Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 30 березня 2016 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 грудня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та частин 5, 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Крім того, до скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, та копії касаційної скарги з додатками у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Проте наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки засуджена у касаційній скарзі, вказуючи на істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, належного обґрунтування вказаної позиції з огляду на положення статей 412-413 КПК не наводить. Натомість засуджена, дає свій аналіз та викладає свої міркування щодо фактичних обставин, просить доказам у кримінальному провадженні дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж, доводи, викладені у касаційній скарзі засудженої, щодо неправильного застосування кримінального закону є суперечливими, оскільки вона зазначає про свою невинуватість у заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, і при цьому ставить під сумнів правильність визначення їх ступеня тяжкості, у чому вбачає необхідність зміни кваліфікації її дій за вказаним епізодом.
Крім того, до касаційної скарги не долучено завірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копія має бути прошита, пронумерована та скріплена гербовою печаткою суду).
Окрім вказаного, до скарги не додано її копій в кількості необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженої.

Оскільки касаційна скарга засудженої не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засудженою має бути підтверджено, що нею не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 грудня 2015 року щодо неї залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3