Справа № 307/271/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

31.03.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 29 січня 2016 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що згідно клопотання ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 24.04.2015 року близько 23.00 години, шляхом розбиття скла, проник в належний ОСОБА_9 магазин «Берізка» по вул.С.Вайди в с.Терново, звідки таємно викрав продукти харчування на загальну суму 800 грн., чим спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 28.06.2015 року 24.04.2015 року близько 23.00 години, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник в будинок АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_10 , звідки таємно викрав: золотий ланцюжок, золотий хрестик та дерев`яний пристрій для збору лісових ягід, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 8975 грн.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, згідно акту судово-психіатричної експертизи №2 від 14.01.2016 року у ОСОБА_7 встановлено хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, недиференційованої форми з епізодичним перебігом та наростаючим дефектом особистості. Такий стан позбавляв його здатності у період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння і позбавляє його здатності у теперішній час розуміти значення своїх дій та керувати ними. Він потребує заходів медичного характеру, а саме примусового лікування у психіатричному закладі із загальним наглядом.

Слідчий суддя, посилаючись на висновок акту судово-псиіхатричної експертизи №2 від 14.01.2016 року та обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст..508 КПК України, прийшов до висновку про необхідність поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вказану и ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду скасувати, як незаконну та не обгрунтовану, а в клопотанні слідчого відмовити. Апеляцію обгрунтовує тим, що 28.01.2016 року апеляційним судом Закарпатської області відносно ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого встановлено до 27.03.2016 року, відтак слідчий суддя не мав законних підстав для розгляду цього ж дня вказаного клопотання слідчого . Крім того захисник ОСОБА_6 зазначив про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.76 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя, на його думку, повинен був заявити собі самовідвід. Одночасно захисник порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тячівського районного суду від 29.01.2016 року з тих підстав, що ним такий пропущено з поважних причин, оскільки в судове засідання не викликався, присутнім не був, а про існування оскаржуваної ухвали дізнався тільки 15.03.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора про безпідставність поданої апеляції, перевіривши доводи апеляції та матеріали провадження, доводи сторін, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга захисника - частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст..508 КПК України запобіжні заходи медичного характеру застосовуються судом. До переліку запобіжних заходів, які визначного ст..176 КПК України і які відповідно до глави 18 цього кодексу вирішуються ухвалою слідчого судді, цей запобіжний захід, як видно, кримінальним процесуальним Законом не віднесено. За змістом ст..ст.314, 508 КПК України застосування передбачених цією статтею запобіжних заходів здійснюється судом згідно із загальними правилами судового провадження.

Слідчим суддею цих вимог кримінального процесуального закону не враховано та прийнято процесуальне рішення на підставі ст..508 КПК України, що являє собою таке істотне порушення вимог КПК, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

З наведених підстав заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про порушення слідчим суддею вимог ч.1 ст.76 КПК України. Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.412 КПК України - судове рішення в будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо таке рішення ухвалено незаконним складом суду. Всупереч наведеним вимогам закону зазначене рішення, як видно, ухвалено слідчим суддею, а не судом.

Крім того, як видно з матеріалів провадження, в ньому відсутній журнал судового засідання, а розгляд 29.01.2016 року слідчим суддею клопотання про зміну щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу відбувався без участі ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , що являє собою порушення передбаченого ст. 42 КПК України права обвинуваченого на участь у судовому розгляді, оскільки у відповідності до Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», до набрання законної сили рішення про неосудність особи та застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру особа не обмежується у правах, якими наділена Конституцією та законами України.

Більше того, зазначений в ухвалі слідчого судді від 29.01.2016 року захисник ОСОБА_11 залучений для участі в цьому судовому засіданні з порушенням вимог ст..ст.48, 53 КПК України, за наявності реального захисника інтересів ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , що також, відповідно до п.4 ч.2 ст.412 КПК України, слід визнати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, а матеріали - направленню до суду на новий розгляд, під час якого слід прийняти законне, обґрунтоване рішення.
Оскільки слідчий суддя першої інстанції розглянув клопотання слідчого у відсутності підозрюваного та його захисника, причини пропуску захисником ОСОБА_6 строку на подання апеляційної скарги слід визнати поважними і такий строк підлягає поновленню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд ,
п о с т а н о в и в :
Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.01.2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.01.2016 року про зміну щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на поміщення до психіатричного закладу скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді