Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/285/16-к
Провадження № 1-в/553/231/2016
У Х В А Л А
Іменем України
04.02.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати в строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області строку попереднього ув`язнення відповідно до норм Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Засуджений ОСОБА_4 , представник ПВК № 64 в судове засідання не з`явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що перебування засудженого ОСОБА_4 в період з 07.05.2015 року по 05.06.2015 року в СІЗО за своєю суттю не є попереднім ув`язненням.

При вирішенні клопотання суд враховує наступне.

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області перебувала справа по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.125 КК України.

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області від 28 липня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.125 КК України, призначено покарання за ст.125 ч.2 КК України 1 рік обмеження волі; за ст.307 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України 4 роки позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 визначено 4 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 09 жовтня 2014 року вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 липня 2014 року щодо ОСОБА_4 змінено. Виключено з вироку посилання на непідтвердження вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України з корисливих мотивів. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.307 КК України, з застосуванням ст..69 КК України 4 роки позбавленням волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст..ст.125 ч.2, 307 ч.2 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати його засудженим на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 09.10.2014 року та звернутий до виконання.

07.05.2015 року ОСОБА_4 затриманий та поміщений до ІТТ Кременчуцького МВ.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрала законної сили, вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 09.10.2014 року та на підставі рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Полтавській області № 22 від 03.06.2015 року засуджений ОСОБА_4 направлений для відбування покарання до Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64).

Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з абзацом 3 п. 3 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування окремих положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В ст. 3 вказаного вище Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
З огляду на зміст вищенаведених норм чинного законодавства, період тримання під вартою ОСОБА_4 з 07.05.2015 року, тобто з часу затримання, за своїм змістом не є попереднім ув`язненням. Вказана дата є початком періоду відбування покарання засудженим за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 липня 2014 року.

А тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1