Справа № 146/534/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" червня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
24 грудня 2015 року близько 20:00 год. ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 використовуючи гужовий транспорт приїхали з с. Марківка Томашпільського району до домогосподарства ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_3 оскільки вважали, що в нього є спиртні напої чи зерно, яке можна поміняти на спиртні напої для подальшого спільного з потерпілим вживання.
По приїзду до зазначеного домогосподарства в середину будинку ОСОБА_4 зайшли ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Перебуваючи в одній із кімнат під час розмови із власником зазначеного будинку ОСОБА_4 повідомив їм, що горілки в нього не має та зерно їм не дасть.
Отримавши відмову надати зерно, ОСОБА_5 побачивши на стільці в кімнаті ключ від навісного замка сарайного приміщення, непомітно для потерпілого та інших присутніх взяв його, після чого вийшов із будинку на двір та попросив ОСОБА_7 , щоб той допоміг йому винести декілька мішків зерна пшениці із сарайного приміщення ОСОБА_4 , не повідомляючи йому про те, що вони будуть вчиняти крадіжку, на що останній погодився, оскільки вважав, що ОСОБА_4 дозволив узяти пшеницю.
Після чого ОСОБА_5 шляхом відкриття ключем навісного замка проник в середину сарайного приміщення та таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрав 4 мішки зерна пшениці загальною вагою 183 кг, по ціні за 1 кг пшениці 3,40 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 622,20 грн матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілого. З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та потерпілого.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що 24 грудня 2015 року він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували у нього в дома та вживали спиртні напої. Через деякий час він запропонував поїхати в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області до ОСОБА_4 аби взяти в нього горілки. На його пропозицію всі погодилися та вони вирушили до потерпілого. Їдучи дрогою, біля церкви вони зустріли ОСОБА_8 та запросили його з собою, на що той також погодився. Приїхавши до будинку потерпілого, він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зайшли в середину будинку, а ОСОБА_7 залишився на вулиці. Перебуваючи у будинку він запитав ОСОБА_4 чи є у нього горілка, на що останній відповів що горілки у нього не має, оскільки не вживає спиртне, тоді він запитав чи є у нього зерно аби поміняти його на горілку, однак ОСОБА_4 відповів що зерна їм не дасть. Помітивши ключ від сарайного приміщення він непомітно взяв його та вийшов на вулицю, а решта хлопців залишилось в будинку. Вийшовши на вулицю він попросив ОСОБА_7 аби той допоміг йому взяти зерно, тоді вікрив ключем навісний замок та разом із ОСОБА_7 зайшли в середину та взяли там 4 мішки пшениці, яку продали в с. Марківка за 100 грн, а за виручені кошти купили ще горілки.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 вказав, що в вечірній час до його будинку приїхали обвинувачений ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зайшовши до будинку ОСОБА_5 запитав чи є у нього горілка, на що він відповів, що горішки немає. Після чого обвинувачений запитав чи не дасть він їм зерна аби поміняти його на горілку, на що він також відповів відмовою. Через деякий час ОСОБА_5 вийшов на вулицю, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишись в середині, однак згодом також вийшли на вулицю і поїхали. Після чого він помітив, що немає ключа від сарайного приміщення де він зберігає зерно. Відкривши запасним ключем сарай, потів що немає зерна. Зазначив, що претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не має. При призначенні міри покарання ОСОБА_5 покладається на думку суду.
Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка поєднана з проникненням у інше приміщення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_5 є учасником АТО.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановленні.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, судимостей немає, негативно характеризуєтсья, на диспансерному психіатричному обліку не перебуває, перебуваю чого на наркологічному обліку, розмір завданих збитків відшкодував, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та одночасно звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покаранняу виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язатизасудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання,роботи або навчання.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1