Справа №1806/1-385/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11/788/15/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне позбавлення волі або викрадення людини
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.03.1999 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.1 ст.101 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.06.2005 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.185,ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.12.2009 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.185, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення;

- 14.02.2012 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців,

визнано винним за ч.2 ст.146 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_7 засуджений за даним вироком суду та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2012 р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 13.08.2004 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.185,ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 21.02.2006 р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 26 днів;

- 10.08.2010 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.185, 69 КК України до арешту на строк 6 місяців;

- 14.02.2012 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.185,ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців,

визнано винним за ч.2 ст.146 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджений за даним вироком суду та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2012 р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
14.02.2011 р., близько о 23.00 год., ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_8 , з якою познайомилися в барі «Дольче-Віта», розташованому у приміщенні універмагу «Київ» по вул. Кооперативна, 1 у м. Суми, на таксі приїхали в район Лука м.Суми, де потерпіла висказала намір самостійно їхати додому, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не надаючи можливості піти останній, примусово привели її до літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_4 , де свідомо тримали ОСОБА_8 , позбавивши її волі, при цьому вживали спиртні напої. Коли ОСОБА_8 спробувала втекти з двору вищевказаного домоволодіння, то ОСОБА_7 та ОСОБА_6 її наздогнали, схопили та віднесли до літньої кухні. При цьому ОСОБА_7 , діючи умисно наніс потерпілій удар кулаком в голову та кілька ударів в обличчя долонями і кулаками рук, на прохання ОСОБА_8 припинити, продовжував наносити їй удари. Після вчинення зґвалтування, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 продовжували незаконно утримувати ОСОБА_8 за вищевказаною адресою до 7 год. ранку 15.02.2011 р.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду від 07.02.2013 р. та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Вказує на те, що попереднім вироком суду Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2012 р. йому було зараховано у строк відбуття покарання за скасованим вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2010 р. 6 місяців арешту, але судом безпідставно невраховано цей строк в обвинувальному вироку. Крім того, судом несправедливо визнано його винним за ч.2 ст.146 КК України, оскільки за попереднім вироком від 14.02.2012 р. його та ОСОБА_7 було виправдано за цією статтею у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення і потерпілу ОСОБА_8 ніхто не утримував, вона добровільно при першій можливості була відправлена додому.

Крім того, від ОСОБА_6 на адресу Апеляційного суду Сумської області надійшло доповнення до апеляційної скарги та заява, в яких засуджений просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання за ч.5 ст.72 КК України, звільнивши його з під варти в залі суду.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляції, прокурора ОСОБА_5 , яка вважала вирок суду законним, а апеляцію ОСОБА_6 такою, що не підлягає до задоволення, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово засудженого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів не знаходить законних підстав до її задоволення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінальної справи та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Твердження апелянта ОСОБА_6 , щодо відсутності складу вчиненого ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, у якому він визнаний винним та засуджений, були ретельно досліджені і проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у справі матеріалам була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Так, потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що після того як вона познайомилася з підсудними у кафе, перебуваючи у таксі, вона попросила їх підвезти її додому, оскільки було пізно, але вони пояснили, що спочатку їм потрібно до родичів, щоб узяти гроші, а потім вони її довезуть додому. Опинившись в районі Баранівка, її взяли за руку і витягли із машини. Потім, вони дійшли до якогось будинку і зайшли в літню кухню, де вживали спиртні напої та їли, під час чого ОСОБА_7 сказав, що вони «ґвалтівники» і що зараз будуть її ґвалтувати. Вона злякалась і попросившись в туалет, спробувала втекти, побігла відкривати хвіртку, але не змогла. В цей момент до неї підбігли обвинувачені, ОСОБА_7 вдарив її по голові, вона почала кричати, після чого вони схопили її і на руках віднесли в кухню. Далі відбулося зґвалтування, вона хотіла звідти піти, але після того як її поклали на підлогу посередині між собою та тримали рукою, вона більше ніяких спроб не робила, прокинувшись вранці, пішла додому. На досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_8 надавала аналогічні пояснення, (а.с. 87-93, 95,96-97,98 т. 1)

Згідно протоколів очних ставках, проведених між потерпілою ОСОБА_8 та підсудними ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , потерпіла наполягала на тому, що проти свого бажання знаходилася у літній кухні, та про її зґвалтування обвинуваченими (т.1 а.с.205-213; т.3 а.с.207-209).

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-медичної експертизи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та могли утворитись у строк і при обставинах, зазначених потерпілою (т.1 а.с.36-38).

Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінальної справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.2 ст.146 КК України у повному обсязі, оскільки він разом із ОСОБА_7 незаконно позбавили волі ОСОБА_8 , кваліфікуючою ознакою якого є «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб», а невизнання його вини розцінюється як спроба уникнути від кримінальної відповідальності.

З врахування всіх обставин, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст.65 КК України, належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують, обтяжують покарання та обставин, що характеризують злочин.

Доводи засудженого ОСОБА_6 стосовно незаконного незарахування судом у строк відбуття покарання 6-ти місяців арешту за попереднім вироком, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки остаточне покарання за обвинувальним вироком від 07.02.2013 р. ОСОБА_6 було призначено за ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та з врахуванням попереднього вироку суду Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2012 р., в якому йому вже було зараховано у строк відбуття покарання за скасованим вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2010 р. 6 місяців арешту.

За таких обставин, колегія суддів знаходячи вирок суду законним, не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляції засудженого ОСОБА_6 .

Що стосується тверджень засудженого ОСОБА_6 в доповненні до апеляційної скарги та в заяві, стосовно зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, то вони є необґрунтованими.

Враховуючи зміст ч.6 ст.9 КПК України, під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 р. має вирішуватись відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, оскільки це пов`язано з необхідністю вирішення питання про звільнення від покарання чи його пом`якшення.

Тому, ОСОБА_6 має право звернутись з зазначеним клопотанням для розгляду його по суті до суду під юрисдикцією якого знаходиться виправна колонія в якій він відбуваєте покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2013 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4