У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю захисника ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та доступ до якої обмежено, в друкованому вигляді,-

ВСТАНОВИВ:
Захисник підозрюваної ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду клопотанням про надання тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та доступ до якої обмежено, в друкованому вигляді.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000023, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. ст.368 КК України. Повідомленням від 14 квітня 2016 змінено раніше повідомлену підозру та оголошено нову підозру за ч.1 ст.366 та ч.3 ст.368 КК України. Із окремих матеріалів досудового розслідування, дозвіл на ознайомлення з якими надано 13 квітня 2016 року вбачається, що 11 лютого 2016 року головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було викрито безпосередньо після вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за наслідками отримання неправомірної вигоди в розмірі 4000 грн. від ОСОБА_5 , працюючого вантажником фасувальником на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в м. Ужгород за оформлення та видачу останньому листка непрацездатності серії АГХ №027698 про перебування його на лікуванні з 18.01.2016 по 05.02.2016. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР була заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканця АДРЕСА_2 , який у своїх показах від 12.02.2016 зазначив, що лікарняний йому було потрібно для того, щоб не втратити роботу на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і виїхати за межі області- до Івано Франківської області на сезонні роботи. У зв`язку з цим, він відвідував ОСОБА_4 12.01.2016 та 18.01.2016, а в період з 19.01.2016 по 20.01.2016 знаходився на території Івано-Франківської області та вирішував питання щодо участі в сезонних роботах. У зв`язку з перенесенням сезонних робіт на інший термін свідок ОСОБА_5 20 січня 2016 року о 07 год. ранку виїхав з Івано-Франківська. У подальшому, 11 лютого 2016 року свідок ОСОБА_5 надав працівникам поліції 4000 грн. (17 купюр номіналом по 200 грн. та 6 купюр номіналом по 100 грн.) для здійснення їх ідентифікації та отримавши їх назад використав для передачі ОСОБА_4 як неправомірну вигоду за отримання листка непрацездатності, що свідчить про проведення дій, передбачених ст.7-1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» з коштами, не призначеними для відповідних цілей та з залученням особи свідка ОСОБА_5 , який не є оперативним працівником спеціально-уповноважених органів. Згідно висновків Конституційного суду України, викладених в Рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі № 1-31/2011 «…Оперативно-розшукова діяльність здійснюється виключно оперативними підрозділами органів, визначених у частині першій статті 5 Закону. Відповідно до частини другої вказаної статті проведення оперативно-розшукової діяльності громадськими, приватними організаціями та особами, іншими органами чи їх підрозділами, крім визначених у частині першій цієї статті, заборонено. Така заборона пов`язана з тим, що здійснення не уповноваженими фізичними або юридичними особами на власний розсуд будь-яких заходів, які віднесені до оперативно-розшукової діяльності (мають ознаки оперативно-розшукової діяльності), порушує не лише законодавчі положення, а й конституційні права і свободи людини і громадянина. Конституційний Суд України виходить з того, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні. При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальному провадженні фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних. Конституційний Суд України вважає, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом…». З огляду на вказане та беручи до уваги те, що свідок та заявник ОСОБА_5 у своїх показах зазначив місце роботи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке за даними ЄДРПУО відсутнє, його дії не були ситуативними, а носили цілеспрямований характер. Підтверджує цілеспрямованість дій свідка щодо збирання та фіксації доказів й покази в частині повернення його 20.01.2016 до м. Ужгород у зв`язку з відкладенням сезонних робіт в Івано-Франківську. Адже потреба в листку непрацездатності фактично відпала, а свідок продовжував вживати дій щодо штучного створення умов для передачі неправомірної вигоди ОСОБА_4 . Крім цього, за інформацією, наявною у сторони захисту ОСОБА_4 , свідок, заявник ОСОБА_5 19.01.2016, в момент подачі заяви про злочин не міг знаходитись на території Закарпатської області, оскільки за даними оператора мобільного зв`язку останній перебував на території м. Львова, звідки слідував до м. Івано-Франківськ. Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.Згідно із пунктом 70.3.1 статті 70 Податкового кодексу України (далі ПКУ) до інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків. Пунктом 70.15. статті 70 глави 6 розділу I ПКУ визначено, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків використовуються органами державної податкової служби виключно для здійсненння контролю за дотриманням податкового законодавства України, та є інформацією з обмеженим доступом. Відповідно до вимог пункту 17.1.9 статті 17 розділу I ПКУ платник податку має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами. На підставі пунктів 3,4, Розділу 4 Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів України №779 від 10.12.2013 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2013, Державний реєстр формує та веде Міндоходів України, яке є його власником та адміністратором та який формується з інформації, що надходить від територіальних органів ІНФОРМАЦІЯ_5 та від інших державних органів. Постановою Кабінету Міністрів України №160 від 21.05.2014 «Про утворення ІНФОРМАЦІЯ_6 », створено Державну фіскальну службу, реорганізувавши Міндоходів і зборів шляхом перетворення.Згідно пункту 21.1 статті 21 ПКУ посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що з окремих матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що свідок ОСОБА_5 не є оперативним працівником спеціально - уповноважених органів щодо проведення оперативно-розшукової діяльності, а його дії носили цілеспрямований характер, який міг мати місце внаслідок неадекватності сприйняття ситуації при фіксації злочину та вимушений характер співпраці з правоохоронними органами, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі щодо достовірності його показів, а відтак отримати докази невинуватості ОСОБА_4 , необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в ДФСУ, щознаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про джерела отримання доходів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, с. Тийглаш (Цеглівка), місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_2 , а тому захисник просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник клопотання підтримала та просила суд задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно ч.5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Частиною 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
Беручи до уваги наведене, враховуючи, що захисником доведено наявність достатніх підстав що зазначена в клопотанні інформація може перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 ,вказана інформація хоча згідно із положеннями ст. 162 КПК України і містить охоронювану законом таємницю, проте має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, доведено можливість використання як доказів вищезазначеної інформації, та неможливість іншими способами довести обставини, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати стороні кримінального провадження захиснику підозрюваної ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/495, видане на підставі рішення атестаційної палати ІНФОРМАЦІЯ_8 від «23» грудня 2005 року) тимчасовий доступ до інформації про джерела доходів ОСОБА_6 (і.к.: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, с. Тийглаш (Цеглівка), місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_2 за 1 кв.2016 року, яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та доступ до якої обмежено в друкованому вигляді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1