Категорія:ч.3 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року, яким -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Борщів Радомишльського району Житомирської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, неодружена, не працює, несудима,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 01 квітня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 01 квітня 2016 року до набрання вироку законну сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В задоволенні позову ОСОБА_9 до ПАТ Страхова компанія Універсальна про стягнення на його користь завданих матеріальних збитків в розмірі страхового відшкодування 50000 гривень, моральної шкоди в сумі 14660 гривень, матеріальної шкоди за здійснення витрат на поховання в сумі 14660 гривень, відмовлено.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 близько 23.50год., 31 травня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і навиків керування транспортним засобом, рухаючись технічно справним автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з с.Сирники Луцького району Волинської області по автодорозі М-19 сполученням Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в напрямку м.Ковель Волинської області, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перетнула вузьку суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, перед перестроюванням не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхала н смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автопоїздом в складі автомобіля RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_2 , та причепа KRONE, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , який рухався в зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажири автомобіля TOYOTA CAMRI, тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у виді: пошкодження мозку, зламу кісток основи черепа, забою головного мозку із крововиливами, рани лобно-скроневої ділянки голови, саден обличчя, синців обличчя, кінцівок, крововиливів в середостіння, забою легень, закритого зламу кістки 1 пальця правої китиці, серед яких тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась зламом кісток основи черепа, забоєм головного мозку із крововиливами під оболонки, відносяться до тяжких та викликали смерть; ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у виді: зламу кісток основи черепа і кісток лицевого скелету, забою головного мозку із крововиливом, рани скроневої ділянки голови, синців обличчя, кінцівок, крововиливів в середостіння, забою легень, злами 3,4 ребер зліва, зламу правої плечової кістки, відкритого уламкового зламу правої стегнової кістки, серед яких тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася зламом кісток основи черепа, забоями головного мозку із крововиливами під оболонку, відносяться до тяжких та викликали смерть; ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у виді: важкої відкритої черепно-мозкової травми у виді забою обох тім`яних долей головного мозку важкого ступеню, відкритого перелому кісток носа, перелому нижньої щелепи в ділянці 3 зуба справа та 4 зуба зліва, перелому верхньої щелепи зліва, відламкового перелому виличної кістки зліва, закритої травми грудної клітки у виді забою грудей, закритого перелому правої променевої кістки, закритого перелому основної фаланги 5 пальця правої кисті, закритого перелому крижової та сідничної кісток зліва, відкритого перелому нижньої третини лівої стегнової кістки, закритого перелому правої стегнової кістки, ран в обличчі, саден та гематом в ділянці лівого плеча, серед яких тілесні ушкодження у виді черепно-мозкова травми у виді забою обох тім`яних долей головного мозку важкого ступеню та відкритого перелому нижньої третини лівої стегнової кістки, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя, переломи інших кісток за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, решта легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_8 п.п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, 34.1.1 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачена, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченої, безпідставного та невмотивованого призначення не мінімального покарання та без застосування вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченої, оскільки вона щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, внаслідок вчиненого злочину сама отримала ІІ групу інвалідності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити мінімальне покарання із застосуванням ст.75 КК України.

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним прийнятим з істотним порушенням вимог цивільного та кримінального процесуального закону у зв`язку з необґрунтованим залишенням без задоволення цивільного позову. Вказує, що вирок в цій частині взагалі немотивований, а тому просить вирок суду першої інстанції в вказаній частині цивільного позову змінити та повністю його задовольнити.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 представник ПАТ Страхова компанія Універсальна вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову залишити без змін.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляційні скарги з викладених у них підстав, потерпілих та їхнього представника, які скаргу потерпілого підтримали, а щодо скарги обвинуваченої покладались на розсуд суду, прокурора, який скаргу обвинуваченої заперечив, а щодо апеляції потерпілого покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який її засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ст.286 ч.3 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченої в апеляційній скарзі про те, що термін покарання та його призначення без застосування ст.75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею злочину та особі обвинуваченої через тяжкість покарання є частково підставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, а обтяжуючою обставиною вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з чим погоджується і апеляційний суд.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Апеляційний суд в порядку ст.404 КПК України виключає з обвинувачення вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки це не вмотивовано в обвинуваченні, а отже відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок між суспільно-небезпечним діянням та його наслідками. Також звертає увагу на те, що одна і таж сама обставина не може бути одночасно кваліфікуючою та такою, що обтяжує покарання.

Таким чином, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, конкретні обставини справи, зокрема молодий вік обвинуваченої та її стан здоров`я, характеризуючі дані особи обвинуваченої, та з врахуванням зменшеного обсягу обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає за можливе призначити ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, мінімальне покарання, однак не знаходить підстав, для звільнення останньої від його відбуття у відповідності до вимог ст.75 КК України.

На думку суду, саме таке покарання, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Вирішуючи апеляційну скаргу потерпілого суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Оскільки суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову з підстав незвернення потерпілого до страхової компанії, що не ґрунтується на вимогах закону, фактично не розглядав підставність позову ОСОБА_9 до ПАТ Страхова компанія Універсальна, тому апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з обвинувачення ОСОБА_17 порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до ПАТ Страхова компанія Універсальна скасувати.

Призначити новий розгляд цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до ПАТ Страхова компанія Універсальна в порядку цивільного судочинства в цьому ж суді в іншому складі суду.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді