Справа № 158/15/16-к Провадження №11-кп/773/263/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представник потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000418 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Залізниця Любешівського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, приватний підприємець, раніше не судимий, засуджений за:
- ч. 2 ст. 286 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три роки).
Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу ОСОБА_8 залишено попередню - домашній арешт.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, 07 листопада 2015 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-benz 308 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р-14 сполученням «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ», в напрямку до м. Луцька, при під`їзді до м. Ківерці, проявив безпечність та неуважність під час руху, не переконався в безпеці руху, перед початком виконання обгону попутнього легкового автомобіля, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити велосипедиста, який рухався у зустрічному напрямку по краю лівої смуги руху, відносно руху автомобіля «Mercedes-benz 308 D», не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а продовжив рух, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_12 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді: здавлення головного мозку, з послідуючим вклиненням продовгуватого мозку у великий потиличний отвір, які послідували за закритою тупою черепно-мозковою травмою, множинними переломами кісток склепіння і основи черепа, забоєм головного мозку, крововиливу під оболонки і в шлуночки головного мозку, в результаті яких наступила смерть потерпілого.
В прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 2.3. б), д), п. 2.9. а), 10.1, п.12.3., п.14.2. в) Правил дорожнього руху України.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок в частині обрання покарання стосовно ОСОБА_8 змінити, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання із встановленням йому максимального іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, думку прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, потерпілих та їх представника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_8 злочину при зазначених у вироку обставинах ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі захисника.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Статтею 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

Посилання захисника про те що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставними.

Так призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції до обставин, що пом`якшують покарання відніс щире каяття та відшкодування спричиненої шкоди. До обставин, що обтяжують покарання, віднесено вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності, відшкодував спричинені збитки в повному обсязі, має на утримання двох неповнолітніх дітей. Також, судом першої інстанції враховано і ступінь сп`яніння на момент вчинення злочину 3,2 проміле, а також, що внаслідок злочину загинув неповнолітній ОСОБА_12 , та призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважав, що виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах мінімальної санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з позбавлення права керування транспортними засобами.
Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які захисник вказує в поданій апеляційній скарзі.

Врахувавши всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі, а тому доводи захисника щодо призначення йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України є безпідставними.

Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий:

Судді: