Справа № 367/2223/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/586/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 30.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
30 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відмовлено,-

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , в якому він просив застосувати до нього положення ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

30.03.2016р. ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Мотивуючи своє рішення суд І інстанції послався на те, що ОСОБА_7 фактично не відбув ? строку покарання, пом`якшеного у відповідності до положень ст.82 КК України ухвалою суду від 8.12.2015р., а тому він не може бути умовно-достроково звільненим від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на неправильне тлумачення судом І інстанції положень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002р. та вважає, що суд І інстанції неправильно відмовив в задоволенні його клопотанні та не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме положення ст.81 КК України, оскільки він відбув ? строку покарання, а тому заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважав рішення суду законним і обґрунтованим, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Апеляційного суду м. Києва від 14.11.2008р. ОСОБА_7 засуджено за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 8.12.2015р. ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців 3 дні обмеження волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.02.2016р. ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 11.06.2008р. по день набрання вироком законної сили 10.02.2009р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_7 визначено з 14.01.2016р.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно вимог ч.5 ст.82 КК України та роз`яснень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002р. особи, яким покарання замінено більш м`яким можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст..81 КК України.

Отже, зі змісту зазначеної норми кримінального закону випливає, що підстави для умовно-дострокового звільнення виникають у засудженого ОСОБА_7 після фактичного відбуття ним ? строку покарання у виді обмеження волі, з урахуванням засудження його за особливо тяжкий злочин.

Оскільки перебіг покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі починається з 14.01.2016р., то на час розгляду судом першої інстанції клопотання про умовно-дострокове його звільнення, засудженим не відбуто ? частини покарання визначеного ухвалою Дергачівським районним судом Харківської області від 08.12.2015р.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання

Тому доводи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі є неприйнятними, так як не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання відмовлено залишити без змін.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3