубрицькі, з потерпілими повідомив їм, що остаточно визначили за їхнє сприяння у прийнятті сесією Пасіки-Зубрицької сільської ради рішення про передачу у власність земельної ділянки по 3000 доларів США за кожну сотку землі. У подальшому, приблизно в другій половині січня 2009 року, встановлена слідством особа під час зустрічі біля адміністративної будівлі Пасіки-Зубрицької сільської ради підтвердив потерпілим висунуті раніше ОСОБА_13 вимоги щодо суми коштів, які необхідно їм передати за позитивне вирішення питання про виділення у власність земельної ділянки та наступну зміну її цільового призначення. При цьому встановлена особа зазначила, що з урахуванням загального розміру ділянки землі 0,96 га кошти повинні бути надані у сумі 300000 доларів США. Бажаючи отримати у власність зазначену земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та надалі вирішити питання про зміну цільового призначення землі, потерпілі, вважаючи, що прийняття таких рішень відноситься до компетенції Пасіки-Зубрицької сільської ради, а встановлена особа, як голова цієї сільської ради, а ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ,, як її депутати, мають необхідні повноваження, передбачені законами України, для голосування та ухвалення позитивного рішення, погодились з вимогою перших двох щодо передачі їм коштів у сумі 300000 доларів США. Потерпілі вважали, що ці кошти будуть використані тими, як інвестиційний внесок у розбудову інфраструктури с.Пасіки-Зубрицькі. Натомість потерпілі висунули свою умову, що кошти вони передадуть лише після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку. Тоді ж в другій половині січня 2009 року в денний час, встановлена особа, знаходячись в адміністративній будівлі Пасіки-Зубрицької сільської ради по вул.Л.Українки с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, імітуючи законність своїх дій та створюючи хибне уявлення про наявність повноважень сільської ради у прийнятті рішень про виділення у власність громадянам земельних ділянок, що розташовані за межами населених пунктів, продиктував потерпілому ОСОБА_7 текст заяви до Пасіки-Зубрицької сільської ради щодо прийняття рішення про погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,96 гектара та надання дозволу на виготовлення проектної документації та прийняв вказану заяву. Встановлена особа, усвідомлюючи, що прийняття рішення про передачу громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі, визначених ст.121 ЗК України, за межами населеного пункту, відноситься до компетенції районної державної адміністрації і що прийняття сільською радою будь-яких рішень з цього приводу не може вплинути на прийняття рішення щодо виділення ОСОБА_7 земельної ділянки, враховуючи висунуту останнім та ОСОБА_23 умову передачі коштів лише після одержання земельної ділянки у власність, запевнив ОСОБА_7 , що завдяки своєму службовому становищу та повноваженням депутатів Пасіки-Зубрицької сільської ради ОСОБА_13 і ОСОБА_15 (без відома останнього) вони разом зможуть вжити заходів шляхом створення умов для прийняття необхідних рішень про передачу у власність земельної ділянки. 24.02.09. під час зустрічі, яка мала місце у вечірній час у приміщенні адміністративної будівлі Пасіки-Зубрицької сільської ради, встановлена особа у присутності обвинуваченого ОСОБА_13 і ОСОБА_15 повідомила потерпілих про тривалість і складність процесу вирішення питання про виділення у власність земельної ділянки та заявила потерпілим про необхідність передачі коштів у сумі 700 доларів США, як першої частини від загальної суми інвестиційного внеску для будівництва дороги. 25.02.2009 о 13 годині ОСОБА_23 , прибув до приміщення Пасіки-Зубрицької сільської ради, де повідомив встановлену слідством особу про наявність у нього грошових коштів і готовність їх передати останньому. Встановлена особа, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння коштами потерпілих шляхом обману, дала вказівку обвинуваченому ОСОБА_13 отримати від ОСОБА_23 700 доларів США. Того ж дня у денний час потерпілий ОСОБА_23 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , передав останньому 700 доларів США, що еквівалентно 5390 гривень, вважаючи їх першою частиною інвестиційного внеску на будівництво дороги з твердим покриттям у с.Пасіки-Зубрицькі, за рахунок якого буде позитивно вирішено питання про виділення ОСОБА_27 у власність земельної ділянки площею 0,96 га, розташованої на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. Обвинувачений ОСОБА_13 ,, отримавши від ОСОБА_23 700 доларів США, діючи за попередньою змовою групою осіб із встановленою слідством особою, висунув потерпілому ОСОБА_23 вимогу передати їм 27.02.09. ще 300 доларів США. Так 27.02.09. о 14.30 год. потерпілі прибули до приміщення адміністративної будівлі Пасіки-Зубрицької сільської ради по вул.Л.Українки,70 в с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської обл., де ОСОБА_23 , у присутності встановленої особи передав обвинуваченому ОСОБА_13 ще 300 доларів США, що еквівалентно 2310 грн., як другу частину від обумовленої загальної суми інвестиційного внеску. 12.03.09. о 10.30 год. обвинувачений ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб із встановленою слідством особою, під час зустрічі з ОСОБА_23 у кафе-барі, розташованому на території ринку «Шувар» у м. Львові, на якій був присутній ОСОБА_15 , висунув потерпілому вимогу передати їм до розгляду сесією Пасіки-Зубрицької сільської ради заяви ОСОБА_7 додатково ще 30000 доларів США у якості, начебто, наступної частини інвестиційного внеску на будівництво дороги. При цьому повідомили, що у разі відмови потерпілих виконати їх вимогу, заява ОСОБА_7 не буде розглядатись на сесії сільської ради. За даних обставин ОСОБА_23 вимушений був погодитися із вказаними незаконними вимогами обвинувачених, про що в подальшому була повідомлена встановлена особа. Після цього встановлена особа того ж числа - 12.03.09., перебуваючи у приміщенні Пасіки-Зубрицької сільської ради, забезпечив реєстрацію у книзі вхідної кореспонденції заяви ОСОБА_7 про погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,96 га та надання дозволу на виготовлення проектної документації і вніс з власної ініціативи на розгляд засідання 24-ої сесії 5-го скликання Пасіки-Зубрицької сільської ради питання щодо надання згоди на підготовку технічної документації по відведенню ОСОБА_7 вказаної земельної ділянки. При цьому вищезазначена особа, використовуючи надані йому повноваження сільського голови Пасіки-Зубрицької сільської ради, враховуючи нагальність потреби у будівництві по вул.Космонавтів у с.Пасіки-Зубрицькі дороги з твердим покриттям, з метою схилення депутатів сільської ради до прийняття позитивного рішення щодо задоволення зави ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_13 , ввів в оману депутатів Пасіки-Зубрицької сільської ради, продемонструвавши їм виготовлений особисто ним проект договору про співпрацю. Одночасно повідомив, що цей договір нібито вже укладений між сільською радою с.Пасіки-Зубрицькі та ОСОБА_7 , а умовами цього договору передбачено інвестування останнім у розвиток інфраструктури с.Пасіки-Зубрицькі коштів на будівництво дороги з твердим покриттям довжиною 960 метрів по вул.Космонавтів, що фактично не відповідало дійсності. У зв`язку з цим 12.03.09. на 24-ій сесії 5-го скликання Пасіки-Зубрицької сільської ради було прийнято рішення «Про надання згоди на підготовку технічної документації по відведенню земельної ділянки на території села Пасіки Зубрицькі площею 0,96 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_7 ». Цього ж дня встановлена слідством особа підписала і завірила печаткою Пасіки-Зубрицької сільської ради рішення Пасіки-Зубрицької сільської ради щодо надання згоди на підготовку технічної документації по відведенню ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,96 га на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту та підготувала клопотання до Пустомитівської районної державної адміністрації про надання у власність ОСОБА_7 зазначеної земельної ділянки. 20.05.09. ОСОБА_14 , який на той час виконував обов`язки голови Пустомитівської районної державної адміністрації, підписав завізоване обвинуваченим ОСОБА_12 , розпорядження № 355 про надання дозволу ОСОБА_7 на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту, один примірник якого передав встановленій особі, а та вручила його потерпілому ОСОБА_23 26.05.09.о 14 год. під час зустрічі у кафе «Веселі пеньки» у с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, на якій був присутній ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_13 та встановлена особа висунули потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_23 вимогу передати їм, начебто, у якості наступної частини інвестиційного внеску для будівництва дороги 50000 доларів США. 27.05.09. в денний час обвинувачений ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_7 і висунув вимогу передати 01.06.09. їм 10000 доларів США, які вони панували витратити на будівництво дороги з твердим покриттям у с.Пасіки-Зубрицькі. 01.06.09. о 9 годині потерпілі, діючи під контролем працівників міліції, прибули до Пасіки-Зубрицької сільської ради за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Пасіки-Зубрицькі, вул.Л.Українки,70. Там, у приміщенні, потерпілий ОСОБА_7 передав обвинуваченому ОСОБА_13 5000 доларів США, що становить 38092 грн., як частину інвестиційного внеску на будівництво дороги з твердим покриттям у с.Пасіки-Зубрицькі, що фактично не відповідало дійсності. У подальшому впродовж червня 2009 року встановлена досудовим розслідуванням особа та обвинувачений ОСОБА_13 під час неодноразових зустрічей та телефонних розмов з потерпілими висували вимогу про негайну передачу їм коштів під виглядом остаточної частини, начебто, інвестиційного внеску для будівництва дороги по АДРЕСА_5 у сумі 190000 доларів США. 25.06.09. ОСОБА_14 , який на той час виконував обов`язки голови Пустомитівської районної державної адміністрації, підписав розпорядження № 467 про надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки розміром 0,96 га для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. У подальшому на підставі вказаного розпорядження 26.06.09. ОСОБА_14 та начальником управління Держкомзему України у Пустомитівському районі Львівської області ОСОБА_28 був підписаний державний акт серії ЯЕ № 552825 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 . Після цього даний державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 в управлінні Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області від імені останнього був одержаний невідомою особою та переданий обвинуваченому ОСОБА_13 із встановленою особою. Обвинувачений ОСОБА_13 та встановлена особа з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на заволодіння коштами потерпілих шляхом обману, до кінця, висунули вимогу передати їм особисто 02.07.09. остаточну частину, начебто, інвестиційного внеску для будівництва дороги по АДРЕСА_5 у сумі 190000 доларів США за, нібито, їх сприяння у прийнятті Пасіки-Зубрицької сільської ради рішень, на підставі яких було надано ОСОБА_7 у власність земельну ділянку. І лише за виконання цих умов ОСОБА_7 зможе отримати у сільській раді державний акт на право власності на належну йому земельну ділянку. 02.07.09. о 14 годині потерпілі, діючи під контролем працівників міліції, прибули до адміністративної будівлі Пасіки-Зубрицької сільської ради по вул.Л.України,70 с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської обл., де зустрілись з обвинуваченим ОСОБА_13 . Останній, знаходячись біля адміністративної будівлі сільської ради, дав вказівку потерпілому ОСОБА_7 покласти принесені кошти у сумі 190000 доларів США у відро із сміттям, яке стояло у приміщенні туалету другого поверху Пасіки-Зубрицької сільської ради. ОСОБА_7 , виконуючи вказівку обвинуваченого, поклав до відра зі сміттям вказану суму коштів, що за курсом Національного банку України станом на 02.07.09. складало 1 451 505 грн., що є особливо великим розміром. Однак фактично одержати кошти у сумі 190000 доларів США встановленій особі та обвинуваченому ОСОБА_13 не вдалося, оскільки одразу після виконання ОСОБА_7 вказівки обвинуваченого ОСОБА_13 щодо поміщення коштів до відра зі сміттям, останній був затриманий працівниками міліції.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_13 скоїв закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
Прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватими та засудити :
- ОСОБА_14 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) на 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, в органах державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, строком на 3 роки та з конфіскацією майна.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_14 спеціального звання -7 ранг державного службовця, що відноситься до 4 категорії;
- ОСОБА_12 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) на 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, в органах державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, строком на 3 роки та з конфіскацією майна.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_12 спеціального звання - 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, тобто державного службовця, що відноситься до 5 категорії;
- ОСОБА_13 і ОСОБА_15 за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) 3 роки обмеження волі та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити їх від відбування цього покарання, кожного; за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, кожного.
- ОСОБА_14 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, в органах державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, строком на 3 роки та з конфіскацією майна.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_14 спеціального звання -7 ранг державного службовця, що відноситься до 4 категорії;
- ОСОБА_12 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, в органах державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, строком на 3 роки та з конфіскацією майна.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_12 спеціального звання -9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, тобто державного службовця, що відноситься до 5 категорії;
- ОСОБА_13 і ОСОБА_15 за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) 3 роки обмеження волі та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити їх від відбування цього покарання, кожного; за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, кожного.
Вважає, що вирок суду першої інстанції є необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у ньому, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного ОСОБА_12 і ОСОБА_13 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.
Так, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність і діях обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_21 складу кримінальних правопорушень, передбачених, відповідно, ч.2 ст.368 КК України та ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України ( в редакції Закону від 05.04.2001), у зв`язку з необізнаністю кожного з приводу скоєння таких кримінальних правопорушень із завданням шкоди потерпілим ОСОБА_29 та ОСОБА_23 , однак такий не ґрунтується на доказах, досліджених під час судового розгляду, та містить істотні суперечності.
Зокрема, судом установлено факт передачі потерпілими ОСОБА_30 і ОСОБА_23 хабару в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 38104 грн., саме за прийняття Пустомитівською районною державною адміністрацією рішень та розпорядження про виділення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту.
Зазначає, що відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» № 5 від 26.04.2002 - відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Проте, судом не встановлено та не наведено у вироку яким чином обвинувачений ОСОБА_12 , обіймаючи лише посаду заступника голови Пустомитівської районної державної адміністрації міг вплинути на прийняття першим заступником даної районної державної адміністрації, а на час події - виконувачем обов`язків голови, розпорядження про виділення у власність ОСОБА_29 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту, тому, що в силу своїх службових обов`язків та повноважень особисто він такого рішення прийняти не міг.
Із протоколу обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_14 вбачається, під час нього серед виявлених та вилучених у даного обвинуваченого грошових коштів встановлено наявність 3 купюр номіналом 100 доларів США, які ідентичні за номером та серією з купюрами серед інших, що вручено ОСОБА_23 і ОСОБА_29 20.05.2009 для викриття ОСОБА_14 ОСОБА_31 у хабарництві (т. 8 а.с. 226-227).
Незважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції надав віри показанням обвинуваченого ОСОБА_14 з приводу його непричетності до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, у тому числі щодо випадковості вилучення у нього цих 300 доларів США.
Не можна також погодитися на думку апелянта, з рішенням суду про визнання недопустимим доказом у розумінні вимог ст.97 КПК України (показання з чужих слів) показання потерпілих у частині того, що хабар вони давали ОСОБА_14 через ОСОБА_12 так, як про це їм відомо лише зі слів встановленої досудовим розслідуванням особи (т.4 а.с. 146), яка перебуває в розшуку, і перевірити її показання під час судового слідства не можливо, оскільки суд їх таки перевірив в судовому засіданні шляхом дослідження доказів, поданих стороною обвинувачення, а саме, протоколів про результати ОТЗ та перегляду відеоматеріалу від 02.04.2009 за події, які мали місце 23.03.2009 ( т.4 а.с. 134), та від 20.05.2009 за події цього ж дня (т.4 а.с. 146-147), які визнав допустимими.
Разом з тим, судом першої інстанції не розглядалось питання щодо визнання чи невизнання доказами якоїсь частини із показань потерпілих, а тому сторони кримінального провадження і не могли не погодитися на визнання такої доказами, як це зазначено у вироку.
Висновок суду про те, що вчинення ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону від 05.04.01.), ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджується об`єктивними, достовірними доказами, отриманими в ході судового слідства, також є суперечливим.
Зокрема, потерпілі ОСОБА_32 і ОСОБА_23 у суді показали, що колишнім головою Пасіко-Зубрицької сільської ради, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження ( ОСОБА_33 ), ОСОБА_15 разом із ОСОБА_13 був представлений, як його довірена особа у вирішенні земельних питань, які їх цікавили. ОСОБА_15 неодноразово був присутній на зустрічах із ними та вказував їм на необхідність передачі грошей на виконання нібито умов інвестиційної угоди, у тому числі 30 000 доларів США.
З показань обвинуваченого ОСОБА_15 в суді вбачається, що він був активний депутат сільської ради та добре обізнаний із земельних питань, тому часто залучався колишнім головою вказаної вище сільської ради до їх вирішення. Він підтвердив той факт, що неодноразово був на зустрічах з потерпілими разом з іншими обвинуваченими, у тому числі на «Шуварі», на яких обговорювалось питання передачі потерпілими грошових коштів за роль Пасіки-Зубрицької сільської ради у прийнятті рішення про виділення їм земельної ділянки на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту.
Ні потерпілі, ні обвинувачений ОСОБА_13 у суді не давали показань з приводу того, що при усіх цих зустрічах ОСОБА_15 кудись відлучався, як про це вказано у вироку.
Під час судового розгляду однозначно встановлено, під час зустрічей обвинувачених із потерпілими не могло йти мови про передачі останніми грошових коштів Пасіки-Зубрицькій сільській раді у формі інвестиційного внеску для будівництва дороги на вул.Космонавтів у с.Пасіки-Зубрицькі нібито відповідно до договору про співпрацю від 12.03.2009 між сільською радою с.Пасіки Зубрицькі та ОСОБА_30 , оскільки такий сторонами не підписаний, а отже не укладений (т.1 а.с.201-204), що знайшло своє відображення у вироку.
Суд першої інстанції погодився з доказами, поданими стороною обвинувачення на підтвердження скоєння закінченого замаху на заволодіння майном потерпілих ОСОБА_34 і ОСОБА_23 шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
Крім того зазначає,що у вироку в порушення п.1 ч.3 ст.374 КПК України не зазначено мотиви, з яких суд відкидає докази в частині обвинувачення ОСОБА_15 .
При цьому, в порушення цієї ж норми кримінального процесуального закону, суд першої інстанції на думку апелянта загалом вибірково, як вбачається з вироку, надає віру показанням потерпілих, вільно їх трактуючи.
Апелянт зазначає,що містять істотні суперечності і висновки суду щодо відсутності в діях ОСОБА_13 і ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).
Зокрема, суд першої інстанції з посиланням на п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про хабарництво» зазначає, що, оскільки досудовим розслідуванням визначено, що ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підбурювали ОСОБА_34 і ОСОБА_23 , які є потерпілими по даному кримінальному провадженню, а не інших співучасників, як це визначено ч.4 ст.27 КК України, а відтак їх дії не можуть становити склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 05.04.01.).
Проте, з п.21 указаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, вбачається, що потерпілим не може визнаватися та особа, яка дала хабар і звільнена від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч.3 ст.369 КК України, що відсутнє у даному кримінальному провадженні.
За вироком суду на думку апелянта, же мав місце факт як передачі хабара, так і підбурювання до його давання.
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на вирішення питання про винуватість та не винуватість обвинувачених, правильність застосування Закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання. У цьому випадку згідно ч.2 ст.411 КПК України вирок підлягає скасуванню.
Крім того вказує, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченим покарання із застосуванням ст.75 КК України, повною мірою не врахували характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кожним з них кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу, та інші обставини кримінального провадження, чим допустив порушення вимог ст.65 КК України.
Так, згідно з положенням ч.2 ст.65 КК України, особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.
На думку апелянта судом не надано жодної оцінки ставленню обвинувачених до скоєння ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001) та ОСОБА_13 - ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України ( в редакції Закону від 05.04.2001), які вини не визнали, жодних показань щодо співучасників указаних кримінальних правопорушень - не надали, а також обставинам вчинення кримінального правопорушення, які віднесено, відповідно, до категорії тяжких та особливо тяжких, у цілому.
Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілого ОСОБА_7 ,, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задоволити, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які просять апеляційну скаргу відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Згідно ст.374 КПК України, - у мотивувальній частині вироку зазначається:
1)у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення…
2)у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;
-докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;
-мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймались такі рішення;
-обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання…
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повній мірі не було дотримано вимог Кримінально-процесуального Закону України, зокрема вимог ст.409.
Згідно ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Відповідно до ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, висновки суду, викладені у судовому рішенні містять істотні суперечності.
Вирок та ухвала підлягають скасуванню чи зміні із зазначенням підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи може вплинути на вирішення питання про винуватість або не винуватість обвинуваченого, та правильність застосування Закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання…
Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_21 складу кримінальних правопорушень, передбачених відповідно, ч.2 ст.368 КК України та ч.2 ст.15, ч.4ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 (в редакції Закону від 05.04.2001р.), у зв`язку з необізнаністю кожного з приводу скоєння таких кримінальних правопорушень із завданням шкоди потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , однак такий висновок, на думку колегії суддів є передчасним і ґрунтується на доказах, які частково суперечать один одному.
Судом першої інстанції встановлено, що потерпілі у справі ОСОБА_7 та ОСОБА_23 передали хабар в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно на день вчинення дій, сумі 38104 грн., саме за прийняття Пустомитівською районною державною адміністрацією рішень та розпорядження про виділення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрикої сільської ради за межами населеного пункту.
Проте, судом першої інстанції з урахуванням вимог Закону та п.2 ППВСУ «Про судову практику у справах про хабарництва» №5 від 26.04.2002р. не встановлено та не наведено у вироку, яким чином обвинувачений ОСОБА_12 обіймаючи посаду заступника голови Пустомитівської районної державної адміністрації міг вплинути на прийняття першим заступником даної районної державної адміністрації, а на час події виконувачем обов`язків голови, розпорядження про виділення у власність ОСОБА_7 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту, оскільки в силу своїх службових обов`язків та повноважень особисто він такого рішення прийняти не міг.
З показів, які дали в суді першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_23 вбачається, що кошти в сумі 5000 доларів США передавалися саме ОСОБА_14 . Дане в суді апеляційної інстанції ствердив і потерпілий ОСОБА_7 . Саме ОСОБА_14 був службовою особою, яка згідно своїх посадових обов`язків могла приймати розпорядження про виділення ОСОБА_7 у власність земельної ділянки, а також вплинути на прийняття рішення в його інтересах іншими службовими особами, зокрема ОСОБА_12 .
Крім того, як зазначив у суді першої інстанції ОСОБА_14 , як на першого заступника голови Пустомитівської районної державної адміністрації, періодично покладались обов`язки голови райдержадміністрації.
Судом першої інстанції належно не перевірено, яким чином ОСОБА_35 в силу своїх посадових обов`язків міг впливати чи не впливати на рішення ухвалене ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_7 .
В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що хабар безпосередньо, ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_14 не давав, разом із тим після передачі відповідної суми грошей, почались активні дії щодо оформлення документів на отримання земельної ділянки.
Так, 25.06.2009р. ОСОБА_14 , який виконував обов`язки голови Пустомитівської районної державної адміністрації, було підписано розпорядження №467 про надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки розміром 0,96 га., для ведення особистого селянського господарства на території Пасіки-Зубрицької сільської ради за межами населеного пункту. У подальшому на підставі вказаного розпорядження 26.06.2009р. ОСОБА_14 та начальником управління Держкомзему України у Пустомитівському районі Львівської області ОСОБА_28 був підписаний державний акт серії ЯЕ №552825 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 .
З долученого до матеріалів справи протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 вбачається, що в останнього вилучено 3 купюри номіналом 100 доларів США, які ідентичні за номером та серією з купюрами серед інших, що вручено ОСОБА_23 та ОСОБА_7 20.05.2009р. для викриття ОСОБА_14 і ОСОБА_12 у хабарництві.
Не зважаючи на це, суд першої інстанції надав віри показам обвинуваченого ОСОБА_14 і передчасно прийшов до висновку про не причетність його до скоєння інкримінованого правопорушення.
Судом першої інстанції не з`ясовано обставин видачі та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №552825 на ім`я ОСОБА_7 .
Згідно вказаного акту, один з двох його примірників передано власнику земельної ділянки, тобто ОСОБА_7 . Однак, з матеріалів справи вбачається, що даний акт ОСОБА_13 передав ОСОБА_23 02 липня 2009р. в приміщенні Пасіки-Зубрицькі сільської ради.
Судом не зазначено, яким чином фігуранти справи могли отримати даний акт в управлінні Дежркомзему Пустомитівського району у Львівській області для подальшої передачі його ОСОБА_7 . На дану обставину в суді апеляційної інстанції звернув увагу і захисник.
З книги обліку видачі актів про право власності на землю вбачається, що ОСОБА_7 особисто отримав даний акт ще 02 липня 2009р., що підтверджується його підписом у цій книзі.
Якщо даний акт отриманий ОСОБА_7 , то не зрозуміло, яким чином даний документ знову опинився в розпорядженні фігурантів справи.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу огляду грошових коштів в сумі 5000 доларів США від 18 травня 2009р., з протоколу огляду грошових коштів в сумі 5000 доларів США від 30 травня 2009 р. та протоколу огляду грошових коштів в сумі 190 тисяч доларів США від 30 червня 2009р. вбачається, що всі три вказані слідчі дії в різний час проведені за участі одних і тих самих понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 . Крім того, ОСОБА_38 брав участь як понятий при обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_14 .
Дані особи, як зазначили представники захисту, зокрема адвокат ОСОБА_11 , в період з 2006-2007р.р., зокрема ОСОБА_38 залучався в якості потерпілого у двох справах про хабарництво, а саме про обвинувачення ОСОБА_39 за ч.1 ст.368 КК України, та про обвинувачення ОСОБА_40 за ч.2 ст.368 та ч.1 ст.364 КК України, яка повернута Радехівським районним судом Львівської області на додаткове розслідування з мотивів можливої провокації хабара зі сторони правоохоронних органів.
Захистом звернуто увагу на те, що оперативний супровід у цих справах здійснювали ті ж працівники міліції.
Будучи допитаним у судовому засіданні поняті ОСОБА_38 та ОСОБА_41 показали, що у службовому кабінет другого міжрегіонального відділу антикорупційного бюро ГУБОЗ МВС України при огляді грошових коштів вони були лише один раз і цей час за їх участі оглядалася велика кількість доларів США, близько 200 тисяч.
Отже судом першої інстанції достовірно не встановлено коли саме, три протоколи огляду грошових коштів, які датовані 18 травня 2009р., 30 травня 2009р., 30 червня 2009р. були підписані понятими.
Згідно вимог КПК України протоколи слідчих дій є джерелом доказів, за умови, якщо такі оформлені в порядку передбаченому даним Кодексом.
Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, чи на доказах здобутих незаконним шляхом.
Крім того, судом першої та апеляційної інстанції оглядався протокол огляду від 30.06.2009р. відповідно до якого у службовому кабінеті другого МРВАБ ГУБОЗ МВС України за участі понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_42 було проведено огляд грошових коштів, з яких 190 тисяч доларів США були видані потерпілим для подальшої передачі ОСОБА_13 . Які в подальшому (грошові кошти) за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_13 були покладені ОСОБА_7 у відро із сміттям, яке стояло у приміщенні туалету другого поверху Пасіки-Зубрицької сільської ради (Т.2 а.с.110-153, а.с.154-250).
Разом із тим, судом першої інстанції не було з`ясовано де перебували дані кошти у період з 30.06.2009р. до 02.07.2009р., оскільки, допитаний у суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що відразу йому кошти не було видано, і вони до 02 липня 2009р. знаходились у сейфі працівника УБОЗу, в подальшому ОСОБА_7 змінив свої покази та зазначив, що де саме до передачі зберігалися гроші вже не пам`ятає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що вказані обставини не були належним чином досліджені судом, і їм не надана відповідна оцінка.
За таких обставин судове рішення не може бути визнано законним і обґрунтованим, тому підлягає скасуванню ,а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду необхідно усунути встановлені апеляційним судом недоліки, належним чином дослідити докази у справі, дати їм належну оцінку та вирішити питання про наявність чи відсутність в діях обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 інкримінованих правопорушень.
В разі визнання осіб винними визначити покарання у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України.
Керуючись ст. 405, 407, 409, 412, КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_43 задоволити частково.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2015 року, яким визнано винуватим та засуджено ОСОБА_12 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001р.),

ОСОБА_13 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001р.), а також визнано невинуватими та виправдано за недоведеністю в діянні складу кримінального правопорушення:

ОСОБА_13 за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001р.),

ОСОБА_14 , за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001р.),

ОСОБА_15 , за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001р.) скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції Сихівського районного суду м. Львова.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_12 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання, щодо ОСОБА_13 заставу, ОСОБА_14 підписку про невиїзд з постійного місця проживання, ОСОБА_15 особисте зобов`язання.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4