Справа№ 640/1580/16-к
н/п 1-кп/640/247/16

19 лютого 2016 року м.Харків
ОСОБА_5 в червні 2015 року (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), знаходячись на МТЦ «Барабашово» у м. Харкові, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, в порушення п. 7 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою ВРУ № 2471-12 від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», у невстановленої в ході слідства особи, за грошові кошти в сумі 1200 українських гривень, незаконно придбав спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, замаскований під запальничку, а також технічний пристрій у формі настільного годинника з вбудованою та замаскованою відеокамерою. Після цього, ОСОБА_5 , перемістив вказані технічні засоби до місця свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснював подальше їх зберігання у приміщенні однієї з житлових кімнат.
В січні 2016 року у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне використання раніш придбаного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, замаскованого під запальничку, а також технічного пристрою у формі настільного годинника з вбудованою та замаскованою відеокамерою. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 перемістив вищевказані технічні засоби з місця свого фактичного проживання до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому виконував будівельні роботи на замовлення. Після цього, ОСОБА_5 розмістив спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації замаскований під запальничку, а також технічний пристрій у формі настільного годинника з вбудованою та замаскованою відеокамерою на підвіконні більшої за розміром кімнати, таким чином, щоб здійснювати фіксацію подій, які відбувались біля вхідних дверей, та осіб які перебували у приміщенні та привів їх у робочий стан.
Однак вказана протиправна діяльність ОСОБА_5 була виявлена та припинена співробітниками УСБ України в Харківській області, оскільки 11.01.2016 року під час огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підвіконні більшої за розміром кімнати було виявлено та вилучено технічний пристрій у формі годинника, а також технічний пристрій у формі запальнички з замаскованими елементами схожими на мініатюрні відеокамери.
Згідно висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки і судових експертиз СБУ в УСБ України в Харківській області №70/9-1427 від 26.01.2016 року наданий на дослідження технічний засіб у формі запальнички відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Наданий на дослідження технічний засіб у формі годинника, в наданій комплектації, не відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, але має конструктивні особливості певного виду СТЗ.
30 січня 2016 року між прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.. 359 ч. 1 КК України узгоджують покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік із застосуванням положень ст.. 75 К України.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Умисні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 359 КК України, тобто незаконне придбання та використання спеціальних технічних засобів отримання інформації.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, інкримінований ОСОБА_5 відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згода підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання із застосуванням ст.. 75 КК України відповідає положенням вказаної статті Кримінального кодексу України, він раніше не судимий, характеризується задовільно, тому виправлення засудженого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник висловили одностайну думку про затвердження угоди, обвинувачений вказав, що фактичні обставини, які зазначені у підозрі, відповідають дійсності.
Цивільний позов у справі не заявлений. Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а судові витрати стягує з винної особи на користь держави.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 січня 2016 року між прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 359 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку тривалістю один рік він не вчинить новий злочин й виконає наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази - спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, замаскований під запальничку, а також технічний пристрій у формі настільного годинника з вбудованою та замаскованою відеокамерою, що зберігаються в камері схову речових доказів УСБУ в Харківській області (квитанція №280) знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 1320,45 грн.
До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя
19.02.2016