АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/768/15-к Номер провадження 11-кп/786/685/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_10 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, маючий неповнолітню дитину, непрацюючий, судимий:

26 грудня 2003 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

16 березня 2005 року цим же судом за ч.1 ст.309, ст.71, ст.75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

24 червня 2005 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

18 вересня 2013 року цим же судом за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.186, ст.75 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 цього Кодексу, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його особистого майна;

- за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.317 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, засуджений на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його особистого майна.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2013 року та остаточно засуджений на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його особистого майна.

Згідно з ст.96 КК України до обвинуваченого застосоване примусове лікування від наркоманії за місцем відбування покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 3911 грн. 40 коп.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.

24 лютого 2015 року в денний час обвинувачений, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , незаконно виготовив наркотичний засіб - опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,101 г, який близько 14 години незаконно збув ОСОБА_11 .

В період з 24 лютого по 4 березня 2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи у господарстві ОСОБА_12 , розташованого в АДРЕСА_2 , незаконно виготовив наркотичний засіб - концентрат з макової соломи загальною масою в перерахунку на суху речовину 2,195 г. та зберігав його в цьому господарстві для власного вживання без мети збуту.

З початку січня по 4 березня 2015 року обвинувачений, наглядаючи за вказаним господарством, де проживає ОСОБА_12 , організував в цьому приміщенні та утримував місце для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів. 24 лютого 2015 року близько 14 години ОСОБА_8 безоплатно надав залученому агенту ОСОБА_11 дане приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу - опію ацетильованого, забезпечивши її цим наркотичним засобом та шприцом для його введення в організм.

4 березня 2015 року близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку №21-б по вул. К. Маркса в м. Хорол Полтавської області, повторно, незаконно збув ОСОБА_11 наркотичний засіб опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,028 г.

Цього ж дня обвинувачений у невстановленому слідством місці, повторно, незаконно виготовив наркотичний засіб - опій ацетильований масою, в перерахунку на суху речовину, 0,075 г та зберігав його при собі для власного вживання без мети збуту.

4 березня 2015 року в період часу з 14 год. 10 хв. до 14 год. 55 хв. під час проведення обшуку у квартирі ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , працівниками міліції було виявлено та вилучено вогнепальну зброю - перероблений з газового пістолет "RECK 92 F", серійний номер « НОМЕР_1 », калібру 9 мм, який обвинувачений без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав.

В апеляційній скарзі з внесеними доповненнями прокурор порушує питання про скасування вироку в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість і безпідставне застосування приписів ст.69 КК України. Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ст.70 та ст.71 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та виключити з вироку вказівку про застосування до обвинуваченого примусового лікування від наркоманії.

При цьому вважає, що наведені судом обставини, які пом`якшують покарання, не можуть бути підставою для застосування приписів ст.69 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив інкриміновані злочини в період іспитового строку.
Крім того, зазначає, що суд безпідставно застосував приписи ст.96 КК України, оскільки хвороба обвинуваченого не становить небезпеки для здоров`я інших осіб.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав помилковим рішення суду про примусове лікування обвинуваченого від наркоманії і просив виключити з вироку вказівку про його застосування та не підтримав принесену апеляційну скаргу в частині посилення покарання, пояснення обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти такої позиції прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій в апеляційних скаргах не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного покарання та безпідставного застосування ст.69 КК України є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України та п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як убачається із матеріалів провадження і ніким не оспорюються ті обставини, що ОСОБА_8 визнав свою вину, щиро покаявся, тяжко хворіє, має на утриманні матір похилого віку та малолітню дитину.

Ці пом`якшуючі покарання обставини суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Враховуючи позитивні характеристики обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків в результаті його злочинних дій та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , суд дійшов правильного висновку про можливість призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України.

Закон не містить заборони застосування приписів ст.69 КК України в даному випадку, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для посилення покарання.

Водночас, застосовуючи щодо ОСОБА_8 примусове лікування від наркоманії, суд допустив помилку, про що слушно наголошує заступник прокурора Полтавської області в доповненнях до апеляційної скарги процесуального прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.
Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного
характеру та примусового лікування» роз`яснив, що виходячи з комплексного аналізу норм законодавства України (зокрема, ст.76 КК України, ст.53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я») і положень міжнародно-правових актів, примусовому лікуванню на підставі ст.96 КК України підлягають незалежно від виду призначеного покарання лише особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб (алкоголізм та наркоманія до цих хвороб не належать, оскільки вони є соціально небезпечними захворюваннями).
Наведені вимоги закону залишилися поза увагою суду, а тому необхідно виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування до ОСОБА_8 примусового лікування з приводу синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів /наркоманії/, а з мотивувальної, - обґрунтування такого рішення.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями, внесеними заступником прокурора Полтавської області ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 вказівку про застосування до нього примусового лікування з приводу синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів /наркоманії/, а з мотивувальної, - обґрунтування цього рішення.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 4 березня 2015 року по 13 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4