Справа № 676/4813/16-к
Провадження № 1-кп/676/440/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 16 серпня 2016 року до ЄРДР за № 0000673, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з неповною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 20 березня 1999 року за ч. 1 ст. 140 КК України 1960 року до 2 років виправних робіт, вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 1999 року за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та 680 грн. штрафу, вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2000 року за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 213, ст. ст. 42, 43 КК України 1960 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна (звільненого 9 грудня 2004 року по відбуттю строку покарання), вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2007 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі (звільненого 8 жовтня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 15 днів), вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі (звільненого 26 листопада 2010 року по відбуттю строку покарання), вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 лютого 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (звільненого по відбуттю строку покарання 28 листопада 2014 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

15 серпня 2016 року близько 11 год. ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна через віконний отвір проник до сараю по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , звідки умисно повторно таємно викрав бензокосу марки Oleo-Mac Sparta 250т, вартістю 2280 грн., та бензопилу марки Тандем БПЛІ-45, вартістю 950 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3230 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав та пояснив, що 15 серпня 2016 року прийшов на господарство потерпілої ОСОБА_4 з метою придбання спиртних напоїв і цигарок, однак на господарстві нікого не було, тому він через незасклене вікно заліз у приміщення сараю з метою взяти самогон, але його там не знайшов. Про те, що у потерпілої є бензокоса, йому було відомо. Перебуваючи у приміщенні сараю, через перегородку між відділеннями сараю побачив, що у іншому відділенні є оранжевого кольору бензокоса і бензопила синього кольору, які, перелізши через загорожу у те відділенні сараю, викрав, перекинувши викрадене майно через вікно, яким заліз у сарай. Викрадену техніку продав ОСОБА_7 за 600 грн., який викрадене майно віддав поліцейським. Просив його суворо не карати.

Крім особистих визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань в суді потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що 16 серпня 2016 року зранку в приміщенні сараю на території свого домогосподарства виявила відсутність бензопили та бензокоси. При цьому, потерпіла зауважила, що одне з вікон у сарай ще до події було не засклене, а показання обвинуваченого щодо здійснення нею торгівлі самогоном не відповідають дійсності. Невдовзі після звернення до поліції отримала від слідчого викрадене майно. При призначенні покарання поклалася на розсуд суду, однак вважала за необхідне покарати ОСОБА_6 суворо, оскільки він вже друге посягнув на її майно, невдовзі після звільнення від відбування покарання за вчинення аналогічного злочину проти її власності.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 серпня 2016 року (а.м.к.п. 40) підтверджено, що потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що в період з 14 серпня 2016 року по 9 год. 16 серпня 2016 року з приміщення її сараю по АДРЕСА_1 невідома особа викрала бензокосарку і бензопилу.

Як вбачається з даних протоколу огляду місця події від 16 серпня 2016 року (а.м.к.п. 41-46), на підставі добровільної згоди ОСОБА_4 було оглянуто домогосподарство АДРЕСА_1 , яке огороджено парканом. На території домоволодіння розташований дерев`яний сарай, двері в який без пошкоджень, зачинені на навісний замок, а вікно сараю пошкоджене (не засклене), слідів не виявлено.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 23 серпня 2016 року (а.м.к.п. 51-55) на підставі добровільної згоди ОСОБА_7 було оглянуто домогосподарство АДРЕСА_3 , на подвір`ї якого поліцейські виявили бензокосу марки Oleo-Mac Sparta 250т помаранчевого кольору та бензопилу марки Тандем БПЛІ-45 синього кольору, які добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_7 .

Вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_4 майна підтверджена даними висновку судової товарознавчої експертизи № 871т від 5 вересня 2016 року (а.м.к.п. 73-75), відповідно до якої станом на 15 серпня 2016 року вартість бензокоси марки Oleo-Mac Sparta 250т могла становити 2280 грн., а бензопили марки Тандем БПЛІ-45 950 грн.

Відповідно до даних висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 518 від 15 вересня 2016 року (а.м.к.п. 95-96) ОСОБА_6 міг усвідомлювати на момент вчинення злочину фактичний характер і суспільну небезпечність своїх дій, може усвідомлювати їх і на час проведення експертизи; він міг керувати своїми діями на момент вчинення злочину, може це і на дійсний час; на момент вчинення кримінального правопорушення він виявляв легку розумову відсталість, обумовлену неуточненими причинами, виявляє таку й на час проведення експертизи; у стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого хворобливого стану психіки не знаходився, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Як вбачається з даних дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 22 вересня 2016 року (а.м.к.п. 98-104), що проводився у визначеному Законом порядку, ОСОБА_6 в присутності захисника добровільно, у довільній формі розповів та показав на місці події, як та за яких обставин 15 серпня 2016 року з приміщення сараю на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , в яке проник через віконний отвір, здійснив крадіжку бензокоси та бензопили. При цьому, ОСОБА_6 зауважив, що це майно він побачив через одне з вікон сараю з вулиці, після чого заліз через інше (незасклене) вікно. Ці його твердження суперечать його показанням в суді, де він заперечив те, що бачив техніку через одне із зовнішніх вікон, однак навіть у випадку проникнення до сараю виключно з метою заволодіння іншим майном (алкогольним напоєм) мета залишається однозначно злочинною заволодіння чужим майном.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і становлять собою таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Вина обвинуваченого у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Суд позбавлений можливості вважати повернення викрадених речей потерпілій поліцейськими в ході досудового розслідування обставиною, що пом`якшує покарання, добровільним відшкодуванням завданої шкоди, оскільки таке викрадене майно обвинувачений повернув не з доброї волі, а внаслідок проведених слідчих дій в ході досудового розслідування, однак фактичне повернення викраденого майна суд враховує при призначенні покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, за місцем проживання Колибаївською сільською радою характеризується негативно, як схильний до зловживання спиртними напоями та порушення громадського порядку, не перебуває на обліку нарколога, однак перебуває на обліку психіатра (з діагнозом помірна розумова відсталість), утриманців не має.

З врахуванням обставин справи, вартості викраденого, позиції потерпілої, однак й тієї обставини, що викрадене майно повернуто, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особливості психічного здоров`я обвинуваченого, суд вбачає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

На глибоке переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_6 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив інкримінований злочин до спливу дворічного строку після звільнення з місця відбування тривалого реального покарання за вчинення аналогічного діяння (до того ж, проти власності тієї ж потерпілої), що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, з огляду на відсутність декількох обставини, які б істотно знижували суспільну небезпечність діяння, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, суд підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не вбачає.

Клопотань щодо застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надійшло. Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Запобіжний захід застосований не був.

Речові докази: бензокосу та бензопилу, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 (а.м.к.п. 56, 76), їй залишити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп. процесуальних витрат на залучення експерта (а.м.к.п. 72).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_8 -Годлевська