Справа № 592/6073/15-к
Провадження № 1-кп/592/214/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми кримінальне провадження № 0003826, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

1.13.07.1998 р. вироком Сумського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 206 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку строком на 1 рік 6 місяців із сплатою штрафу в дохід держави в сумі 170 гривень;

2.11.05.1999 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 1 ст. 140, ст. 43 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки;

3.17.11.1999 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 140; ч. 2 ст. 229-6; ст. 42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією всього майна;

4.21.12.2001 р. вироком Сумського районного суду Сумської області за ст. 395; ч. 2 ст. 185; ст. 71 (2001 р.), ст. 42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

5.16.12.2008 р. Печерським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 19.09.2011 р. звільнений постановою Дзержинського районного суду м. Харкова, від 01.09.2011 р., на підставі п. «б» ст. 3 Закону України «Про амністію у 2011 році»,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 289; ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
25.05.2013 року близько 14 години 45 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля маркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 51/1, біля сходів магазину ліворуч побачив велосипед «Ardis Striker СТВ 24», який належить ОСОБА_6 та був залишений останньою разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , що зайшли до приміщення вказаного магазину. Реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_6 велосипед «Ardis Striker СТВ 24», вартістю згідно висновку експерта № 719 від 29.05.2013 р. - 1265 грн. 40 коп. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1265 грн. 40 коп.
Не зупинившись на вчиненому, 14.06.2013 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 р., реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, через відчинену хвіртку проник на подвір`я домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , незаконно заволодів транспортним засобом мопедом «Musstang YM50-8», що належить ОСОБА_7 , вартістю згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 109 від 23.07.2013 р. - 3914 грн. 00 коп.

У той же час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 р., перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку алюмінієвого бідону ємністю 30 л., що належить ОСОБА_7 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 975 від 18.07.2013 р. - 276 грн. 00 коп.

Після вчинення злочину ОСОБА_3 разом з ОСОБА_10 з місця злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю. По пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 289 і ч. 3 ст. 185 КК України вину не визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що 25.05.2013 р. йшов до маркету «АТБ», розташованого по вул. Іллінська, 51/1 в м. Суми, побачив велосипед, який стояв біля магазину сів на нього і поїхав. Заїхав на викраденому велосипеді на стоянку, де його залишив, а сам хвилин через 15 20 повернувся до магазину і був затриманий охоронцями. Сам показав де сховав велосипед. Велосипед був повернутий потерпілій ОСОБА_6 . Крадіжку велосипеду визнає повністю, просив вибачення у потерпілої. Вину у вчиненні крадіжки бідону та викраденні мопеду не визнав і категорично заперечував. Суду пояснив, що в 20-х числах червня 2013 р. на авторинку в м. Суми по вул. Чернігівська придбав за 1200 грн. мопед чорного кольору, який продавали чоловік на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . ОСОБА_10 він до цього випадку бачив 2-3 рази, той проживав в районі автовокзалу в м. Суми і в компанії знайомих грали в футбол за колгоспну команду. Мопед був у нормальному стані, проте ціна невелика, придбаваючи його він розумів, що з ним щось не так. Він повідомив ОСОБА_10 і ОСОБА_11 адресу, за якою слід привезти мопед, а він вдома віддав кошти 1200 грн. Мопед привіз ОСОБА_11 та надав паспорт ОСОБА_10 . Водійського посвідчення він ніколи не мав, мопед в органах ДАІ не реєстрував, раніше транспортних засобів не мав. Згодом на придбаному мопеді приїхав на вул. Першотравневу, 21 до міліції за викликом щодо викраденого велосипеда, де його затримали і повідомили, що мопед був викрадений. Ні мопед, ні бідон він не крав у потерпілого. Його допитували як свідка, потім він поїхав на заробітки до м. Москва, куди регулярно їздив. У м. Москва його затримали, оскільки він перебував у розшуку за ст. 185 ч. 3 КК України та з 23.10.2013 р. по 23.04.2014 р. він утримувався у слідчому ізоляторі в м. Москва, згодом його відпустили. 16.04.2015 р. він знову був затриманий у м. Москва при перевірці документів, тримався в установі для мігрантів і був депортований в Україну, літаком прибув до м. Одеса, де його затримали і відвезли до Маліновського відділу міліції м. Одеси. Потім його привезли до м. Суми та обрали запобіжний захід.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 факт вчинення ним злочинів за викладених вище обставин повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вина ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що точної дати вже не пам`ятає у 2013 році, вона разом з співмешканцем ОСОБА_9 приїхали на належному їй велосипеді «Ardis Striker СТВ 24» в магазин АТБ по вул. Іллінській, 51/1 в м. Суми. Вона є інвалідом і за станом здоров`я їй погано було підніматися по сходах. Чоловік її підвів до дверей, повернувся, а велосипеда вже не було. В магазині викликали міліцію. Згодом велосипед знайшли і їй повернули. Стало відомо, що злочин вчинив ОСОБА_3 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що ОСОБА_6 його співмешканка. Разом з ОСОБА_6 , точної дати не пам`ятає, на належному їй велосипеді приїхали до магазину «АТБ» в районі автовокзалу в м. Суми. Велосипед залишили біля магазину, перебували там хвилин 5, вийшли, а велосипед зник. Потім велосипед розшукали і повернули співмешканці, особу що викрала затримали працівники міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що у 2013 році працював охоронцем в магазині АТБ по вул. Іллінській, 51/1 в м. Суми, до них звернулися чоловік і жінка з обмеженими можливостями, що зовні було помітно та повідомили, що приїхали до магазину на велосипеді, а вийшли його вже не було. Вони переглянули запис з камер відеоспостереження і побачили, що чоловік і жінка приїхали до магазину на велосипеді, зайшли в магазин та через секунд 5-10 з`явився ОСОБА_3 сів на їх велосипед і поїхав. Через хвилин 40 ОСОБА_3 повернувся до магазину пішки і вони його затримали. Обвинувачений кричав, що йому не можна потрапляти до міліції. Він викликав міліцію і показали відеозапис.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 25.05.2013 р., у період коли він працював охоронцем на автостоянці по вул. Пушкіна в м. Суми під`їхав на велосипеді чоловік, зовні схожий на обвинуваченого ОСОБА_3 і попросив поставити його велосипед біля стоянки, а сам пішов в магазин. Через хвилин 5-10 прибігли люди, які шукали велосипед і з`ясувалося, що велосипед залишений чоловіком - викрадений.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами:

Протоколом огляду місця події від 25.05.2013 р. (з фототаблицею), в ході якого на охоронюваній автостоянці за будинком 22 по вул. Пушкіна в м. Суми було виявлено та вилучено велосипед «Ardis Striker СТВ 24», що належить потерпілій ОСОБА_6 , який 25.05.2013 р. був у неї викрадений (Т. 1 а.с. 171 - 174).

Протоколом огляду місця події від 27.05.2013 р., в ході якого було оглянуто велосипед «Ardis Striker СТВ 24», що належить потерпілій ОСОБА_6 , який 25.05.2013 р. був у неї викрадений (Т. 1 а.с. 163 - 167).

Протоколом огляду предмету від 30.05.2013 р., згідно якого предметом огляду є CD-RW диск, на якому містяться медіа-файли з відеозаписом подій, які відбувалися зліва від входу в супермаркет «АТБ-Маркет», а саме: викрадення велосипеду та затримання особи, яка його вчинила (Т. 1 а.с. 151, 152).

Висновком судової товарознавчої експертизи № 719 від 29.05.2013 р., відповідно до якого вартість велосипеду «Ardis Striker СТВ 24», з урахуванням зносу від експлуатації становила 1265 грн. 40 коп. (Т. 1 а.с. 136 140).

Вказані докази стороною захисту не оспорюються.

Підстав не довіряти вищенаведеним доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, узгоджуються з показами обвинуваченого, потерпілої, свідків.

Вина ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 і ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що проживає по АДРЕСА_2 . 14.06.2013 р. він повернувся з роботи на належному йому мопеді «Musstang YM50-8» синього кольору, біля 18-ї години поставив мопед у дворі під навісом праворуч, де також знаходився металевий бідон ємністю 30 л. накритий ганчіркою. Мопед був зареєстрований у ДАІ, мав номерний знак. Вийшовши покурити біля 23 год. 30 хв. виявив відсутність мопеду розбудив дружину і дочку. Дружина виявила відсутність 30 літрового алюмінієвого бідону. Зазначив, що його дочка з подружкою виводили собаку на прогулянку ввечері цього дня і бачили, як два чоловіка заглядали у двір. По слідам протекторів шин вони разом з дружиною пішли шукати мопед, проте згодом в районі мосту по вулиці 20 років Перемоги слід зник. Вранці вони звернулися до міліції. Днів через 11 після викрадення у нього майна він з дружиною поверталися з міліції і у сквері на АДРЕСА_3 побачив свій мопед, який був перефарбований в чорний колір. Мопед впізнав по передньому диску, по наявному техпаспорту звірив цифри, одна була затерта напильником. Заднє колесо на мопеді було не його, мопед був розбитий, без облицьовки, поворотів. Зазначив, що перед викраденням він поставив новий двигун на мопед і на спідометру було 360 км., а коли виявив мопед було вже 1500 км. Він зателефонував слідчому, прийшов оперативний співробітник і вони стали чекати. До мопеда підійшов ОСОБА_3 і почав заводити, після пред`явлення працівником міліції посвідчення, обвинувачений став тікати від них, дружина покликали міліцію. Коли він з оперативним співробітником спіймали ОСОБА_3 , той просив відпустити, сказав, що тільки вийшов. Мопед після огляду міліцією йому повернули, про що він написав розписку. Викрадений мопед був з ключем і повернули його з цим же ключем. ОСОБА_10 , який засуджений вироком суду за крадіжку мопеда і бідона двічі приходив до нього додому та просив вибачення, обіцяв відшкодувати шкоду. ОСОБА_10 йому повідомляв, що мопед з його двору він викрав разом з ОСОБА_3 , який був ініціатором, викрали також і бідон. Пояснив, що він держав бідон, з двору мопед викотив ОСОБА_3 , потім вони сіли на мопед за кермо сів ОСОБА_3 , а він позаду тримав в руках бідон. ОСОБА_10 мопед був не потрібен, тому ОСОБА_3 забрав собі мопед, а бідон здали на пункт прийому металу. Бідон йому не повернули. Зазначив, що аналогічні покази ОСОБА_10 давав в суді при розгляді справи щодо нього і ці ж покази було відтворено на звукозаписі судового засідання. При призначенні покарання покладався на розсуду суду. Цивільний позов згідно поданої заяви просив залишити без розгляду.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що у 2013 році, точної дати не пам`ятає він находився біля приймального пункту металолому по АДРЕСА_4 туди підійшли два чоловіка і в них був алюмінієвий бідон та запитали де можна здати бідон. Одним з цих чоловіків є ОСОБА_3 , а іншого вже також судили і він давав свідчення. Розмовляв з ним не ОСОБА_3 , а інший чоловік. Він придбав у чоловіків цей алюмінієвий бідон за 60 грн. Він особисто згодом бідон здав в приймальний пункт на ст. Торопилівка. Через деякий час прийшли співробітники міліції шукали бідон і повідомили, що затримані особи повідомили про продаж йому викраденого бідона. На той час бідона у нього вже не було. Потім через декілька місяців його викликали до суду, де він також повідомляв, що два чоловіки йому принесли бідон, саме принесли, а не привезли. Наполягав на тому, що саме обвинувачений ОСОБА_3 та інший обвинувачений, якого раніше судили і він давав свідчення, принесли йому бідон, який він придбав у них за 60 грн.

ОСОБА_3 вказував, що жодного бідону він не здавав і свідка бачить вперше.

Проте, підстав не довіряти зазначеним показанням свідка ОСОБА_15 не має, оскільки вони є послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими доказами по справі, свідок був допитаний в присутності свого захисника, тому доводи сторони захисту з приводу чинення тиску на вказаного свідка працівниками поліції є необґрунтованими.

ОСОБА_10 , який був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 р. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у режимі відеоконференції суду пояснив, що ОСОБА_3 раніше бачив, особисто не знав. Знайомий на ім`я ОСОБА_11 попросив у нього паспорт щоб продати належний йому мопед він погодився. Прізвище цього ОСОБА_11 та де він проживає - не знав, незадовго до цього з ним познайомився на автовокзалі і довіряв. Згодом до нього додому прийшов ОСОБА_3 , якого він тоді вперше побачив і повідомив, що за його паспортом продано крадений мопед. Потім прийшли працівники міліції. У суді вину визнавав і вирок не оскаржував, оскільки був згодний з призначеним покаранням з іспитовим строком. На даний час незгодний з тим, що скасували іспитовий строк і направили для відбування призначеного покарання.

За клопотанням сторони обвинувачення було відтворено технічний запис судового засідання Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.09.2013 р. (з 10:40:23 хв.) по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України (Т. 3 а.с. 63).

ОСОБА_10 у судовому засіданні під час розгляду справи за його обвинуваченням чітко та послідовно зазначав суду обставини вчинення ним разом з ОСОБА_3 викрадення мопеду та алюмінієвого бідону з домоволодіння по АДРЕСА_2 . Зокрема пояснював, що 14.06.2013 р. йшли увечері з ОСОБА_16 , по пров. Майдановському в м. Суми та побачили мопед за металевим забором, який стояв за хвірткою в дворі. ОСОБА_11 зайшов у двір, передав йому через хвіртку алюмінієвий бідон, який він прийняв у нього. Потім ОСОБА_11 почав виводити мопед заднім ходом з подвір`я. Він йому сказав, що не потрібно чіпати мопед, але ОСОБА_11 відповів що залишить собі мопед, щоб покататися. Потім вони разом відійшли близько 30 метрів до перехрестя завели мопед, сіли на нього - ОСОБА_11 за кермо, а він тримаючи бідон - позаду, завезли його дому на АДРЕСА_5 . ОСОБА_3 поїхав додому в с. Косівщина. Номера з мопеду ОСОБА_3 викинув. Бідон сховали під мостом на Білопільському шосе в кущах. На наступний день біля 8-9 ранку зайшов до нього ОСОБА_11 і вони пішки пішли та забрали бідон, потім здали його на пункті прийому металобрухту за 60 грн. Кошти витратили на цигарки, які купили на автовокзалі, ОСОБА_3 залишив собі на маршрутне таксі. Через декілька днів до нього приїхав ОСОБА_3 на мопеді, який був перефарбований та перероблений. На мопеді він їздив лише двічі.

З вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 р. вбачається, що ОСОБА_10 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України за те, що 14.06.2013 року близько 20.00 год. за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої видалені в окреме провадження, шляхом вільного доступу, таємно проникли до подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 , незаконно заволоділи мопедом «Musstang YM50-8» та викрали алюмінієвий бідон ємністю 30 л., що належали потерпілому ОСОБА_7 (Т. 1 а.с. 113 114).

Вказаний вирок суду набрав законної сили.

Як повідомив суду потерпілий ОСОБА_7 показання ОСОБА_10 надані у судовому засіданні 09.09.2013 р. повністю відповідають тим обставинам, які він безпосередньо повідомляв, коли приходив до нього просити вибачення за викрадення мопеду та бідону.

Надані ОСОБА_10 показання у судовому засіданні під час розгляду даного провадження у режимі відеоконференції суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який суду зазначав, що знав ОСОБА_10 - грав з ним у футбол у колгоспній команді. Також ОСОБА_3 вказував, що мопед йому привезли додому і дома він заплатив за нього кошти. В той же час ОСОБА_10 вказував, що мопед продавав ОСОБА_11 за його паспортом і ОСОБА_3 вперше побачив коли той прийшов до нього додому з претензією. Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду зазначив, що до нього додому приходив ОСОБА_10 і просив вибачення за викрадення мопеду і бідону разом з ОСОБА_3 та показаннями свідка ОСОБА_15 , який наполягав, що ОСОБА_3 приходив разом з іншою особою та він у них придбав бідон.

Відповідно до Протоколу проведення слідчого експерименту від 12.08.2013 р. (з фототаблицею до нього) слідча дія була проведена за участю підозрюваного ОСОБА_10 , під час проведення якої у присутності понятих останній детально пояснив і показав на місці, яким чином він разом з ОСОБА_3 таємно викрали мопед «Musstang YM50-8» та алюмінієвий бідон з подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (Т. 1 а.с. 213 219).

За наведених підстав суд бере до уваги показання ОСОБА_10 , надані ним у судовому засіданні 09.09.2013 р., оскільки вони є послідовними, повністю узгоджуються з іншими дослідженими та наведеними доказами по справі.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.

Протоколом огляду місця події від 15.06.2013 р. (з фототаблицею), в ході якого було оглянуто подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого було таємно викрадено мопед «Musstang YM50-8» та алюмінієвий бідон ємністю 30 л. (Т. 1 а.с. 229 231, 232).

Висновком судової товарознавчої експертизи № 975 від 18.07.2013 р., відповідно до якого вартість алюмінієвого бідону ємністю 30 л становила 276 грн. 00 коп. (Т. 1 а.с. 202 207).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 109 від 23.07.2013 р., згідно якого вартість мопеда «Musstang YM50-8», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент вчинення кримінального правопорушення становила 3914 грн. (Т. 1 а.с. 209 212).

Протоколом огляду місця події від 25.06.2013 р. (з фототаблицею), під час якого був оглянутий мопед «Musstang YM50-8» чорного кольору, вилучений у ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 220 228).

Зазначений доказ стороною захисту не спростовується.

Свідок ОСОБА_17 , оперуповноважений Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області суду пояснив, що після допиту ОСОБА_7 з приводу викрадення у нього мопеда у червні 2013 р., останній хвилин через 10 зателефонував йому і повідомив, що виявив свій мопед на автостоянці перед Сільгоспуправлінням в м. Суми. Він підійшов до потерпілого стали чекати, потім з`явився і сів на мопед ОСОБА_3 , намагався тікати. Разом з потерпілим вони його наздоганяли та затримали.

Свідок ОСОБА_18 , слідчий Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області, який складав вищевказаний протокол, суду пояснив, що ОСОБА_3 приїхав на викраденому у потерпілого ОСОБА_7 мопеді до міліції та залишив його на стоянці неподалік відділу міліції. Мопед впізнав потерпілий коли проходив через стоянку і викликав співробітників міліції. ОСОБА_3 був затриманий співробітниками карного розшуку при спробі завести мопед і доставлений до міліції. Він, як слідчий після затримання проводив огляд місця події оглядав мопед «Musstang YM50-8» чорного кольору, вилучений у ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_19 суду зазначив, що у 2013 році був запрошений понятим при проведенні огляду мопеда чорного кольору, викраденого у потерпілого ОСОБА_7 та підписав відповідний протокол огляду.

ОСОБА_3 вказував, що після того як його затримали з мопедом до нього було застосовано фізичну силу оперативними працівниками міліції, у зв`язку з чим він звертався з відповідною скаргою.

За скаргою ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку дій, з боку окремих поліцейських Сумського ВП (м. Суми) ГУНП у 2013 році, було проведено перевірку та складено Висновок. Відповідно до вказаного Висновку під час перевірки інформація викладена у скарзі ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій з боку окремих поліцейських Сумського ВП (м. Суми) свого підтвердження не знайшла (Т. 3 а.с. 98 - 99).

Підстав не довіряти вищенаведеним доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і в повній мірі підтверджують ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 р., вчинив крадіжку бідону та незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом потерпілого ОСОБА_7 .

Разом з тим, суд не бере до уваги надані стороною обвинувачення як докази: Протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 27.05.2013 р., Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.07.2013 р., Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.03.2013 р., Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 22.06.2015 р., Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 31.07.2013 р. (Т. 1 а.с. 155-157; Т. 3 а.с. 101 - 103, 115 - 116, 121 - 122, 123 - 124), оскільки відповідно до вимог ст. 23 і ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.
Суд вважає недопустимим доказом відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України наданий стороною обвинувачення Протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 25.06.2013 р. (Т. 3 а.с. 112 - 114).
З урахуванням вимог ч. 7 ст. 97 КПК України, суд не дає оцінку показанням свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 з приводу пояснень наданих їм ОСОБА_3 , оскільки вони були слідчим та оперативним співробітником відповідно під час здійснення кримінального провадження.

Невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 289 і ч. 3 ст. 185 КК України суд розцінює, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи кожний наведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) велосипеда «Ardis Striker СТВ 24», що належить ОСОБА_6 ;

- за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом «Musstang YM50-8», що належить ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище;

- за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ОСОБА_7 , поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є часткове визнання своєї вини, розкаяння у вчиненні крадіжки велосипеду, часткове відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого велосипеду та мопеду.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, оскільки Косівщинаська сільська рада компрометуючих даних відносно нього не має, позитивно характеризується у Сумському слідчому ізоляторі, має незадовільний стан здоров`я, йому встановлено діагноз: НIV інфекція, 4 клінічна стадія, CD 4 249 клітин (20%). ВДТБ (2007 р.), ускладнення: залізодефіцитна анемія, тяжкий перебіг на фоні проведеної антиретровіруснсої терапії, супутній: хронічний гепатит «В» не уточнений, в стадії нестійкої ремісії; у зв`язку з захворюванням перебуває на обліку в Сумському обласному центрі профілактики і боротьби зі СНІДом з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV. ВДТБ правої легені (інфільтративний) (Т. 1 а. с. 148, 149, 180, 181, 182, Т. 3 а.с. 23, 70 - 71, 125).

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості за умисні корисливі злочини (Т. 1 а.с. 144 146, 178, 179, 183 195).

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, позицію потерпілих ОСОБА_6 , яка не наполягала на суворому покаранні та ОСОБА_7 , який при призначенні покарання покладався на розсуду суду, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, передбачене санкціями ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. При цьому додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України суд вважає в даному випадку не застосовувати до обвинуваченого.

З урахуванням наведеного підстав для призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, застосування положень ст. 69 КК України, як просить сторона захисту судом не встановлено.

З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Потерпілим ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов, який останній згідно поданої ним заяви від 09.03.2016 р. просив залишити без розгляду (Т.2 а.с.112).

З урахуванням положень ст. 11 та п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, враховуючи, що цивільний позивач подав відповідну заяву, цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалою суду від 22.06.2016 р. по 20.08.2016 р. слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Судом встановлено, що до ОСОБА_3 06.06.2015 р. застосовано адміністративне видворення за межі Російської Федерації, про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України (Т. 2 а.с. 166). Згідно Протоколу затримання на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання від 07.06.2015 р. ОСОБА_3 затриманий о 01 год. 10 хв. 07.06.2015 р. (Т. 1 а.с. 133, Т. 3 а.с. 100), тому початок строку відбування покарання обвинуваченим слід обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Крім того на підставі ст. 577 КПК України, суд вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання час тримання ОСОБА_3 під вартою на території Російської Федерації в період з 23.10.2013 р. по 23.04.2014 р. у зв`язку з вирішенням питання про його видачу на Україну в межах даного кримінального провадження (Т. 1 а.с. 47, 106, 107, 196 198).

У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати у строк призначеного ОСОБА_3 покарання строк його попереднього ув`язнення в період: з 23.10.2013 р. по 23.04.2014 р., з 07.06.2015 р. по 07.07.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи у сумі 146,70 грн. (висновок № 719 від 29.05.2013 р.) (Т. 1 а.с. 170).

Витрати на залучення експертів у сумі 97,80 грн. (висновок № 975 від 18.07.2013 р.) та 391,20 грн. (висновок № 109 від 23.07.2013 р.) стягнуто з ОСОБА_10 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 р., а тому стягненню з ОСОБА_3 не підлягають (Т. 1 а.с. 201, 208).

Керуючись вимогами ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 289; ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з 07.06.2015 р. - з моменту його затримання.

У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_3 покарання, строк його попереднього ув`язнення у період з 23.10.2013 р. по 23.04.2014 р. включно та з 07.06.2015 р. по 07.07.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Речові докази:

- CD-RW диск з записом з камери відеоспостереження АТБ маркету слід залишити в матеріалах кримінального провадження (Т. 1 а.с. 153, 154);

- велосипед «Ardis Striker СТВ 24», який передано ОСОБА_6 на зберігання згідно розписки (Т. 1 а.с. 175) залишити потерпілій;

- мопед «Musstang YM50-8», переданий ОСОБА_7 на відповідальне зберігання згідно розписки (Т. 1 а.с. 199) залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 146 (сто сорок шість) грн. 70 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1