НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2764/16-к
Провадження № 1-кп/0182/402/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0000982 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.09.2011 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн.

- 10.04.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

- 06.08.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

- 28.04.2016р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 р.

обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений Ізосімов 16.03.2016р., приблизно о 12 год., знаходячись біля кафе «Джин», розташованого в парку «Перемоги» в м.Нікополі Дніпропетровської області, побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка розмовляла по телефону, тримачі в правій руці мобільний телефон, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння її мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та діючи умисно, шляхом ривку, з руки потерпілої, умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном марки «YOUPU» вартістю 2000 грн. з сім-картою оператора «МТС» вартістю 30 грн. та чохлом білого кольору на мобільний телефон вартістю 100 грн., який належить ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2130 грн. З місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю і показав, що 16.03.2016, приблизно о 12.00 год., він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходився в парку Перемоги, де йшли по доріжці в районі кафе «Джин». Поперед них йшла жінка, яка розмовляла по телефону. Він вирішив заволодіти телефоном і підбігши до жінки, вихватив телефон у неї з рук і побіг. Полозок намагався наздогнати його, але не зміг. Потім телефон він продав. Він повністю згоден з переліком та вартістю викраденого майна. В скоєному кається. Гроші, які він отримав від продажу телефону він витратив на особисті потреби та на придбання ліків для хворої матері.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 16.03.2016р., близько обіду, вона йшла по парку Перемоги в м.Нікополі, в районі кафе «Джин» і розмовляла по мобільному телефону. Невідомий їй чоловік, підійшовши з заду, вихопив її телефон і побіг з ним. Обличчя його вона не бачила. Він її не бив, не штовхав, фізичного болю вона не відчувала. Після викраденя телефону до неї підійшла незнайома їй дівчина, яка запропонувала допомогу, а також хлопець, який побіг за викрадачем, але не здогнав його. Викрадений у неї телефон був марки «YOUPU» вартістю 2000 грн. з сім-картою оператора «МТС» вартістю 30 грн. та чохлом білого кольору на мобільний телефон вартістю 100 грн. На теперішній час заподіяна шкода ним не відшкодована. Також потерпіла просила обвинуваченого свободи не позбавляти.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 16.03.2016р., приблизно о 12 год., вона разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 знаходилась в парку Перемоги, де йшли по доріжці в районі кафе «Джин». Попереду, на відстані 10-15 м. від них, йшла жінка. В один момент, ОСОБА_3 побіг вперед, а потім вона почула що жінка закричала, а ОСОБА_3 почав бігти від них. Що робив ОСОБА_3 з жінкою, вона не бачила, так як розмовляла з ОСОБА_7 . Лише ввечері ОСОБА_3 показав мобільний телефон білого кольору і сказав, що забрав його у жінки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_6 , додавши, що після того, як жінка закричала і ОСОБА_3 побіг далі, він намагався наздогнати його, що б з`ясувати, що сталось, але той втік. Ввечері він дізнався, що ОСОБА_3 викрав у жінки телефон.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючі дослідженні докази, суд приходить до висновку про доведенність вини обвинуваченого.

При призначені покарання обвинуваченому, суд , на підставі ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, характеристики, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд вважає необхідним обрати обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 28.04.2016р. виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.

Речових доказів немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. 369, 373,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавленні волі на строк 4 (чотири) роки.

Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 28.04.2016р. виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід домашній арешт, до набуття вироком законної сили, залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :