Справа № 125/955/15-к
Провадження №11-кп/772/702/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника адвоката ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000108 за апеляційними скаргами потерпілого та прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 14.03.2016, яким засуджено
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні у якого перебуває двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,
-за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю цивільного позову, речових доказів та процесуальних витрат
в с т а н о в и л а:
11 березня 2015 року біля 20:00 години ОСОБА_11 , перебуваючи поруч із домоволодінням, що розташоване по АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до транспортного засобу марки ВАЗ 21053, вишневого кольору, 1995 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_12 , та перебуває в користуванні ОСОБА_7 , відчинив дверцята зі сторони водійського сидіння, що були не замкнені, та не маючи права використовувати вказаний транспортний засіб для поїздки на ньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, запустив двигун ключем, що знаходився в замку запалювання, таємно, незаконно заволодівши транспортним засобом.
Після цього поїхав ним у своїх справах в с. Вовковинці та в с. Радівці Деражнянського району Хмельницької області, де пошкодив шини на двох колесах автомобіля, в результаті чого транспортний засіб став непридатний для подальшого руху, а тому ОСОБА_11 залишив його біля домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 , де 12 березня 2015 року вказаний транспортний засіб був виявлений працівниками міліції.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ст. 289 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_9 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та не відшкодував завданої злочином шкоди, що свідчить про відсутність каяття у вчиненому злочині.
В апеляційній скарзі потерпілий, просить вирок суду скасувати через м`якість призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ст. 289 ч. 1 КК України та призначити покарання без застосування ст. 75 КК України з реальним його відбуванням.
На думку потерпілого ОСОБА_9 не розкаюється в скоєному, зловживає спиртними напоями, не бажає ніде працювати та веде аморальний спосіб життя.
Крім того, на протязі року ОСОБА_9 не відшкодував збитки завдані злочином.
Заслухавши доповідача, потерпілого та його представника, які підтримали свою скаргу, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потерпілого слід задовольнити, а прокурора - задовольнити частково.
Скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити свій вирок внаслідок безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.
Доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 289 КК України не оскаржується.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, не надав належної оцінки тому, що завдана шкода не відшкодована, тобто підстав вважати, що ОСОБА_9 щиро розкаявся - не було.
ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення, що є обставиною, яка обтяжує покарання.
На переконання колегії суддів, викладені обставини свідчать про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від реального відбування ним покарання.
За таких обставин, апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню.
Що стосується апеляційної скарги прокурора в частині призначення покарання у виді позбавлення волі, а не обмеження волі, то вона є безпідставною, оскільки ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, а тому, за наявності альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.289 КК України суд першої інстанції вірно обрав більш м`який її вид обмеження волі.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшують покарання є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставина, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду уважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі в розмірі призначеному судом першої інстанції, однак з реальним його відбуванням.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу потерпілого задовольнити повністю, а апеляційну скаргу прокурора - частково.
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 14.03.2016, щодо ОСОБА_11 скасувати в частині призначеного покарання.
ОСОБА_11 призначити покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі строком 3 роки.
Врешті вирок Барського районного суду Вінницької області від 14.03.2016 залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Даний вирок може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4