Яготинський районний суд Київської області
Справ № 1-125/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого Бугіль В.В.,

при секретарі Кудіновій І.М.,

за участю прокурора Лещенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимий, в злочині передбаченому ст.15 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Злочин вчинений при таких обставинах.

Так, 19.07.2010 року, близько 14 години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись на перехресті вулиці Толбухіна та вулиці Франка в місті Яготин Київської області, побачив ОСОБА_2, яка знаходилася навпроти домоволодіння № 2 по вулиці Франка та рухалася в напрямку свого місця проживання. В той час у ОСОБА_2 задзвонив її мобільний телефон, який вона витягнула з кишені брюк, та тримаючи в правій руці піднесла до вуха. У ОСОБА_1 виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону ОСОБА_2 і він підійшов до неї та вихопив з її руки мобільний телефон марки Самсунг Х-200 вартістю 240 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора Лайф вартістю 15 гривень. З вказаним телефоном ОСОБА_1 пішов по вулиці Франка в місті Яготин, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як на перехресті вулиці Франка та провулку Залізничному до нього підійшло троє невстановлених чоловіків, які забрали й нього мобільний телефон та повернули його ОСОБА_2

Цього ж дня, близько 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_2, наздогнав її на перехресті вулиці Франка з провулком Вузьким, навпроти домоволодіння № 11 в місті Яготин Київської області. ОСОБА_1 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої ОСОБА_2 схопив її за ліву руку та волосся і спробував знову викрасти її мобільний телефон. При цьому він почав тягнути ОСОБА_2 за косу з метою щоб вона впала і висунув вимогу про те, щоб потерпіла віддала йому свій мобільний телефон. ОСОБА_1 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_2 почала кричати, і на вулицю вийшли місцеві жителі. Тому ОСОБА_1 втік з місця злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив. Просив не позбавляти його волі та врахувати, що більше такого не повторить.

Підсудний ОСОБА_1, та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт вчинення замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст. ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1, за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, його винність доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, його винність доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1, суд визнає - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він позитивно характеризується за місцем проживання, що підсудний як особа втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він визнав свою вину, шкоди потерпілій не завдав, потерпіла матеріальних та моральних претензій до підсудного не має. Тому, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі з звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обовязків передбачені вимогами ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки Самсункг Х-200, сім карта мобільного оператора Лайф, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2, дозволити використовувати на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 4 (роки) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1, від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки Самсункг Х-200, сім карта мобільного оператора Лайф, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2, дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскарженим до судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Яготинського районного суду Київської області на протязі 15 днів з часу проголошення.

Суддя Бугіль В.В.