Справа № 182/4867/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1176/2016
У Х В А Л А
Іменем України
07.09.2016 року м. Нікополь
Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюванного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за кримінальним провадженням №0003444 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 08.07.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1, ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

2) 17.05.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст., ст. 186 ч.2,187 ч.1, 185 ч.2, 263 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі, звільнений 16.04.2013 року умовно-достроково на 7 місяців.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Нікопольського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України, яке мотивоване наступним:

03.09.2016 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи обидва в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля берегу ставка,розташованого поблизу с. Кам`янське Нікопольського району Дніпропетровської області, де побачили раніше їм незнайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та в цей час у них виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення їх майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, діючи спільно, з єдиним умислом, підійшли до потерпілих, де дерев`яними палицями, які знайшли на місці, нанесли декілька ударів в область голови, спини та кінцівок кожного потерпілого, тобто застосували насилля, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілих.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 групою осіб, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, повторно, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia А 180» вартістю 200 грн., в якому знаходилася сім-картка оператору мобільного зв`язку «МТС» вартістю 15 грн., рушницею марки «ІЖ-54» вартістю 1500 грн., чохол для рушниці вартістю 450 грн., шкіряним патронташем вартістю 250 грн. та патрони у кількості 26 штук вартістю 30 грн. за 1 шт., загальною вартістю 780 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 , чим заподіяли матеріальної шкоди останньому на загальну суму 2745 грн., а також мобільним телефоном «Nokia А 550» вартістю 250 грн., який належить ОСОБА_9 , чим заподіяли матеріальну шкоду на суму 250 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, що повністю підтверджуються зібраними матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами впізнання за фотознімками, вилученими речовими доказами.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється,

Крім того :

-1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_4 нових корисливих злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

2) ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, що може спонукати його переховуватися від слідчого, прокурора, суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;

3) ОСОБА_4 постійного місця роботи або навчання не має;

Враховуючи вище викладене існує необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до гр. ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_4 не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;

- ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 6 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На підставі наведеного слідчий просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний заперечував проти заявленого клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого і підозрюваного, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозра є обґрунтованою.

Суд вважає що існують обгрунтовані ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені ст. 177 КПК України

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Строк дії запобіжного заходу необхідно обрати не більш ніж на 60 днів.

Керуючись 177, 183, 196 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, рахуючи з 07.09.2016 року по 04.11.2016 року.

На ухвалу може бути апеляція, безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 5 діб з моменту проголошення ухвали

Суддя: ОСОБА_1