Справа № 569/5389/16-к

УХВАЛА

10 травня 2016 року
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 про арешт майна, -
Слідчий слідчого відділу Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «Volkswagen Phaeton», 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданий МРЕВ м. Рівне, 15.08.2015 належав ОСОБА_4 та позбавити можливості невстановлених осіб розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Для подальшого розслідування зазначеного факту кримінального правопорушення, відповідно до предметної підслідності, вказані матеріали кримінального провадження були скеровані до Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області.
Доказами, що вказують на вчинення вказаного кримінального правопорушення є допит потерпілого ОСОБА_4 від 11.01.2016, відповідно до якого 06.11.2015, близько 09.00 год. перебуваючи по вул. Пухова в м. Рівне, а саме поблизу приміщення Рівненського МРЕВ він здійснив обмін належного йому автомобіля марки «Volkswagen Phaeton», 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на автомобіль марки «Mercedes-Benz C200». В подальшому, 25.12.2015, невідомі особи, представившись працівниками Шевченківського ВП у м. Одесі під приводом виконання рішення суду, щодо тимчасового доступу до автомобіля марки «Mercedes-Benz C200», 2011 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , вилучили вказаний автомобіль, а особа, яка здійснила обмін - ОСОБА_5 , шляхом обману, незаконно заволодів автомобілем марки «Volkswagen Phaeton», який належав на праві власності ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 , заволодів належним останньому автомобілем марки «Volkswagen Phaeton», 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а у свою чергу надав для ОСОБА_4 автомобіль марки «Mercedes-Benz C200», який на даний момент являється таким, яким незаконно заволоділи.
У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Volkswagen Phaeton», 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належав ОСОБА_4 , оскільки вказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а саме виникла необхідність у забороні розпоряджатись вказаним майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном застосовується у випадках, коли її незастосування може привести до зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст. 170 КПК України).
Предметом злочину, передбаченого ст. 190 КК України є не тільки майно, але й право на майно, тобто відносини власності на дане майно.
Таким чином є достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль, а саме ««Volkswagen Phaeton», 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , є об`єктом посягання зазначеного кримінального правопорушення та являється предметом правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, тобто одержаний злочинним шляхом у результаті вчинення суспільно небезпечного діяння, що визнається злочином.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою позбавлення невстановлених осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись ним будь-яким чином, оскільки не застосування вказаних заходів може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав зазначених в клопотанні, просить суд його задоволити.
Заслухавши слідчого , дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1ст.1 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, що слідчий не надав жодного доказу, які підтверджували б наявність достатніх підстав для проведення огляду речей автомобіля марки «Volkswagen Phaeton», 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Не надав документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Крім того слідчий не надав жодних пояснень з приводу внесеного ним клопотання.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.167,170, 171, 173,309 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1