Справа №478/2287/14-к 21.03.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
- визнано винним за ст.365 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_4 позбавлено спеціального звання капітан міліції.

за участю:
секретаря ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним в тому, що він, будучи службовою особою, обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, маючи спеціальне звання - капітан міліції, 02 травня 2014 року в службовому кабінеті № 17 в приміщенні Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області по вул. Миру, 196 в смт. Казанка Миколаївської
Провадження № 11кп/784/321/16 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.365 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
області перевищив свої службові повноваження, що супроводжувалось насильством до потерпілого ОСОБА_8 із застосування спеціальних засобів, яке завдало потерпілому особливого фізичного болю і моральних страждань. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ст.365 ч.2 УУ України.
27.01.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_9 і ОСОБА_10 подали спільну апеляційну скаргу на вирок суду, яку ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12.02.2016 року було залишено без руху з посиланням на те, що апеляційна скарга не була підписана всіма апелянтами і порушені вимоги ст.420 КПК України та надано час для усунення недоліків.
24.02.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисниками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 було подано уточнену апеляційну скаргу на оскаржуваний вирок, яку ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29.02.2016 року повернуто апелянтам у зв`язку з не усуненням недоліків у встановлений строк.
16.03.2016 року до апеляційного суду повторно надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_4 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, в якій він зазначив, що попередньо апеляційним судом йому двічі було відмовлено в розгляді завчасно поданих апеляційних скарг на оскаржуваний вирок в зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Обвинувачений зазначав, що дану апеляційну скаргу він подав невчасно у зв`язку з необізнаністю кримінального процесуального законодавства, так як чітко не розумів підстави для ухвалення нового вироку апеляційним судом, про що зазначав в попередніх апеляціях. В поданій скарзі просив закрити кримінальне провадження відносно нього.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 395 ч. 2 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисниками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вперше було подано спільну апеляційну скаргу 27.01.2016 року та уточнену апеляційну скаргу 24.02.2016 року, тобто в строк передбачений ч.2 ст. 395 КПК України. Проте, зазначені скарги апеляційним судом Миколаївської області ухвалою від 12.02.2016 року залишено без руху та ухвалою від 29.02.2016 року повернуто апелянтам.
Вказане свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 відразу після ухвалення вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.12.2015 року неодноразово виявляв бажання його оскаржити, однак через необізнаність з нормами КПК вчасно не зміг усунути недоліки апеляційної скарги, що перешкодило оскарженню вироку.
За наведених обставин, враховуючи вимоги, передбачені ст.55 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом та кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також вимоги, передбачені п.8 ч.3 ст.129 Конституції України та п.14 ч.1 ст.7, ст.ст. 21,24 КПК України, згідно яких основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, доступ до правосуддя та гарантоване право на перегляд вироку, апеляційний суд визнає поважною причину пропуску обвинуваченим ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження вироку та вважає за необхідне його поновити з метою відновлення права ОСОБА_4 на справедливий судовий розгляд та гарантований доступ до правосуддя.
Керуючись ст.ст. 55,129 Конституції України, п.14 ст.7, 21, 24, 395, 399 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку задовольнити.
Поновити обвинуваченому ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст.365 ч.2 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3