20.07.2016 Справа № 756/1268/15-к
№ 756/1268/15-к
№ 1-кп/756/44/16
У Х В А Л А
щодо клопотання захисту про визнання доказів обвинувачення недопустимими
20 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працючого, неодруженого, не маючого утриманнців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Після ознайомлення захисника з документальними доказами обвинувачення, в судовому засіданні 20.07.2016 року захисник заявив клопотання в порядку ч. 3 ст. 89 КПК про визнання ряду доказів обвинувачення недопустимими, а саме: акту огляду покупця від 06.08.2014 р., протоколу оперативної закупівлі від 07.08.2014 р., протоколу огляду місця події від 07.08.2014 р., акту огляду покупця від 25.11.2014 р., протоколу оперативної закупівлі від 25.11.2014 р., протоколу огляду місця події від 25.11.2014 р.
Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що під час ознайомлення з доказами, наданими стороною обвинувачення, ним виявлено відсутність інформації на підставі чого проводились негласні слідчі розшукові дії, тобто відсутні самі Постанови на проведення негласних слідчих (розшукових) дії, як контроль за вчиненням злочину, а також відсутність в процесуальних документах будь-яких посилань на них. Крім того, зазначає захисник, відсутні протоколи слідчих дій, передбаченні КПК, а саме: протоколи про результати контролю за вчиненням злочину, натомість присутні протоколи оперативної закупівлі, які, в свою чергу, в КПК України не передбачені.
При цьому захисник посилається на те, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом, зазначаючи, що докази повинні визнаватися такими, що одержані не законним шляхом тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, або встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав.
Прокурор вважає клопотання захисника необґрунтованим, а тому просить клопотання відхилити, звернувши увагу суду та учасників кримінального провадження на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування в розділі «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» під номером 2 вказано Постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 271 КПК, винесену прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 27.07.2014 року.
Вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані стороною обвинувачення докази та інші матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про те, що клопотання є передчасним, а тому його слід відхилити, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст.89 КПК України суд визнає доказ недопустимим, що тягне за собою не можливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате, лише у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду.
Однак, саме на очевидну недопустимість доказу не вказує у своєму клопотанні захисник і не просить перелічені ним докази обвинувачення визнавати саме очевидно недопустимим, а просто недопустимими. Відтак, немає підстав вважати не можливим дослідження таких доказів або припинення їх дослідження в судовому засіданні, і захисник їх не навів.
Крім того, відповідно до ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
На думку суду, прокурор у кримінальному провадженні не позбавлений можливості переконливо довести перед судом за допомогою передбачених діючим КПК інструментів допустимість доказів, щодо недопустимості яких заявив захисник, оскільки судове провадження ще не завершується.
Остаточно ж питання про допустимість доказів суд буде вирішувати під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 350, 89 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів обвинувачення недопустимими відхилити, як передчасне.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя