У Х В А Л А
іменем України
Справа № 285/3325/16-к

провадження № 1-кс/0285/685/16

28 листопада 2016 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора……………….. ОСОБА_3
підозрюваного………….. ОСОБА_4

захисника……………….. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микулин Полонського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, працюючого, одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.11.2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Із клопотання слідує, що 26.11.2016 близько 06-ї години 45 хв. на 33 км. автодороги Староконстнтинів-Новоград-Волинський в м. Баранівка Житомирської області поблизу господарства №112 по вул. Звягельській, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Староконстантинів порушуючи правила дорожнього руху України п.п. 2.3 б), 1.10, 12.1, 2.9, 2.10 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 . Внаслідок даного ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких помер в лікарні.

З метою уникнення відповідальності за вчинений злочин водій ОСОБА_4 в порушенні п. 2.10 ПДР України з місця вчинення злочину зник, не викликавши швидку допомогу та не надавши ОСОБА_6 будь-якої допомоги, та вчинив ДТП у с. Глибочок Баранівського району Житомирської області.

Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити його.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вину ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованому йому діянні визнав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки сторін захисту та обвинувачення, приходжу до наступного висновку.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000444 від 26.11.2016 року.

27.11.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим та винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підстави, зазначені у клопотанні слідчого щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, є формальними та достатньо необґрунтованими.

Згідно з положеннями п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в судовому засіданні, єдиною підставою обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є тяжкість вчиненого злочину.

Тяжкість вчиненого злочину, сама по собі, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вирішення цього питання, виходячи лише із санкції статті, за якою підозрюється особа та наявності у неї непогашеної судимості, є неприпустимим.

Твердження сторони обвинувачення в судовому засіданні про те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може скоїти новий злочин, ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються жодними доказами.

Підозрюваний має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною та малолітнім сином; свою причетність до дій, в яких він підозрюється, в судовому засіданні не заперечував та повідомив, що від суду та слідства не переховувався і такого наміру не має та не мав.

Окрім того, в матеріалах справи також не містяться дані, які б вказували на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, продовжить злочинну діяльність, може перешкоджати кримінальному провадженню і не буде забезпечувати виконання процесуальних рішень.

Між тим, прокурором в судовому засіданні не наведено таких даних, з огляду на які, суду беззастережно дозволило б обрати винятковий запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, немає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1