Справа №295/4934/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,
встановив:
В обґрунтування скарги вказує, що листом від 23.03.2016 року її було повідомлено про закриття кримінального провадження, про що була прийнята слідчим постанова. Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, оскільки проведена перевірка слідчим є неповною, невірно проведено кваліфікацію дій ОСОБА_6 .
В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, вказав про неповноту досудового розслідування, невірну кваліфікацію.
Слідчий в судове засідання повторно не з`явився, матеріали кримінального провадження не надав.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, вважає що скарга підлягає до задоволення на підставі наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Враховуючи вимоги ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а саме процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для справи.
Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно. ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення, в даному випадку слідчий, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим не наведено обґрунтування обставин, які свідчать про отримання потерпілою тілесних ушкоджень з необережності; не зазначено, які слідчі дії вчинено щодо збирання доказів та на підставі яких доказів слідчий дійшов висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення.
В ході проведення досудового розслідування слідчим не були перевірені всі доводи, викладені в заяві про вчинення злочину, не надано оцінки протоколу огляду місця події та обставинам, як зазначає скаржник, викладеним в протоколах допиту свідків.
За таких обставин проведене слідчим досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознакою вказаного кримінального правопорушення не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, тому процесуальне рішення про закриття кримінального провадження є передчасним і підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 94, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1