Справа №666/4429/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника КВІ: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням Дніпровського РВ м. Херсона КВІ УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з початковою загальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

в с т а н о в и в:
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.08.2014 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_5 допускає порушення порядку та умов відбування покарання під час іспитового строку, зокрема не зявляється вчасно на реєстрацію до КВІ.

У судовому засіданні представник КВІ подання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання відносно ОСОБА_5 на даний час не вбачається.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяви про відкладення судового розгляду не подав. Зазначене, відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 та матеріали подання, судом підстав для задоволення останнього не вбачається.

Як вбачається з матеріалів особової справи №134/2014 р., 28.10.2014 р. до КВІ Дніпровського району м. Херсона УДпСУ в Херсонській області надійшов на виконання вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.08.2014 р., постановлений відносно ОСОБА_5 ..

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 04.11.2014 р. ОСОБА_5 зобовязано зявлятись для реєстрації до КВІ першої середи кожного місяця, про що цього ж дня ознайомлено ОСОБА_5 , який наведене засвідчив своїм підписом.

Не зважаючи на отримання повної інформації про порядок та умови відбування покарання, ОСОБА_5 05.11.2014 р., 01.04.2015 р., 03.06.2015 р. на реєстрацію не зявлявся, проте самостійно зявлявся через декілька днів. За результатами неявки ОСОБА_6 винесено попередженняі. В той же час, згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.06.2015 р. в задоволенні подання Дніпровського КВІ УДпТСУ в Херсонській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, відмовлено, оскільки ОСОБА_5 нового злочину не вчинив, а за місцем проживання характеризується задовільно.

Крім того, матеріали особової справи містять відомості про неявку ОСОБА_5 на реєстрацію до КВІ 02.09.2015 р. та 04.05.2016 р. За наслідками неявки 04.05.2016 р. внесено подання про здійснення приводу засудженого від 13.05.2016 р..

Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки ОСОБА_5 не надано, хоча станом на день розгляду подання останній до кримінальної або адміністративної відповідальності більше не притягувався, відомостей про негативні характеристики матеріали особової справи та подання не містять.

Частиною 4 ст. 164 КВК України передбачено, що у разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Відповідно до ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

З роз`яснень, які містяться в постанові Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали особової справи даних про те, що ОСОБА_5 був примусово доставлено приводом до Дніпровського РВ КВІ м. Херсона не містять. Останній самостійно, хоча і з порушенням строків, зявлявся на реєстрацію, про що свідчать надані ОСОБА_5 пояснення, що також не заперечувалось і представником КВІ. До адміністративної або кримінальної відповідальності ОСОБА_5 після постановлення вироку не притягувався. Систематичного порушення вимог ст. 76 КК України останній не допускав, на що вказують значні проміжки часу між неявками на реєстрацію.

Враховуючи викладене, судом не вбачається беззаперечних підстав для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, оскільки останнім не було допущено таких порушень, які б свідчили про його бажання ухилитись від виконання обовязків, покладених судом.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 534 ч. 5, 537 ч. 1 п. 8, 539 КПК України, ст.ст. 164, 166 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання Дніпровського РВ м. Херсона КВІ УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1