АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/759/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/587/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
Іменем України
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурора - ОСОБА_8 ,

засудженого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2016р. стосовно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено ОСОБА_9 у задоволенні його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_9 за місцем відбування покарання характеризується негативно, роботи з благоустрою місць позбавлення волі не виконує, за власним бажанням участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає, не завжди приділяє уваги у необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснення за ними належного догляду, жодного разу не заохочувався, при цьому має 9 непогашених і не знятих у встановленому законом порядку стягнень, тому на думку районного суду ОСОБА_9 не довів своє виправлення, при цьому суд, критично поставився до посилань засудженого та його захисника про неправомірність застосування дисциплінарних стягнень, оскільки вони не надали суду доказів про те, що у встановленому законом порядку визнано неправомірним застосування вказаних дисциплінарних стягнень до ОСОБА_9 , а оскарження дії співробітників Хролівського виправного центру виходить за межі розгляду вказаної справи.

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу суду скасувати, і ухвалити нову, якою клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_9 задовольнити оскільки стягнення накладені неправомірно.

Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженого, який підтримав апеляційні вимоги; прокурора, який вважав рішення суду правомірним; перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а п.1 ч.3 тієї ж норми передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Районним судом, з особової справи засудженого ОСОБА_9 встановлено (т.1 а.с.20-21), що той за місцем відбування покарання характеризується негативно, роботи з благоустрою місць позбавлення волі не виконує, за власним бажанням участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає, не завжди приділяє уваги у необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснення за ними належного догляду, жодного разу не заохочувався, при цьому має 9 непогашених і не знятих у встановленому законом порядку стягнень.

На підставі вище встановлених фактів, районний суд, на думку колегії суддів правомірно прийшов до висновку, що ОСОБА_9 не довів своє виправлення і відмовив у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції, мотивував його тим, що посилання засудженого та його захисника на неправомірність застосування дисциплінарних стягнень не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами. Крім того, самі стягнення у встановленому законом порядку не визнано неправомірними, а оскарження дій співробітників Хролівського виправного центру виходить за межі розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з вищевикладеними доводами районного суду, а також відмічає, що для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно щоб засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а наведені вище фактичні данні не дозволяють зробити такий висновок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2016р. стосовно ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді