Справа №1-487/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» березня 2010 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мозолевської О.М.

при секретарі Березенку В.В.

за участю прокурора Ляцевича В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в Житомирській області, Ємільчинському районі с. Бараші, вул. Ватутіна 4/2, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив відкрите викрадення чужого майна з погрозою застосування насильства небезпечного для життя за таких обставин.

05.01.2010 року, приблизно 12.00 год., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в квартирі № 24, по вул. Клименка 39/8 в м. Києві, вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_2, який перебував в даній квартирі, в ході якого у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечний для життя та здоров'я особи.

Після чого ОСОБА_1, реалізовуючи свій злочинний намір пішов до кухні квартири, де взяв в руку кухонний ніж та повернувся з ним до кімнати, підійшовши до ОСОБА_2. приставив вищевказаний ніж до лівої частини горла останнього, при цьому почав вимагати, щоб той надав йому все своє цінне майно. ОСОБА_2 відмовив та вимагав від ОСОБА_1 припинити вчинення злочинних дій. Незважаючи на це, ОСОБА_1, продовжуючи погрожувати ОСОБА_2 кухонним ножем, дістав з кишень останнього гроші в сумі 180 грн., мобільний телефон «Самсунг» моделі С 170 вартістю 300 грн. з сім карткою мобільного оператора «Діджус», яка матеріальної цінності не має та мобільним телефоном «Нокіа» моделі 3310 вартістю 200 грн. з сім карткою мобільного оператора «Лайф», яка матеріальної цінності не мас.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 680 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро кається, визнає факт нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров'я, при цьому пояснив, що 05.01.2010 року близько 12.00 год. між ним з ОСОБА_2 виникла словесна суперечка, але з приводу чого саме вона виникла вже не згадає, потім почали битися. Далі він пішов на кухню, звідки взяв кухонний ніж та підійшовши до ОСОБА_2, підставив ніж до нього. Але не думав завдавати йому будь-які тілесні ушкодження даним ножем. При цьому також він одразу ж почав вимагати, щоб той дав всі речі які у нього є, але ОСОБА_2 відмовив. Далі він сам почав перевіряти місткість його кишень, в ході чого виявив та відібрав з правого та лівого передніх кишень штанів два мобільні телефони марки «Нокіа 3310» та «Самсунг С 170». Також з лівої задньої кишені він відібрав у нього гроші в сумі 180 грн. ОСОБА_2 йому не суперечив.

Гроші він витратив на власні потреби, а телефони зберігав при собі. Наступного дня його було затримано працівниками міліції, доставлено до Солом'янського РУ ГУ МВС України, де в присутності понятих було виявлено та вилучено вищевказані мобільні телефони.

Цивільний позов визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні на обговорення поставлено питання про недоцільність дослідження інших доказів у справі, а саме: показань потерпілого, свідків, всіх матеріалів справи, оскільки фактичні обставини справи не оспорюються.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повністю підтверджується та доведена зібраними у кримінальній справі доказами, дослідження яких відповідно до ст. 299, 3011 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним.

Виходячи з наведеного, винність ОСОБА_1 у відкритому викраденні чужого майна з погрозою застосування насильства небезпечного для життя доведена.

Судом кваліфікуються дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного - не судимий (а.с. 84), хоча двічі притягувався до кримінальної відповідальності позитивно характеризується за місцем реєстрації (а.с. 97-103), на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває ( а.с. 84. 95, 102,).

Обставинами, що пом'якшують покарання визнано - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання - скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням вище зазначеного, враховуючи сукупність об'єктивних та суб'єктивних передумов, виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує до ОСОБА_1 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 81 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

Суд вважає, що цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_2 підлягає задоволенню, на підставі встановлених в судовому засіданні доказів про викрадення підсудним ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 180 гривень.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання 06 січня 2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити без зміни - утримання під вартою у Київському СІЗО Державного Департаменту України з питань виконання покарань.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задовольнити. Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 180 (сто вісімдесят) грн.

Речові докази - два мобільні телефони марки «Нокіа 3310» та «Самсунг С 170» - залишити у власності потерпілого, кухонний ніж, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Солом'янського РУ ГУ МВС України знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває лід вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва О.М. Мозолевська