Номер провадження:1-кп/521/178/16
УХВАЛА

16 березня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

при підготовчому судовому розгляді кримінального провадження № 521/14156/15 відносно

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, особи без громадянства, з неповною середньою освітою, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимости,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Червоний Кут Ширяївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, при викладених у обвинувальному акті обставинах.

Під час підготовчого судового засідання учасники судового засідання, кожен окремо, висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду за вказаним обвинувальним актом.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, представника потерпілої, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом немає, однак обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме: вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вимогами ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Разом с цим, як вбачається із змісту обвинувального акту в частині формулювання обвинувачення, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обвинувачуються у розбої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також у вчиненні умисних тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, тобто у формулюванні обвинувачення не зазначені місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форми вини і мотиви кримінального правопорушення, а фактично перелічені кваліфікуючи ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

Крім того, суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

С огляду на вищевикладене, суд вважає, що зазначені вище недоліки обвинувального акту унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінального провадження

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314,315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, повернути прокурору у зв`язку із невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_14

Судді: ОСОБА_15

ОСОБА_16