АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3263/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 год. 50 хв. 04 листопада 2016 року, із визначенням застави в розмірі 1 450 мінімальних заробітних плат, що становить 1 998 100 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто) грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войковське Донецької області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, те, що останній раніше не судимий, неодружений, має постійне місце проживання, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, прийшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник вказує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної та будь-якої відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину, виявив щире каяття і активно сприяв досудовому слідству.

Захисник зазначає, що підозра є необґрунтованою та такою, що ґрунтується на домислах слідчого та добровільних показах підозрюваного ОСОБА_8 , а матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували про причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів.

Також, сторона захисту наголошує, що прокурор в клопотанні та в судовому засіданні, не довів наявність ризиків для застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 , а визначений слідчим суддею в ухвалі розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Крім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2016 року за матеріалами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

06.09.2016 року о 03 год. 50 хв. ОСОБА_8 затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

06.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора. Такі дані містяться у протоколах контролю за вчиненням злочину у формі проведення оперативної закупки, висновках судових експертиз, протоколах допитів свідків, протоколах обшуків та інших матеріалах кримінального провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відомості про особу ОСОБА_8 .

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи прокурора щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині, є необґрунтованими.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували про причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів, слід визнати непереконливими, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Що стосується вимог апеляційної скарги в частині розміру застави.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, характеру вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, значний розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, дійшов правильного висновку, що даний випадок є виключним та визначив заставу у розмірі 1 450 мінімальних заробітних плат, що становить 1 998 100 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто) грн. Підстав вважати визначений в ухвалі слідчого судді розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, як зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, оскільки визначений слідчим суддею розмір застави, не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 год. 50 хв. 04 листопада 2016 року, із визначенням застави в розмірі 1 450 мінімальних заробітних плат, що становить 1 998 100 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто) грн., щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4