Справа № 559/1591/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця смт.Млинів Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, громадянина України, раніше судимого:

07.04.2008 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавленння волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст.75,104 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

27.11.2008 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст.75,104 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

29.06.2010 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

20.07.2015 року Луцьким міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця та жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, судимого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 30 липня 2015 року за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строк 3 роки,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:
20 січня 2014 року, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кафе-бару "Альт" по вул.Свободи м. Дубно, Рівненської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , та під час розмови побачив у останнього мобільний телефон марки "ІPHONE 3GS". В подальшому, керуючись корисливим мотивом, повторно, вирішив заволодіти чужим майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 20 січня 2014 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , з метою отримання доступу до чужого майна, звернувся до ОСОБА_8 із проханням продати йому мобільний телефон марки «IPHONE 3GS». При цьому ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 завідомо неправдиві відомості щодо своїх дійсних намірів, ввів його в оману, що стало причиною добровільної передачі останнім мобільного телефону марки «IPHONE 3GS», ваpтiстю 874 гривні 95 копійок ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману, повторно, заволодів мобільним телефоном марки "ІPHONE 3G8" ОСОБА_7 та перевівши його у своє протиправне володіння з місця події зник.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнової шкоди на суму 874 гривні 95 копійок.

Крім цього, 5 травня 2015 року ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , 5 травня 2015 року близькo 02 год. 00 хв., скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, пройшов на територію господарства, що знаходиться у АДРЕСА_3 , проник до господарської будівлі, звідки таємно викрав автозапчастини до автомобіля марки «Фіат-Темпра» та металеві труби котрі належали ОСОБА_11 , а саме: поршень - 4 штуки по ціні 259 гривень 00 копійок за 1 штуку, всього на суму 1036 гривні 00 копійок; шатун - 4 штуки по ціні 600 гривень 00 копійок за 1 штуку, всього на суму 2400 гривні 00 копійок; колінвал 1 штyка по ціні 2000 гривні 00 копійок; шків розприділ вала - 2 штуки по ціні 220 rpивень 00 копійок за 1 штуку, всього на суму 440 гривень 00 копійок; розпридільчий вал - 1 штука по ціні 2200 гривень 00 копійок; масляний насос - 1 штука по ціні 1780 rpивень 00 копійок; моторний болт - 15 штук по ціні 42 гривень 00 копійок за 1 штуку, всього на суму 630 гривні 00 копійок; моторна гайка - 15 штук по ціні 18 гривень 00 копійок за 1 штукy, всього на суму 270 гривень 00 копійок; передній амортизатор - 2 штуки по ціні 1095 rpивень 00 копійок за 1 штуку, всього на суму 2190 гривні 00 копійок; передня пружина 1 штука по ціні 485 гривень 00 копійок; кулак - 1 штуки по ціні 400 гривень 00 копійок; передня балка із ричагами - 1 штука по ціні 3000 гривень 00 копійок; 3 труби металеві довжиною 2 метри кожна - по ціні 72 гривень 42 копійок за 1 погонний метр, всього на суму 434 гривні 52 копійок;

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено майнової шкоди на суму 17265 гривень 52 копійок.

Крім цього, 7 травня 2015 року ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивом, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме крадіжку тельфера із гocподарства, що належить ОСОБА_12 та знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Дубно Рівненської області запропонував ОСОБА_6 , скоїти крадіжку майна з господарства, що знаходиться у АДРЕСА_4 , на що останній добровільно погодився та вступив з ОСОБА_5 у попередню змову.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 7 травня 2015 року близько 01 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, пройшли на територію господарства, що знаходиться у АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали металевий тельфер котрий належав ОСОБА_12 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 було спричинено майнової шкоди на суму 3000 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень в яких його обвинувачують визнав повністю та дав наступні показ . 20 січня 2014 року близько 14 години він біля бару "Альт" зустрів свого знайомого, ОСОБА_7 . Свердлов хотів продати свій мобільний телефон марки "ІPHONE 3GS". ОСОБА_13 погодився купити у нього цей телефон, та пообіцяв, що заплатить йому 500 гривень. Забравши у ОСОБА_14 телефон, ОСОБА_13 в подальшому передав його своєму іншому знайомому, а грошей ОСОБА_14 так і не віддав. 5 травня 2015 року ОСОБА_13 не маючи грошей пішов в сторону вулиці Павлюченка, щоби десь здобути грошей. На цій вулиці побачив сарай, у якому відкрив двері і проник до сараю. Там знайшов старі запасні частини до автомобіля та труби. Перелік відповідає тому, що наведено у обвинувальному акті. Все це залізо перекинув через огорожу господарства, потім викликав таксі і відвіз цей метал в пункт прийому металобрухту, де здав а гроші використав. 7 травня 2015 року біля 1 години разом із ОСОБА_15 , вони пішли в район Дубенської райлікарні, де хотіли подивитись чи немає там якого металу, який можна було б здати. На вул.Стефаника, в одному з господарств побачили металевий тельфер, який лежав на дворі накритий плівкою. Зайшовши на подвір`я викотили цей тельфер, та відкотивши подалі, заховали його в кущах. А наступного дня приїхали на таксі, погрузили його та здали на металобрухт. Важив тельфер 180 кг.

Обвинуваечний ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують визнав повністю та дав наступні покази. 7 травня 2015 року він з ОСОБА_5 в районі Дубенської райлікарні пішли шукати металобрухт біля 1 години ночі. Там зайшли до одного подвір`я на якому знайшли тельфер. Викотили цей тельфер подалі від двору, бо він був важкий і заховали в кущах. А наступного дня приїхали на таксі і здали викрадене на пункт прийому металобрухту, гроші поділили.

Судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у справі крім показів обвинувачених. Потерпілі в судове засідання викликались, але всі подали заяви про слухання справи без їх участі. При цьому суд переконався що обвинувачені правильно розуміють суть обвинувачення, немає сумнівів у добровільності позиції обвинувачених, обвинуваченим роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставни в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази в сукупності, суд приходить до висновку, що кримінальні правопорушення мали місце, вчинили їх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 а їх дії досудовим слідство вірно кваліфіковано:

ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб

Обставинами що пом`якшують покарання для обох обвинувачених є щире каяття у вчиненому та сприяння у розкритті злочину, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Суд враховує особи винних - ОСОБА_5 який за міцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вчинення іншого злочину. Суд враховує також особу ОСОБА_6 , який за місцем проживанння характеризується позитивно, хоча засуджений зараз Луцьким міськрайонним судом за вироком від 30.07.2015 року, але цей злочин за який зараз обвинувачується вчинив до засудження. З огляду на це, а також на те, що ОСОБА_6 обвинувачується лише по одному епізоду, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на розкання обвинувачених та їх сприяння слідству суд обирає покарання наближені до нижньої межі санкцій статей за якими їх обвинувачують.

Цивільні позови у справі не заялялись.

Керуючись ст.ст.368,371,374 КПК України, суд

З А СУ Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком на 1 рік;

за ч.2 ст.185 КК України - позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч.3 ст.185 КК України - позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до змісту ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначини ОСОБА_5 покарання у виді позбавленння волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призченого покарання приєднати частково покарання призначене ОСОБА_5 за вироком Луцького міськрайонного суду від 20.07.2015 року і остаточно до відбування ОСОБА_5 визначити покаранння у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк покарання рахувати ОСОБА_5 - з 21 травня 2015 року - дня затримання за попереднім вироком.

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призаченого покарання приєднати частково покарання призначене ОСОБА_6 за вироком Луцького міськрайонного суду від 30.07.2015 року та остатточно до відбуття визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з виробуванням, визначивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.)

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїзжати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інпекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ у справі, металевий тельфер, переданий ОСОБА_12 , залишити в його користуванні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошенння, а обвинуваченим який перебуває під вартою в той же строк з дня вручення копії вироку, через Дубенський міськрайнний суд

Суддя :