пр. № 1-кп/759/540/16
ун. № 759/7689/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003047, щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 121 ч.2 КК України, -
встановив:
ОСОБА_7 20.03.2016 року, приблизно о 17 годин 50 хвилин, знаходячись в кімнаті № 253, розташованій на третьому поверсі корпусу №3, Ново-Білицького психоневрологічного інтернату для чоловіків, що знаходиться по АДРЕСА_1 , спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило смерть останнього.

Так, 20.03.2015 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився на закритому третьому поверсі корпусу № 3 Ново-Білицького психоневрологічного інтернату для чоловіків, по АДРЕСА_1 , де постійно проживав, згідно направлення Київського міського центру медико-соціальної експертизи, спеціалізованою психіатричною комісією МСЕК №1 від 24.02.2012 року, де побачив ОСОБА_8 , який також постійно проживав у Ново-Білицькому психоневрологічного інтернаті для чоловіків, згідно направлення Київського міського центру медико-соціальної експертизи, спеціалізованою психіатричною комісією МСЕК №1 від 20.06.2012 року, з яким вирішив з`ясувати стосунки та при невстановлених досудовим слідством обставинах, ОСОБА_7 став наносити множинні удари в область голови та обличчя ОСОБА_8 , від яких останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_8 був доставлений до КМКЛШМД, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: множинних забійних ран, саден, крововиливів в шкіру та м`які тканини обличчя волосистої частини голови, багатоосколкового перелому кісток та хрящів носу, лінійного перелому решітчастої кістки, субдуральної гематоми над лобними та тім`яними ділянками, об`ємом близько 35 куб. см., субарахноїдального крововиливу, який повністю покриває півкулі мозку та мозочку, вогнище забою тканини мозку в ділянці мозолистого тіла, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 763/2 від 19.05.2016 року, весь вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови, який обумовив формування черепно-мозкової травми - має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і між даним комплексом ушкоджень, та настанням смерті - вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень, їх зовнішній вигляд свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого твердого предмета, який не відобразив своїх індивідуальних властивостей в ушкодженнях, не менше ніж за 5 діб до настання смерті.

Об`єкт та характер виявленої травми голови, не виключає можливості здійснення потерпілим активних дій , обсяг та характер яких встановити не представляється можливим. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми. Згідно даних медичної документації: біологічну смерть ОСОБА_8 було констатовано в стаціонарі КМКЛШМД 25 березня 2016 р. о 08 годині 10 хвилин.

Вказані суспільно-небезпечні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 .

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , оскільки в справі наявні належні докази того, що він на час вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, був неосудним, думку захисника, який заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру, щодо ОСОБА_7 , посилаючись на недоведеність того, що саме він вчинив суспільно небезпечне діяння, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши покази потерпілої, свідків, законного представника ОСОБА_7 , суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до встановленого порядку дослідження доказів та на підставі висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 123 від 24.05.2016 року, судом визнано недоцільним забезпечення участі ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду місця події від 25.03.2016 року у 13 год. 40 хв. оглянуто труп ОСОБА_8 , на тілі якого наявні садна та синці, а також обширна гематома лівої частини обличчя та ока, гематома на правому повіці, розсічена верхня губа, садно на підборідді та на носі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №763/2 від 19.05.2016 року, ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: множинних забійних ран, саден, крововиливів в шкіру та м`які тканини обличчя волосистої частини голови, багатоосколкового перелому кісток та хрящів носу, лінійного перелому решітчастої кістки, субдуральної гематоми над лобними та тім`яними ділянками, об`ємом близько 35 куб. см., субарахноїдального крововиливу, який повністю покриває півкулі мозку та мозочку, вогнище забою тканини мозку в ділянці мозолистого тіла, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.

Весь вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови, який обумовив формування черепно-мозкової травми - має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і між даним комплексом ушкоджень, та настанням смерті - вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень, їх зовнішній вигляд свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого твердого предмета, який не відобразив своїх індивідуальних властивостей в ушкодженнях, не менше ніж за 5 діб до настання смерті.

Об`єкт та характер виявленої травми голови, не виключає можливості здійснення потерпілим активних дій, обсяг та характер яких встановити не представляється можливим. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми. Згідно даних медичної документації: біологічну смерть ОСОБА_8 було констатовано в стаціонарі КМКЛШМД 25 березня 2016 р. о 08 годині 10 хвилин.

Судом безспірно встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння.

Суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило його смерть.

Вказані обставини підтверджуються зібраними доказами:

- показами свідка ОСОБА_9 , який працював санітаром Ново-Білицького психоневрологічного інтернату для чоловіків про те, що 20.03.2016 року він знаходився на зміні, наглядав за хворими, обходив кімнати і коли зайшов до кімнати, де проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , то побачив лежачого на підлозі ОСОБА_8 , біля нього стояв ОСОБА_7 , взуття у ОСОБА_7 було в крові, він знаходився у збудженому стані, на його запитання, що сталось, ОСОБА_7 накинувся на нього, при цьому був дуже агресивним, він (свідок) почав кликати на допомогу, після чого прибігли медичні працівники та була викликана швидка допомога;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка працює медичною сестрою у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків, про те, що 20.03.2016 року вона працювала на зміні, приблизно о 18 год. санітар ОСОБА_9 став кликати на допомогу. Зайшовши до кімнати, вона побачила, що ОСОБА_8 лежав на підлозі, було багато крові, а ОСОБА_7 відразу вибіг з кімнати, вона намагалась поговорити з ОСОБА_7 , запитала навіщо він це зробив, у відповідь на її запитання він висловився на її вдресу нецензурною лайкою та став їй погрожувати, при цьому був дуже агресивний, на ньому були сліди крові на ногах, руках, одязі. Вони стали надавати медичну допомогу ОСОБА_8 , міряли тиск, викликали швидку допомогу, а ОСОБА_7 помився, вимив руки і пішов до їдальні. Оскільки ніхто з медичних працівників не міг заспокоїти ОСОБА_7 , була викликана психіатрична бригада, яка надала йому медичну допомогу, ввела заспокійливі ін"єкції, однак, цього було замало і вночі знову до нього викликали психіатричну бригаду. Бригадою швидкої допомоги ОСОБА_8 був доставлений до лікарні, де через кілька днів помер;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка працює медичною сестрою у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків про те, що 20.03.2016 року вона працювала на зміні, санітар став кликати на допомогу, прибігши до кімнати вона побачила, що ОСОБА_8 лежав на підлозі, де було багато крові, на обличчі та голові було багато тілесних ушкоджень, а ОСОБА_7 бігав по поверху, був агресивним, чіплявся до підопічних, а потім пішов до їдальні, йому була викликана психіатрична бригада, лікарі якої заспокоїли його. Медсестра ОСОБА_10 намагалась розмовляти з ОСОБА_7 , але він лише лаявся та говорив, що хоче їсти.

- показами свідка ОСОБА_12 , який працює завідуючим медичним відділенням у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків про те, що і ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були його пацієнтами. ОСОБА_8 проживав на третьому поверсі корпусу, оскільки він не міг себе обходити, йому потрібен був памперс та постійний догляд, а ОСОБА_13 проживав на першому поверсі, вільно виходив на вулицю, особливої агресії не проявляв. 18.03.2016 року ОСОБА_13 йому повідомив, що він нервує, погано себе почуває, а тому він призначив йому додаткові ліки і звернув на це увагу медсестри. 19.03.2016 року та 20.03.2016 року він був вихідний, а о 19 год 20.03.2016 року йому зателефонувала медсестра ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_13 побив ОСОБА_8 , він агресивний, а тому була викликана психіатрична бригада, а до ОСОБА_8 - швидка допомога. 21.03.2016 року він прийшов на роботу, став спілкуватись з ОСОБА_7 , який йому повідомив, що він вдарив ОСОБА_8 , від чого він впав та головою вдарився об підлогу, у ОСОБА_7 права рука була припухла. Йому (свідку) також стало відомо, що чергова медсестра 19.03.2016 року перевела ОСОБА_13 з першого поверху на третій, оскільки бачила в його діях прояви агресії, а на третьому поверсі був санітар.

- показами свідка ОСОБА_14 - директора Ново-Білицького психоневрологічного інтернату для чоловіків про те, що 20.03.2016 року в інтернаті стався нещастний випадок, ОСОБА_7 побив ОСОБА_8 , нею був виданий наказ про проведення службового розслідування, за результатами якого було встановлено, що медичний персонал, виконуючи свої функціональні обов"язки фізично не міг передбачити та попередити нещастний випадок, оскільки імпульсивність та агресивність підопічного ОСОБА_7 була раптовою, без попередження, всі дії медичного персоналу були правильними, вжиті ними заходи були своєчасними, цілеспрямованими та невідкладними.

Всі вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить винність ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому складу злочину.

Потерпіла ОСОБА_5 , показала суду, що її чоловік ОСОБА_8 страждав психічними захворюваннями, був інвалідом 2 групи, проживав в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків і 21.03.2016 року їй повідомив лікар, що він знаходиться в лікарні в тяжкому стані, його побили в інтернаті, хто саме і при яких обставинах їй не відомо.

Законний представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , показав суду, що його син є інвалідом 2 групи, страждає на психічні захворювання, проживає в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків, звідки йому позвонили та повідомили, що була бійка, коли він приїхав, син знаходився в збудженому стані, про обставини скоєного йому нічого не відомо.

Як безспірно встановлено висновком судово психіатричної експертизи

№ 123 від 24.05.2016 року, ОСОБА_7 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав на шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, виражений апатико-дисоціативний дефект (шифр по МКХ-10, F20.0), а тому за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_7 і на даний час страждає на вищевказане захворювання і за своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини, які мають значення для провадження і надавати по них свідчення, приймати участь в судовому засіданні. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Таким чином, суд також вважає доведеним те, що ОСОБА_7 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України у стані неосудності, а тому не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 93 та ст. 94 КК України до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру певного виду.

Оскільки психічно хворий ОСОБА_7 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в примусовому порядку, тому, враховуючи ступінь небезпеки ОСОБА_7 для інших осіб, до нього слід застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 395, 508, 512-513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

До вступу ухвали в законну силу та поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу із суворим наглядом, запобіжний захід, обраний ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 19.04.2016 року у вигляді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Територіального медичного об"єднання "Психіатрія" в м.Києві, що знаходиться за адресою м.Київ, вул. Фрунзе, 103-А, залишити без змін.

Речові докази по справі - дві спортивні футболки синього кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП м.Києві - знищини.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1