Справа № 404/7142/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1320/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши в місті Кропивницькому, в залі судових засідань, клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровограді, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника АТО, має статус учасника бойових дій, а також: нагрудний знак, пам`ятну відзнаку, без утриманців, проживаючого в АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного по кримінальному провадженню 0013529, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування зазначив, що 03 листопада 2016 року, ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в тому, що він: 30.10.2016 року, приблизно о 02 години на перехресті вулиці В.Чміленка-Тарковського в місті Кропивницькому, в салоні легкового автомобіля здійснив не менше п`яти прицільних пострілів у життєво важливі органи ОСОБА_8 , спричинивши останньому множинні вогнепальні поранення грудної клітини з обох сторін; проникаючого вогнепального поранення правої плевральної порожнини з пошкодженням середньої нижньої долі легені; правостороннього пневмогемоториксу; кульового поранення правої верхньої кінцівки, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Слідчий з прокурором заявлені ними вимоги підтримали. Клопочуть застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілого переконаний, що фактично мав місце замах на умисне вбивство потерпілого який в салоні авто був впритул розстріляний підозрюваним, тобто цілодобовий домашній арешт буде занадто мяким видом запропонованим слідчим запобіжного заходу.

Сторона захисту не погоджується з доводами обвинувачення, та умовами виконання запобіжного заходу, через наявність у підозрюваного захворювання хребта, статусу учасника бойових дій-учасника АТО, офіційного місця роботи, позитивних характеристик, грамот, нагрудного знаку та пам`ятної відзнаки.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання (протокол допиту потерпілого і очевидців, змісту огляду місця події та речових доказів) встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тому серйозність висунутої проти нього підозри, свідчить про його істотну суспільну небезпеку, як особи та тяжкості покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, до восьми років позбавлення волі.

Не надання першої медичної допомоги потерпілому та залишення місця пригоди, є переконливим доказом умисних дій ОСОБА_7 щодо переховування від органу досудового розслідування.

Після подій, в яких підозрюється ОСОБА_9 , останній приховав сліди та знаряддя злочину. Це є вагомим доводом у тому, що останній цілеспрямовано перешкоджав зясуванню визначальних обставин у справі.

Наявність невирішеного конфлікту, є запорукою продовження злочину чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Потерпілий знайомий з підозрюваним, знають де мешкає один-одний. Тотожня обізнаність розповсюджується на очевидців, які товаришують між собою. За таких умов підозрюваному відомо місце проживання потерпілого та свідків. Останньому, з метою відстоювання власної правової позиції, нічого не перешкоджає впливати на свідків/потерпілих, чи в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню.

Підозрюваний тривалий час безперервно возив в салоні автівки, якою він користується, заздалегідь підшуканий предмет та набої, які перебували у стані, придатному для здійснення пострілу, що значно підвищує суспільну небезпеку ОСОБА_7 .

При вирішенні клопотання, підозрюваний визнав, що перед здійсненням ним пострілів по потерпілому, ОСОБА_7 мав достатньо часу та можливість, але не намагався викликати поліцію, тобто він не здатен врегульовувати конфлікти мирним шляхом.

ОСОБА_7 , як колишній учасник АТО, та військовослужбовець, може знати незаконні джерела придбання зброї. Крім того, незаконно зберігав при собі незареєстрований пристрій для відстрілювання гумовими кулями. Таким чином, при наявності невирішеного конфлікту, а також інших кримінальних проваджень по взаємопов`язаним суперечкам, не виключено обопільне застосування невизначеними учасниками конфлікту як фізичної сили, так і знарядь, заздалегідь підшуканих для нанесення тілесних ушкоджень.

У даному конкретному випадку існує реальний суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Разом з цим, ОСОБА_7 має постійне проживання та місце реєстраційного обліку в м. Кропивницькому, що співпадають із місцем проведення досудового розслідування. Налагодив сталі соціальні зв`язки, має достатній рівень репутації і родину. Із врахуванням тяжкості злочину, ступеню його суспільної небезпеки та особи підозрюваного, вважаю що на час досудового розслідування ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину по якому законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Взято до уваги й дані, що характеризують особистість підозрюваного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше. За таких умов слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Переконаний у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, так як наявні в матеріалах клопотання дані підтверджують існування ризиків, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування останньому менш впливового виду запобіжного заходу(домашній арешт у певний період доби, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Прокурор довів, що дії підозрюваного після вчинення дій, в яких він підозрюється були спрямовані на умисне перешкоджання досудовому розслідуванню, приховуванню речових доказів. Це є переконливим доказом перешкоджання проведенню досудового розслідування. Підозрюваний не може мирно вирішувати суперечки, тому доцільним буде застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт.

До клопотання долучені матеріали про захворювання хребта ОСОБА_7 , а не про необхідність лікування підозрюваного, таким чином насамперед цілодобовий домашній арешт буде сприяти зменшенню навантаження на хребет ОСОБА_7 .

Співрозмірним та справедливим є двомісячне обмеження підозрюваного у праві на труд, оскільки внаслідок умисних дій, в яких він підозрюється, потерпілий в теперішній час перебуває в реанімаційному відділенні.

Конфлікт не вичерпаний, мотиви та коло його учасників на початковій стадії досудового розслідування ще достовірно не встановлено, відтак запропонований слідчим запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт підозрюваного, буде ефективним способом захисту саме ОСОБА_7 від ймовірної помсти невдоволених конфліктуючих осіб, та попередить ризики невиконання ним процесуальних обовязків.

ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах наявного строку досудового розслідування (два місяці з моменту пред`явлення повідомлення про підозру), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Керуючись ст.ст.184,193,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати по відношенню до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах існуючого двомісячного строку досудового розслідування, тобто до 03 січня 2017 року.

Початок дії застосованого ОСОБА_7 запобіжного заходу рахувати з дня постановлення цієї ухвали. Застосований підозрюваному запобіжний захід припиняє свою дію 03 січня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до кабінету слідчого, прокурора, судді, у залежності від стадії кримінального провадження, за їхньою першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту в якому зареєстрований чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; заборонити цілодобово залишати в квартиру АДРЕСА_2 ; надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 з`являтися по місцю його проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від нього усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань ;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, утриматись від спілкування з свідками в даному кримінальному проваджені, за винятком участі в процесуальних діях в суді; при слідуванні за викликом до органів внутрішніх справ або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Кіровоградського ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області. Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_7 і здійснення за ним контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1