11-кп/775/101/2016(м)
221/2148/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 09 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Донське Волноваського району Донецької області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 19.01.2005 року Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки; 2) 12.02.2009 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 2 місяця позбавлення волі, 16.09.2010 року на підставі постанови Волноваського районного суду Донецької області звільнено Законом України «Про амністію»; 3) 15.01.2015 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначено покарання у вигляді 1 місяця арешту. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 до покарання за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Волноваського районного суду Донецької області від 15.01.2015 року і остаточно призначено покарання у вигляді 1 місяця 4 днів арешту.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 вироком Волноваського районного суду Донецької області від 15.01.2015 року засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт та 18.02.2015 до Волноваського РВ КВІ УДПтС України в Донецькій області надійшло з вказаним вироком судове розпорядження про його виконання відносно ОСОБА_7 ..

25.02.2015 року ОСОБА_7 , працівниками Волноваського РВ КВІ УДПтС України в Донецькій області відповідно до ст. 37 КВК України під розпис роз`яснені права та обв`язки засудженого, ознайомлено його з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що в нього було відібрано відповідну підписку та з цього часу ОСОБА_7 , почав перебувати на обліку у вказаній установі.

25.02.2015 року для відбуття покарання ОСОБА_7 був направлений до КП «Донкомунгосп» смт. Донське Волноваського району Донецької області з відповідними документами, де 26.02.2015 під розпис ознайомлений з приказом директора «Донкомунгосп» смт. Донське №4-к від 26.02.2015 про відбуття покарання назначеного йому Волноваським районним судом у вигляді громадським робіт, а також графіком роботи та зобов`язанням приступити до відбування покарання, починаючи з 26.02.2015 року.

Згідно постанови інспектора Волноваського РВ КВІ УДПтС України в Донецькій області ОСОБА_8 від 25.02.2015 року, ОСОБА_7 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію другої середи кожного місяця, про що ознайомлено останнього під розпис. Одночасно ОСОБА_7 письмово було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 389 КК України про те, що у випадку ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Згідно складеного графіку «Донкомунгосп» смт. Донське Волноваського району Донецької області за лютий 2015 року, осуджений відпрацював 8 годин, а саме 26.02.2015 року, 27.02.2015 року включно.

Однак не зважаючи на вищевказане, ОСОБА_7 , став на шлях порушення порядку та ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Так, засуджений ОСОБА_7 , 04.03.2015 року допустив невихід на громадські роботи без поважних причин, згідно складеного графіку за березень 2015 року.

11.03.2015 року засудженому ОСОБА_7 було винесено застереження у вигляді письмового попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, з яким його ознайомлено під підпис. Одночасно ОСОБА_7 було попереджено, що у випадку ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 , діючи умисно, продовжуючи ухилятися від відбування покарання, без поважних причин, 21.04.2015 року допустив невихід на громадські роботи, згідно складеного графіку на квітень 2015 року, чим порушив порядок та умови вібрування покарання у вигляді громадських робіт.

27.04.2015 року засудженому ОСОБА_7 було винесено ще одне письмове попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт та його повторно попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 389 КК України, про що його ознайомлено під підпис, але ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, продовжив порушувати порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: 30.04.2015 року згідно складеного графіка на квітень 2015 року, а також 05.05.2015 року, 06.05.2015 року, 07.05.2015 року, 08.05.2015 року, 12.05.2015 року, 13.05.2015 року згідно складеного графіка на травень 2015 року, також не з`явився 13.05.2015 року на реєстрацію до Волноваського РВ КВІ УДПтС України в Донецькій області у зв`язку з чим, 15.05.2015 року Волноваський РВ КВІ УДПтС України в Донецькій області звернувся до прокуратури Волноваського району Донецької області з поданням про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 ..

До теперішнього часу засуджений ОСОБА_7 , до покарання у вигляді громадських робіт до КП «Донкомунгосп» смт. Донське Волноваського району Донецької області не приступив та не виконав призначені вироком суду громадські роботи у повному обсязі, чим порушив порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст. 389 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Вказує на те, що висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, не відповідають фактичним обставинам справи, суд надав їм невірну оцінку, що вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Судом не враховано поважність причин, з яких він не зміг відбути покарання до кінця, не враховано, що у нього не було мети ухилитися від відбування покарання, а тому вважає, що вирок суду першої інстанції має бути скасовано, а кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю у діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується в повному обсязі матеріалами кримінального провадження, а апеляційна скарга ОСОБА_7 являється безпідставною за наступних підстав.

З показів свідка інспектора КВІ ОСОБА_9 вбачається, що ні його, ні директора «Донкомунгосп», ОСОБА_7 жодного разу не повідомляв, щодо його неявки на відпрацювання громадських робіт.

З показів свідка лікаря Донської амбулаторії ОСОБА_10 вбачається, що дійсно 30.04.2015 року до неї звернувся ОСОБА_7 , який їй пояснив, що захворів ОРВ, вона зробила запис у його медичній картці, яка залишилась у нього на руках. ОСОБА_7 пояснив, що не працює, за те, що він перебуває, на обліку в КВІ нічого не говорив.

Доводи обвинуваченого про те, що показання свідка ОСОБА_10 суд першої інстанції невірно оцінив та виклав у вироку, являються безпідставними та такими що не заслуговують уваги. Колегія суддів не приймає їх до уваги тому, що вважає, що обвинувачений дає такі пояснення, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

З огляду медичної картки , дійсно вбачається, що ОСОБА_7 звертався до лікаря 30. 04; 7.05; 16. 05. 2015 року, але з запису у медичної картки вбачається тільки саме звернене до лікаря. Ні яких офіційних документів з медичної установи він не отримав, хоча він знав і усвідомлював про те що він відбуває покарання та о наслідках не відбуття покарання. Крім того колегія не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги про неможливість відбуття покарання 21.04. 2015 року у зв`язку з погодними умовами. Тому колегія вважає, що поважних причин не відбуття покарання не наведене, тому що їх немає в заголі.

Вина обвинуваченого підтверджується графіком виходу на роботу за травень 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 не відпрацював 05.05.2015 року, 06.05.2015 року, 07.05.2015 року, 08.05.2015 року, 12.05.2015 року, 13.05.2015 року, а також не з`явився 13.05.2015 року на реєстрацію до Волноваського РВ КВІ УДПтС України в Донецькій області.

Доводи обвинуваченого про те, що у нього не було умислу ухилятися від відбування покарання, являються безпідставними, оскільки умисел саме і виражається в систематичній не явці на роботу до «Донкомунгоспу».

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, раніше судимий, не працює, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, правопорушення скоїв в період відбуття покарання за попереднім вироком, обставини, що обтяжує та пом`якшує покарання, та призначив покарання у межах санкції ч.2 ст. 389 КК України.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 09 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: