АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/852/16 Номер провадження 11-сс/786/447/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 задоволено.

Накладено арешт на майно у вигляді автомобіля марки Фотон реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю м. Конотоп Сумської області та який перебуває у володінні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був вилучений під час проведення обшуку 10 серпня 2016 року і на даний час знаходиться на зберіганні у Диканському ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Газовиків, 1 смт. Диканька Полтавської області з метою проведення слідчих дій по кримінальному провадженню за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Місцем зберігання вказаного автомобіля визначено майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.

Таке рішення слідчий суддя мотивував необхідністю проведення ряду слідчих дій та судових експертиз автомобіля, який є знаряддям вчинення даного злочину, що буде неможливим при його поверненні власнику і вплине на встановлення об`єктивної істини по справі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2016 року про накладення арешту на автомобіль «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 - скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Диканського ВГІ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 про накладення арешту на автомобіль «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 належний ОСОБА_10 .

При цьому адвокат зазначає, що 3.10.2016 ОСОБА_13 , як власнику автомобіля «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 стало відомо, що Диканським районним судом Полтавської області накладено арешт на належний йому автомобіль. Про дату та час судового засідання розгляду клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_10 , в порушення вимог ст. 172 КПК України, як власника, повідомлено не було.

Належність ОСОБА_10 на праві власності автомобіля «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Також, адвокат вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки має лише одне мотивування - необхідність проведення ряду слідчих дій та експертиз автомобіля, але ні слідчий, ні прокурор не вказали, які конкретно слідчі дії та яку саме експертизу необхідно провести із використанням вказаного автомобіля по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за фактом вчиненого злочину, передбаченого ст.213 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_9 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який, посилаючись на законність ухвали слідчого судді просив залишити без задоволення апеляційну скаргу адвоката. При цьому прокурор стверджував, що поданому кримінальному провадженню необхідно провести слідчий експеримент з використанням автомобіля «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 , для цього необхідно накласти арешт на цей автомобіль. Вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 1 червня 2016 року відомості про злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК України, за фактом здійснення незаконних операцій з брухтом чорних та кольорових металів з участю ОСОБА_14 , використовуючи вантажний автомобіль марки Фотон, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань і кримінальному провадженню було присвоєно № 0000136 (а.м.4).

Відповідно до витягу з інформаційної системи ДАІ - власником автомобіля Фотон реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_10 (а.м.9).

З протоколу обшуку від 10.08.2016 вбачається, що у вантажному автомобілі марки Фотон було виявлено брухт чорних металів вагою 139 кг, та електронні ваги марки олімп для зважування даного брухту металів, а тому даний автомобіль був вилучений слідчими органами в рамках кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, відомості про вчинення якого у встановленому законом порядку внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.м.13).

Вказаний автомобіль було вилучено слідчим СВ Диканського ВП ГУНП 10.08.2016 та поміщено його на майданчик Диканського ВП ГУНП в Полтавській області для тимчасового зберігання транспортних засобів.

Постановою слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області від 10.08.2016 вилучений під час обшуку 10.08.2016 вантажний автомобіль марки «Фотон», д.н.з. НОМЕР_2 , який являється засобом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000136 від 1.06.2016, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та поміщено його на майданчик Диканського ВП ГУ НП в Полтавській області для тимчасового зберігання транспортних засобів (а.м.18).

11 серпня 2016 року слідчий СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором ОСОБА_15 звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на автомобіль Фотон, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , та який перебуває у володінні ОСОБА_12 (а.м.1).

12 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 131, 132, 170, 173, 175 КПК України та вказав, що про наявність законних правових підстав для арешту вказаного у клопотанні майна.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, як випливає з положень частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Автомобіль Фотон реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до витягу з інформаційної системи ДАІ належить ОСОБА_10 - є речовим доказом, що підтверджується постановою про визнання речовим доказом слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області від 10.08.2016 (а.м. 18).

Беручи до уваги, що вилучений транспортний засіб, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та відповідає критеріям статті 98 КПК України і те, що за матеріалами судового провадження слідчим надано достатні дані на підставі яких можливо дійти висновку, що транспортний засіб є знаряддями вчинення злочину з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження цього майна, необхідністю проведення з ними ряду слідчих дій (зокрема проведенням слідчого експерименту з використанням автомобіля марки «Фотон», д.н.з. НОМЕР_2 , тощо) та можливому його незаконному відчуженню, до вирішення провадження по суті, на них правильно з урахуванням ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України слідчим суддею накладено арешт.

З огляду на викладене, твердження апелянта про неправомірність відмови слідчого судді у накладенні арешту на вказаний вище автомобіль через те, що ОСОБА_10 не підозрюваний у даному кримінальному провадженні суперечать наведеним вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що накладення арешту на майно, а саме: автомобіль «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 - є доказом злочину, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що накладення арешту на майно, а саме: автомобіль «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні і відповідає критеріям ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170, КПК України та за матеріалами судового провадження слідчим надано достатні дані на підставі яких можливо дійти висновку, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину, необхідно накласти арешт на автомобіль «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі чого посилання апелянта на те, що відсутні підстави для арешту вилученого транспортного засобу є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України і виходячи з приписів ч. 2 ст. 170 КПК України є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Отже, висновки слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для арешту майна відповідають як матеріалам доданих до клопотання так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2016 року, якою клопотання слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 про накладення арешту на автомобіль «Фотон» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 жителю м. Конотоп Сумської області без зміни.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
___________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4