Справа № 289/1509/16-к
Номер провадження 1-кп/289/137/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2016 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000374 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.02.2016 року Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області за ч. 4 ст. 407 КК України до штрафу,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17.06.2016 біля 07-00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті житлового будинку знайомого ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , під час розмови з останнім, помітив на тумбі мобільний телефон «Nokia» та гроші в сумі 234,00 грн. і у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер вчинюваних дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані та лежав на ліжку, не маючи змоги йому протидіяти, взяв з тумби вказаний телефон вартістю 200,00 грн., в якому знаходилась сім карта абоненту «Київстар», вартістю 25,00 грн. на рахунку якої знаходились гроші в сумі 37,00 грн. та гроші в сумі 264,00 грн. і вийшов з будинку, а в подальшому розпорядився грошима та мобільним телефоном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 526,00 грн..

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Щиро кається у вчиненому, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Потерпілий надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужого майна (грабіж).

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 при цьому встановлено, що він: 29.02.2016 року судимий Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області за ч. 4 ст. 407 КК України до штрафу 9 350,00 грн., штраф не сплатив; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; на утриманні нікого не має, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відносно особи, що перебувала в безпорадному стані.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин вчинений обвинуваченим є злочином середньої тяжкості, являється дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, те, що він не працює, позицію державного обвинувача, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Достатніх підстав для призначення більш суворих видів і розмірів покарання не убачається.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків приєднати ОСОБА_4 не відбуте покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 29.02.2016 року.
Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч.1 ст.186 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він впродовж зазначеного строку не скоїть нового злочину і виконає обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків приєднати ОСОБА_4 не відбуте покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 29.02.2016 року за ч. 4 ст. 407 КК України у виді штрафу в сумі 9350 грн. та вирок за не сплаченим штрафом виконувати окремо.
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)