Ухвала
іменем україни
18 жовтня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувшиу судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Домбіо Республіки Польща, яка зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 191 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Постановлено на підставі ст. 77 КК призначене ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах виконувати реально та самостійно.
Ухвалою апеляційного суду вирок суду першої інстанції скасовано, ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК у зв`язку з тим, що вона перестала бути суспільно небезпечною. На підставі п. 1ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрито.
У касаційній скарзі з доповненням прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК, оскільки вона не визнала своєї вини, не змінилися будь-які факти та обставини з моменту вчинення злочину та не надано документів на підтвердження її звільнення з займаної раніше посади. Зазначає про залишення поза розглядом апеляційної скарги прокурора та відсутність в ухвалі причин її відхилення.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 у період часу з 01листопада по 31 грудня 2014 року, обіймаючи посаду директора ТОВ «Укрпродторг-Сервіс» та організовуючи господарську діяльність вказаного товариства, знаходячись за місцем своєї роботи, що у м. Запоріжжяпо вул. Рекордна, буд. 20-а, шляхом зловживання службовим становищем, у порушення Закону України «Про ціни та ціноутворення» та розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації, під час закупівлі молочної продукції у ТОВ «Вільнянський молокозавод» та подальшого постачання її на адресу закладів освіти Заводського та Шевченківського районів м. Запоріжжя при встановленні ціни завищувала гранично допустимі торговельні надбавки на вказану продукцію, внаслідок чого вчинила заволодіння чужим майном, а саме бюджетними грошовими коштами Департаменту освіти та науки, молоді та спорту Запорізької міської ради на загальну суму 48 190,23 грн.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 191 КК прокурор у касаційній скарзі не оспорює.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 419 КПК в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.
Під час розгляду кримінального провадження за апеляціями захисника ОСОБА_7 та прокурора ці вимоги закону апеляційний суд не виконав.
Як свідчать матеріали кримінальної провадження стороною захисту та прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок суду були подані апеляції.
При цьому прокурор у своїй скарзі порушував питання про скасування вироку суду у зв`язку із безпідставним звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК та просив ухвалити новий вирок, яким призначити їй за ч. 2 ст. 191 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах на строк 2 роки. З приводу чого наводив відповідні аргументи.
Захисник ОСОБА_7 просив вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому наводив доводи щодо недоведеності вини його підзахисної у вчиненні інкримінованого їй діяння.
Проте, апеляційний суд усупереч зазначеним положенням кримінального процесуального закону в своєму рішенні хоча й зазначив про розгляд кримінального провадження за скаргами прокурора та захисника, однак жодних доводів наведених у їх апеляційних скаргах в своєму рішенні не виклав, не перевірив їх і не мотивував чому залишив ці доводи без уваги, тим самим залишивши апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 поза розглядом.
Крім того, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у резолютивній частині ухвали апеляційний суд не прийняв рішення щодо поданих сторонами кримінального провадження апеляційних скарг.
Вказані порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у кримінальному провадженні в апеляційній інстанції.
Виходячи з того, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора - частковому задоволенню.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданих стороною захисту та прокурором апеляцій на вирок місцевого суду, та постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3