25.05.2016 Справа 522/9352/16-К
Провадження № 1-КС/522/9988/16
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залізничне, Болградського району Одеської області, громадянки України, болгарки, не працюючої, освіта середня, проживаючої: АДРЕСА_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 2015 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України.
- підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за наступних обставин.
15 лютого 2016 року близько 5 ї год. ранку ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувала в м. Одесі по вул. Катериненській навпроти будинку №18, біля входу до нічного клубу «Лейла». Коли по тротуарній доріжці біля них проходили раніше незнайомі їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_7 раптово виник спрямований злочинний умисел направлений на порушення громадського порядку та вчинення хуліганських дій відносно них. Приступивши до реалізації свого умислу ОСОБА_7 шляхом умовляння ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вступила з ними у злочинну змову попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, таким чином виступивши в ролі підбурювача вчинення злочину.
Продовживши реалізацію свого злочинного умислу заручившись підтримкою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підійшла до ОСОБА_10 , втупила з ним в розмову використавши неправдивий, надуманий, малозначний привід розпочала конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_7 перебуваючи в громадському місці, а саме на тротуарній доріжці біля буд. № 18 по вул. Катериненській в м. Одесі, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю почала висловлюватись брутальною лайкою на адресу ОСОБА_10 та нанесла декілька ударів рукою по обличчю. Після цього до виконання своїх заздалегідь розподілених ролей приступили ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи в громадському місці, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю почали наносити удари ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 . Від отриманих побоїв ОСОБА_11 впав на землю та втратив можливість чинити фізичний опір. Згідно судово медичної експертизи № 394 від 11.03.2016 у ОСОБА_11 виявлені насту тілесні ушкодження: синець спинки носа, садна підборіддя справа, області правого ліктьового суглобу. Описані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_7 спрямували свій злочинний умисел на вчинення групового нападу безпосередньо на ОСОБА_10 . В ході реалізації даного умислу ОСОБА_7 висловлювалась брутальною лайкою в адресу ОСОБА_10 та наносила удари руками по обличчю.
ОСОБА_16 , схопив ОСОБА_10 за верхній одяг та наносив удари руками та ногами по різних частинах тіла.
ОСОБА_15 зняв з одягнених на нього штанів шкіряний ремінь з металевою пряжкою, таким чином пристосувавши вказаний предмет для нанесення тілесних ушкоджень, та почав наносити удари на відмах (хлистові) по обличчю ОСОБА_10 , таким чином щоб влучити саме металевою пряжкою.
Своїми умисними хуліганськими діями ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в сукупності дій вчинили груповий напад, чим змусили ОСОБА_10 захищатися від посягання на своє життя та здоров`я, та протягом тривалого часу вчиняти дії у стані необхідної оборони, використовуючи для самозахисту пирочиний ніж, до прибуття екіпажу патрульної поліції.
25 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, провину по якому визнала повністю.
25 травня 2016 року слідчий слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам незаконно впливати на свідків; передбаченого у п .4 ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; передбаченого у п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України ОСОБА_7 , може вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав, відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, захисник підозрюваної зазначив, що підзахисна має постійне місце реєстрації та проживання.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, пердбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 4 років.
У відповідності до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
В той же час, слідчий не надав жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, а в судовому засіданні не обґрунтував їх належним чином.
Можливість призначення підозрюваній ОСОБА_7 , у разі визнання її винною покарання у вигляді позбавлення волі, свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та інших ризиків на які посилається слідчий в своєму клопотанні.
Однак, в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
З урахуванням зазначеного, вирішуючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_7 більш м`яку міру запобіжного заходу.
При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_7 має реєстрацію та постійне місце проживання.
Сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.
Покласти на підозрювану обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни;
2. Не відлучатись за територію м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
3. Утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;
4. Не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22 години до 06 години.
Контроль за виконанням підозрюваної ОСОБА_7 здійснює слідчий, прокурор, а також працівники органів ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_7 , для чого мають поставити її на облік, а також проводити періодичні перевірки.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору, підозрюваної та в відділ ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_7 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________