АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 29 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000037 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На зазначену ухвалу потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження, зобов`язати орган досудового розслідування допитати як свідка ОСОБА_6 та призначити комісійну судово-медичну експертизу для з`ясування тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим під час ДТП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 посилається на те, що слідчий суддя при розгляді його скарги на постанову про закриття кримінального провадження не дав належної оцінки тим обставинам, що судово-медична експертиза проведена неповно без врахування даних щодо тривалості лікування, яке пройшов потерпілий після ДТП, та містить суперечності.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду до суду не з`явились та про поважність причин свого неприбуття апеляційному суду не повідомили, а тому колегія суддів, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

04 січня 2016 року Оболонським УП ГУНП в м. Києві до ЄРДР під № 0000037 внесено відомості за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно даних ЄРДР, 03 листопада 2016 року сталася ДТП, внаслідок якої потерпілим ОСОБА_5 отримано тілесні ушкодження.

Постановою слідчого Оболонським УП ГУНП в м. Києві кримінальне провадження № 0000037 закрито у в`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно постанови слідчого підставою для закриття кримінального провадження став висновок експерта № 210/е від 09.02.2016 року, яким встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 внаслідок ДТП завдано легких тілесних ушкоджень, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідальність за яким настає за умови настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості .

На вказану постанову ОСОБА_5 подав скаргу до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва, у задоволенні якої оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя оцінив зміст експертного висновку № 210/е від 09.02.2016 року та визнав дані, які в ньому містяться належними та достатніми підставами для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Доводи потерпілого щодо передчасності закриття кримінального провадження в зв`язку з тим, що тривалість перебування на лікуванні свідчить про наявність ознак нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, слідчий суддя визнав неспроможними, вказавши, що відповіді на вказані питання містяться у висновку експерта і підстав для призначення повторної експертизи не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з вказаним рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися органом досудового розслідування лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, а саме те, чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Між тим, вказані вимоги закону не були дотримані ні слідчим суддею, ні органом досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту висновку експерта № 210/е від 09 лютого 2016 року, на підставі постанови слідчого від 04 лютого 2016 року, експертом проведено судово-медичну експертизу з метою з`ясування відповідей на питання: які тілесні ушкодження встановлені при дослідженні медичної документації ОСОБА_5 та до якого ступеня тяжкості відносяться отримані ушкодження.

Тобто, з викладеного вбачається, що слідчим, в межах даного кримінального провадження, було поставлено перед експертом завдання встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим лише на підставі медичних документів.

Разом з тим, відповідно до п.п. 4.1, 4.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за загальним правилом проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих та ознайомлення з наявними медичними документами.

Проведення такої експертизи тільки за медичними документами допускається у виняткових випадках. А отже, в матеріалах кримінального провадження мають міститися висновки слідчого, які б свідчили про встановлення ним таких обставин.

Однак, в матеріалах кримінального провадження не має жодних документів, з яких би вбачалося, що слідчий перевірив та встановив наявність виняткових у даному провадженні обставин для проведення судово-медичної експертизи потерпілого за його відсутності.

Слідчий суддя, в свою чергу, повинен був перевірити обґрунтованість прийнятого слідчим рішення, однак він навіть не звернув увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова слідчого про призначення експертизи від 04 лютого 2016 року, в якій, в першу чергу, і мала б бути викладена мотивація наявності таких виняткових обставин.

Крім того, переміщуючи в свою ухвалу весь зміст висновку експерта та приймаючи рішення про відсутність підстав для скасування постанови слідчого лише на підставі вказаного висновку, слідчий суддя не звернув уваги і на ті обставини, що даний висновок експерта складено з порушенням вимог «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», незважаючи на те, що порушення хоча б однієї з вимог, висунутих до висновку експерта, є підставою до неприйняття його до використання як одного із джерел доказів, і призводить, як правило, до призначення повторної експертизи.

Так, згідно вимог Розділу 3 «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи» у вступній частині висновку експерта, крім іншого, зазначаються особи, які були присутні при виконанні експертизи. Вступна частина, обставини справи та дослідна частина, що разом складають протокольну частину висновку експерта, підписуються судово-медичним експертом та особами, зазначеними у вступній частині висновку, тобто присутніми при виконанні експертизи.

Як видно зі змісту вступної частини висновку експерта № 210/е від 09.02.2016 року, при проведенні експертизи була присутня ОСОБА_7 . Враховуючи те, що згідно дослідної частини висновку, рентгенограми ОГП потерпілого були описані та вивчені експертом разом з лікарем рентгенологом, є підстави вважати, що особою, зазначеною у вступній частині висновку і є вказаний лікар.

Однак, в порушення вимог вищезазначеної інструкції, протокольна частина висновку експерта містить підпис лише експерта та не містить підпису особи, що була присутня під час проведення експертизи - ОСОБА_7 .

Відповідно, ненадання оцінки цим обставинам з боку слідчого судді, свідчить про поверховість, однобічність судового розгляду та необґрунтованість прийнятого ним судового рішення.

Також було необґрунтовано відкинуто слідчим суддею під час розгляду скарги посилання ОСОБА_5 на довготривале перебування на лікуванні як на підставу вважати, що ним було отримано тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кримінально-караними визнаються діяння особи у вигляді порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортних засобів, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тілесним ушкодження середньої тяжкості є ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Тобто, критерієм визначення ознак ушкоджень середньої тяжкості є не лише тривалість розладу здоров`я, а і рівень втрати працездатності.

Таким чином, для констатації факту відсутності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, під час досудового розслідування мають бути спростовані в тому числі і обставини наявності стійкої втрати потерпілим працездатності, не менш як на 10-30 %.

При цьому, відповідно до вимог «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності» під час проведення експертизи, поміж іншого, мають значення дані щодо періоду перебування особи на лікарняному та, відповідно, вказані дані підлягають оцінці.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування вказані обставини не перевірялися, а отже твердження у постанові слідчого, з яким повністю погодився слідчий суддя, про відсутність об`єктивної сторони злочину, є передчасними.

Сукупність вищезазначених обставин свідчить про те, що висновки слідчого щодо обставин, які зумовлюють закриття кримінального провадження в справі, зроблено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а отже постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам закону.

Зазначені обставини, в свою чергу, були залишені поза увагою слідчого судді, чим була порушена передбачена кримінальним процесуальним законом України процедура належного судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено ще одну обставину, яка свідчить про неповноту досудового розслідування та наявність підстав для його продовження.

Так, в судовому засіданні, колегію суддів за клопотанням ОСОБА_5 досліджено копію висновку спеціаліста № 142/16 від 29 квітня 2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_5 03 листопада 2016 року внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Також у висновку зазначено, що для з`ясування більш детальних обставин отримання таких ушкоджень необхідно призначити комісійну судово-медичну експертизу з залученням до складу комісії фахівців в галузі нейрохірургії, рентгенології та травматології.

Наявність такого висновку підтверджує передчасність закриття кримінального провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також свідчить на користь доводів потерпілого про неповноту висновку експерта від 09 лютого 2016 року та необхідність призначення у кримінальному провадження комісійної судово-медичної експертизи.

Вищезазначені обставини тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити скаргу потерпілого частково та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Вимоги скарги ОСОБА_5 про необхідність зобов`язання слідчого провести допит свідка та призначити експертизу в межах даного апеляційного розгляду, не підлягають вирішенню. З відповідними клопотаннями після відновлення кримінального провадження потерпілому слід звернутися безпосередньо до слідчого.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 405, 407, 409, 422, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 04.01.2016 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково та скасувати постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 04.01.2016 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1248/2016 Категорія ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1