1Справа № 335/7436/16-к 1-кп/335/392/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
процесуального прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 199 Кримінального кодексу України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду, запобіжні заходи обвинуваченим залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили вирішити питання про призначення судового розгляду на розсуд суду, змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, або зазначити про можливість внесення застави.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України (не ознайомлення ОСОБА_10 з матеріалами кримінального провадження, не викладення фактичних обставин, які є встановленими, відсутність посилання на матеріальну шкоду). Просили змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник адвокат ОСОБА_8 просили вирішити питання про призначення судового розгляду на розсуд суду, змінити умови застосування домашнього арешту ОСОБА_11 , зазначивши час до 18:00 год. доби.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, колегія суддів дійшла таких висновків.
Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, що, зокрема, визначено ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 2 серпня 2016 р.
Підстав для зупинення або закриття кримінального провадження не вбачається.
Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.
Колегія суддів вважає клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з пунктами 5 та 6 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Пунктом 3 частини четвертої цієї статті передбачено, що до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297--1 цього Кодексу).
Зазначаючи про порушення наведених вимог, захисник, зокрема, вказує про відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин, які б вказували на конкретні дії ОСОБА_10 . В цей же час, зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_10 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень сумісно у складі злочинної групи з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . В частині обвинувачення, що стосується ОСОБА_10 зазначено, які саме дії він вчиняв, яка роль йому відводилась та інші обставини (арк. справи 1018). В цей же час захисник не зазначив, які саме фактичні обставини не викладені, і чому ті обставини, що містяться в обвинувальному акті, є такими, що не відповідають вимогам КПК України.
Що стосується відсутності посилання в обвинувальному акті на розмір матеріальної шкоди суд зазначає, що ОСОБА_10 не інкриміновано завдання матеріальної шкоди злочином, а склад інкримінованих йому злочинів не охоплює такої обов`язкової ознаки як розмір шкоди (на відміну, наприклад, від складів злочинів ст.ст. 185, 190 та ін.). Крім того, ця обставина може бути встановлена в ході судового провадження.
Також суд вважає непереконливими довід захисника ОСОБА_7 про не ознайомлення ОСОБА_10 з матеріалами кримінального провадження, оскільки за даними Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_10 встановлювався час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 23.06.2016 (арк. справи 42). У судовому засіданні захисник підтвердив, що ним отримувалися копії всіх матеріалів кримінального провадження. Відтак, право на захист ОСОБА_10 в даному випадку не порушене.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для повернення обвинувального акта прокуророві.
Запобіжні заходи щодо обвинувачених, обрані на стадії досудового розслідування, колегія суддів вважає за необхідне залишити без змін, з таких підстав.
З Реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування обвинуваченим були обрані такі запобіжні заходи: ОСОБА_9 тримання під вартою строком до 24 липня 2016 р., ОСОБА_10 тримання під вартою строком до 24 липня 2016 р., ОСОБА_11 домашній арешт строком до 24 липня 2016 р. Ухвалою суду від 21 липня 2016 р. запобіжні заходи обвинуваченим були залишені без змін та продовжені до 19 вересня 2016 р. включно.
Отже, строк дії запобіжних заходів, обраних обвинуваченим, закінчується.
Як визначено у частини третій статті 315 КПК України за відсутності клопотань учасників судового провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Під час підготовчого судового засідання обвинуваченими та їх захисниками не було подано суду відповідних клопотань про зміну запобіжних заходів обвинуваченим із дотриманням положень статті 201 КПК України. В цей же час зазначені учасники кримінального провадження висловили свої заперечення щодо доцільності продовження обвинуваченим запобіжних заходів, які на переконання колегії суддів, не є переконливими, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень під час умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 р., раніше був неодноразово засуджений, у тому числі і за злочини, передбачені статтею 199 КК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Також суд зазначає, що захисником та обвинуваченим не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд зазначає, що ані обвинувачений ОСОБА_9 , ані його захисник не надали суду будь-яких документальних підтверджень того, що обвинувачений має постійне місце роботи та проживання, має на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб, позитивно характеризується за місцем мешкання, та немає порушень під час відбуття умовного покарання, так само як і не надані докази неможливості його знаходження в умовах слідчого ізолятора.
Що стосується зазначення в ухвалі суду про можливість внесення застави, то як встановлено у підготовчому судовому засіданні при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 слідчим суддею було визначено розмір застави, з огляду на що в порядку частини сьомої статті 182 КПК України обвинувачений має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше був неодноразово засуджений, у тому числі і за злочини, передбачені статтею 199 КК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Також суд зазначає, що захисником та обвинуваченим ОСОБА_10 не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд зазначає, що ані обвинувачений ОСОБА_10 , ані його захисник не надали суду будь-яких документальних підтверджень того, що обвинувачений має постійне місце роботи та проживання, має на утриманні малолітню дитину чи непрацездатних осіб, позитивно характеризується за місцем мешкання, так само як і не надані докази неможливості його знаходження в умовах слідчого ізолятора.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо осіб обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених, з огляду на що підстав для зміни запобіжного заходу щодо них з тримання під вартою на домашній арешт суд на даний час не вбачає.
Що стосується можливості зміни умов застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту, колегія суддів враховує, що захисником та обвинуваченою ОСОБА_11 не надано суду ухвали про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу, з якої можливо було б встановити умови застосування до неї домашнього арешту, чинні на даний час. Крім того, обґрунтовуючи необхідність зміни умов застосування домашнього арешту працевлаштуванням, колегії суду не надано жодного доказу зазначеної обставини.
Також колегії суддів не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України. В цей же час, на переконання колегії суддів, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_11 , у повній мірі відповідає особі обвинуваченої, а також тяжкості злочинів, що їй інкримінуються.
Підсумовуючи вищевикладене, та враховуючи дані, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд доходить висновку, що обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 необхідно залишити без змін обрані раніше запобіжні заходи та продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а обвинуваченій ОСОБА_11 продовжити строк дії домашнього арешту на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 291, 201, 314, 315 КПК України, колегія суддів
Призначити до судового розгляду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 199 Кримінального кодексу України на 29 вересня 2016 р. на 11:30 год. в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта відмовити.
Судовий розгляд кримінального провадження проводити за участю прокурора, обвинувачених, їх захисників.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 199 Кримінального кодексу України залишити без змін та вважати продовженим строком на 60 (шістдесят) днів з 19 вересня 2016 року до 17 листопада 2016 року включно з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2016 р.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 199 Кримінального кодексу України залишити без змін та вважати продовженим строком на 60 (шістдесят) днів з 19 вересня 2016 року до 17 листопада 2016 року включно з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2016 р.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 199 Кримінального кодексу України залишити без змін та вважати продовженим строком на 60 (шістдесят) днів з 19 вересня 2016 року до 17 листопада 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 вересня 2016 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20 вересня 2016 року о 09:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3