справа № 462/1446/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2016 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003602 від 19.12.2015р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, не працюючого, неодруженого, не маючого дітей, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

18.12.2015 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля приміщення Приміського вокзалу, що по вул. Городоцькій у м. Львові маючи умисел на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу вкрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E2232» разом із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», на рахунку якої не було коштів та з викраденим з місця скоєння скрився.

Згідно проведеної товарознавчої експертизи № 9/599 від 25.12.2015 року ринкова вартість представленого на експертизу мобільного телефону торгової марки «Samsung» моделі «GT-E2232», станом на 18.12.2015 року становила 300,00 грн. Варість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», станом на 18.12.2015 року, становила 20,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно, 18.12.2015 року він перебував біля приміщення Приміського вокзалу, що по вул. Городоцькій у м. Львові. З метою особистого збагачення обвинувачений здійснив крадіжку мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_5 , який заснув на платформі електропоїздів приміського сполучення. В подальшому, з метою реалізації викраденого майна, обвинувачений звернувся до випадкового перехожого з пропозицією купівлі викраденого телефону. Після цього, обвинувачений був затриманий та переданий до відділення поліції. Вину у вчиненому визнає, щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України на думку суду є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який осудний, раніше неодноразово судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває(а.с. 65-71), розмір шкоди завданої правопорушенням відшкодував повністю. Вказані обставини вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому на переконання суду міру покарання обвинуваченому слід обрати у межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вартість проведеної товарознавчої експертизи № 9/599 від 25.12.2015 року (а.с. 25) (одержувач: УДКСУ у Залізничному р-ні м. Львова; ; р/р 0003; МФО: 825014) в розмірі 245 грн. 52 коп.

Речовий доказ у справі мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «GT-E2232», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (а.с. 42) повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя(підпис). З ригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1