Справа № 598/1210/16-к
провадження № 1-кп/598/99/2016
ВИРОК
іменем України

"22" вересня 2016 р. Збаразький районний суд
Тернопільської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ТзОВ «Торгпреса» ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 08 липня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, мешканки АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, громадянки України, не одруженої, на утриманні має одну малолітню дитину, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, -

за ч.1 ст.191 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 03 липня 2015 року прийнято на роботу на посаду кіоскера ТзОВ «Торгпреса» і між нею та директором ТзОВ «Торгпреса» ОСОБА_4 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, згідно якого вона несе повну відповідальність за ввірене їй майно та товарно-матеріальні цінності. У відповідності до умов трудового договору ОСОБА_5 здійснювала реалізацію ввірених їй товарно-матеріальних цінностей у кіоску, що знаходиться в смт.Вишнівець на майдані Шевченка Збаразького району Тернопільської області.

Наприкінці квітня 2016 року ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власної наживи та покращення матеріального становища, незаконно привласнила грошові кошти в сумі 2800 грн., які отримані від реалізації ввірених їй товарно-матеріальних цінностей, які використала на власні потреби.

Крім того, на початку травня 2016 року ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою власної наживи та покращення матеріального становища, незаконно привласнила грошові кошти в сумі 3033,71 грн., отримані від реалізації ввірених їй товарно-матеріальних цінностей, які використала на власні потреби.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 завдано збитків ТзОВ «Торгпреса» на загальну суму 5833,71 грн.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 29 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

29 липня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілого ТзОВ «Торгпреса» - ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності від директора ТзОВ «Торгпреса», у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 ознайомлена і їй зрозуміла, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, добровільно відшкодувати шкоду потерпілому до 01 грудня 2016 року. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.191 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано потерпілому ТзОВ «Торгпреса», правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, обвинувачена зобов`язується повернути потерпілому привласнені грошові кошти в розмірі 5833,71 грн. до 01.12.2016р., узгоджене сторонами покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади передбачене санкцією ч.1 ст.191 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватим та вид покарання.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачена не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні представник потерпілого ТзОВ «Торгпреса» ОСОБА_4 і обвинувачена ОСОБА_5 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 липня 2016 року між представником потерпілого ТзОВ «Торгпреса» ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000232 від 08 липня 2016 року.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України призначивши їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень) з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

Речові докази по справі, а саме: матеріали ревізії від 07.06.2016р. кіоску (Вишнівець) ТзОВ «Торгпреса» залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 08 липня 2016 року.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6