Вирок
Іменем України
16.03.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000460 від 03.03.2015р. року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,-
в с т а н о в и в :
21.07.2014р. ОСОБА_4 призвано Тернопільським ОМВК для проходження військової служби за мобілізацією. 02.08.2014р. ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини № НОМЕР_2 від 02.08.2014р. зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника 1 аеромобільно-десантного відділення 2 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти аеромобільно-десантного батальйону.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17. 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог вищенаведеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20.02.2015 р. не зявлення до місця служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, війсьвослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним за мобілізацією, у порушення вимог законодавства України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20.02.2015р. прибув на службу у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, чим вчинив нез`явлення у військову частину з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що скоїв злочини за обставин, зазначених в обвинувальному акті.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч.1 ст. 408 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив дезертирство.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Військово-медичного клінічного центра Західного регіону не перебуває, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від сусідів та мешканців будинку скарг не поступало.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме - щире каяття, що передбачено ст.66 КК України. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
За сукупністю обставин скоєного злочину, його ступеня тяжкості і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає можливим застосувати до нього положення ст.ст. 75,76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши при цьому на нього відповідні обов`язки. Саме таке покарання є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376, 395 КПК України, суд,-
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1