йСправа № 304/205/16-к Провадження № 1-кп/304/56/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000469 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня Порошківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

обвинувача прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Перечинської РДА ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2015 року біля 16.30 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в лісовому масиві неподалік с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань, з мобільного телефону марки «Айфон 4S» здійснив дзвінок на номер « НОМЕР_1 » до чергової частини Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та повідомив відомості, що не відповідають дійсності, а саме про те, що будівлю Перечинської РДА, яка розташована за адресою: м. Перечин, пл. Народна, № 16 Закарпатської області, заміновано, при цьому знаючи про те, що дане повідомлення є хибним.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 259 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показаннями обвинуваченого та досліджуватиме обставини, передбачені правилами ст. 485 КПК України, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризуються позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що винному ОСОБА_3 необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 259 ч. 1 КК України.

Разом з цим, беручи до уваги тяжкість злочину, особу винного, який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг повноліття, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливі без відбування покарання відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішуватимуться в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

На підставі наведеного та керуючись, ст. 368 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Айфон 4S» ІМЕІ НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у Перечинському відділенні поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1