Справа № 462/7124/15-к
У Х В А Л А
04 березня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000685 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

встановив:
В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000685 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою на строк два місяці, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обвинувачений і його захисник заперечили проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, посилаючись на його безпідставність, вважають, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тяжкість покарання, передбаченого за вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 , не можуть бути єдиною підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення абозахисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як встановлено, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.07.2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.08.2015 року та ухвалою від 26.08.2015 року, продовжено строк тримання під вартою до 30.09.2015 року, при цьому встановлено ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків, знищувати докази у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. В подальшому дію такого запобіжного заходу було продовжено, востаннє - по 10.03.2016 року.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.
З огляду на наведене, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше несудимий, не має постійного джерела доходу, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, відмовився надавати показання під час судового розгляду, що звичайно є його правом, яке охороняється ст.63 Конституції України, проте одночасно свідчить про відсутність бажання обвинуваченого сприяти встановленню істини у даному кримінальному провадженні і дієвості такого. Також судом встановлено порядок дослідження доказів, який передбачає допит цілого ряду свідків сторони обвинувачення, які на час розгляду даного клопотання не допитані.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, який продовжений востаннє по 10.03.2016 року, необхідно продовжити по 02.04.2016 року включно, задовольнивши клопотання прокурора частково.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити по 02.04.2016 року включно.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1