Провадження №1-кс/155/208/16
Справа №155/1101/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року місто Горохів
Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Горохівського районного суду Волинської області клопотання слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, з його слів одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186КК України,

ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2016 року слідчий СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з начальником Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який здійснює процесуальне керівництво, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 терміном на 60 днів.
Клопотання мотивує тим, що 28 липня 2016 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_8 , діючись умисно, повторно, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення прибули в місто Горохів Волинської області на вулицю Молодіжну, де переконавшись, що їх дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, перелізши через паркан огородженої території житлового будинку, шляхом віджиму металопластикового вікна за допомогою викрутки незаконно проникли всередину належного ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_2 , де віднайшли та незаконно заволоділи ювелірними виробами та монетами на загальну суму 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Під час перебування на другому поверсі будинку із викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були помічені ОСОБА_10 , яка в цей час, повернувшись із міста, зайшла в житловий будинок, де виявила порушення обстановки в будинку та невідомих їй осіб. Незважаючи на викриття своєї злочинної діяльності, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 свої дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, не припинили, хоча достовірно знали, що були виявлені ОСОБА_10 , однак з метою доведення злочину до кінця покинули житловий будинок з викраденим майном, яке належить ОСОБА_9 , та перелізши через паркан в присутності останньої, зникли з місця вчинення злочину та в подальшому були затримані працівниками поліції.
28 липня 2016 року СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області за даним фактом були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 та розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.186 КК України.
29 липня 2016 ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 вересня 2016 року включно.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року ухвалу слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 29 липня 2016 року залишено без змін.

Постановою керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури від 20 вересня 2016 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0000339 продовжено до трьох місяців, а саме до 28 жовтня 2016 року, оскільки існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, відповідно до якої строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 25 вересня 2016 року, а саме необхідне проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Враховуючи, що ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшились, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, ніде не працює, а тому в досудового слідства є обґрунтована впевненість й достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він буде незаконно переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як не має стабільного офіційного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а тому менш суворі запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, які зазначені в ст.177 КПК України, а тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно вимог ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України (Постанова №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства»), тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Крім того, в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» зазначено, що при розгляді питання щодо запобіжного заходу, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для продовження тримання під вартою.

Зважаючи на те, що матеріалами клопотання стверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років, неодноразово судимий за вчинення злочинів на території Чернівецької області, у період з 1988 по 2013 роки скоїв ще ряд умисних тяжких корисливих злочинів однорідного складу, в тому числі і ряд злочинів середньої тяжкості, пов`язаних із насильницькими діями по відношенню до потерпілих, що характеризує його як особу, котра свідомо всупереч встановлених правил та норм поведінки і співжиття громадян цілеспрямовано продовжує займатися злочинною діяльністю, результати якої використовує за джерело прибутку, вчиняючи нові зухвалі злочини, тим самим виражає свою неповагу до суспільства та зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, а тому наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, які дають слідчому судді достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі останній може переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, визначених ст.176 КПК України, не здатен запобігти доведеним під час розгляду даного клопотання ризикам.

Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, те, що станом на 21 вересня 2016 року досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні не завершено, вважаю, що ризики, які враховувалися під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наведені в ухвалі слідчого судді Горохівського районного суду від 29 липня 2016 року, не відпали, тому підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу немає.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі п.«b» ч.1 ст.5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст.177 КПК України.

З урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, того, що безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення щодо продовження дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого є обґрунтованим.

З огляду на вищенаведене вважаю виправданим тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, оцінюючи тяжкість злочину та наявність ризиків, які були встановлені при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , і які існують на даний час, приходжу до висновку про необхідність продовження підозрюваному строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000339, тобто до 28 жовтня 2016 року включно, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 183, 193-194, 196-197, 209 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000339, тобто до 28 жовтня 2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя /підпис/
Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1