гСправа № 187/161/16-к Провадження №1-кп/0187/86/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/161/16-к (кримінальне провадження № 0000710) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ; не працює; освіта середня спеціальна; одружений; на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

30.10.2015 приблизно о 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 (далі ОСОБА_6 ) приїхав до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 для проведення ремонтних робіт за наймом у громадянки ОСОБА_5 .

Перебуваючи в приміщені у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 зателефонував власнику дачного будинку ОСОБА_5 та користуючись довірливими відносинами, які склались з нею, попросив надати йому велосипед марки "Україна", який знаходився у будинку АДРЕСА_3 у тимчасове користування, повідомивши неправдиві відомості про те, що даний велосипед буде повернуто власнику.

Після цього, отримавши згоду шляхом зловживання довірою потерпілої на тимчасове використання велосипеду, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме продав невстановленій слідством особі.

Таким чином, ОСОБА_6 шляхом шахрайських дій заволодів велосипедом марки "Україна", вартістю 1688 гривень 15 копійок, який належав ОСОБА_5 , не маючи в подальшому наміру виконувати свою обіцянку щодо повернення велосипеду, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 30.10.2015 о 14 годин 15 хвилин, перебуваючи на території того ж домоволодіння, підійшов до дверей будинку, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що він має право перебувати в будинку за згодою власника та, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, за допомогою ключа, який знаходився у нього, зайшов до приміщення будинку вказаного домоволодіння звідки таємно викрав чуже майно, а саме: човен "Шторм" вартістю 2640 гривень, електричну дриль марки "Ворскла", вартістю 312 гривень, що належить ОСОБА_5 , тим самим заподіявши потерпілій матеріальної шкоди, на загальну суму 2952 гривень.

Заволодівши майном, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочинах визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що працював у потерплої за наймом. У зв`язку з душевними стражданнями та необхідністю в грошах вирішив заволодіти майном потерпілої щоб виручити за нього гроші. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Обіцяє відшкодувати завдану шкоду.

На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 190 частини 1, статтею 185 частиною 2 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення передбачене статтею 190 частиною 1 Кримінального кодексу України; та які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене статтею 185 частиною 2 Кримінального кодексу України

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працює, за даними лікаря психіатра на обліку не перебуває, однак знаходиться на обліку у лікаря нарколога внаслідок вживання алкоголю, раніше не судимий, при цьому вчинив злочини, які в силу ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, міркування прокурора та потерпілого, наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без реального відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а саме вважати їх повернутими власнику.

З урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме вартість проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 2 (два) роки.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі: човен марки "Шторм", велосипед марки "Україна" - вважати повернутим ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи №46 від 18.01.2016 в розмірі 195 (сто дев`яносто п`ять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1