ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/7015/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому останній просить слідчого суддю надати йому, як потерпілому у кримінальному провадженні № 0000611, та його захиснику доступ до документів, з яких складається особиста справа ОСОБА_3 , 1964 року народження, які знаходяться у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник у судове засідання неодноразово викликався, однак доставлений адміністрацією місця попереднього ув`язнення не був, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дане клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити, при цьому виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України до сторін кримінального провадження відносяться: з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України учасниками кримінального провадження окремо визначається сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Із вищезазначених норм, а також аналізу у системному зв`язку параграфів 2, 3, 4 Глави 3 КПК України випливає, що законодавець відносить потерпілого, його представника та законного представника до окремої категорії учасників кримінального провадження, в той час, як повноваження, якими наділені сторони кримінального провадження, останні можуть набути лише у випадку, установленому цим Кодексом, а саме ч. 4 ст. 340 КПК України у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді.

Отже, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_3 , а також аналізуючи підстави поданого ним клопотання, для надання йому тимчасового доступу до речей і документів, які суд не може взяти до уваги, у зв`язку із їх необґрунтованістю, оскільки заявник не долучив належних доказів, які б свідчили про відсутність можливості без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження отримати необхідну інформацію та підстави, з яких остання може бути використана в майбутньому для встановлення обставин у кримінальному провадженні, клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, а також відсутність відповідного процесуального статусу заявника, суд не знаходить підстав для задоволення даного клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 160, 340 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1