АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1483/16-к Номер провадження 11-кп/786/429/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення задоволено.

Зараховано ОСОБА_7 , засудженому вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з цим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить зарахувати згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання весь термін перебування в слідчому ізоляторі.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про часткове задоволення апеляційної скарги та зарахування у строк відбування покарання час утримання під вартою ОСОБА_7 до 3 вересня 2015 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України, перевіривши рішення суду в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як вбачається з провадження засуджений звертався до суду із заявою про зарахування йому в строк відбування покарання попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст.72 КК України.
Суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання засудженого.
Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 липня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень та засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі ( а.о.с.1-2).
30 липня 2015 року ОСОБА_7 був затриманий співробітником Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області на підставі зазначеного вироку суду ( а.о.с.4).
Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 липня 2015 року набрав законної сили 31 серпня 2015 року ( а.о.с.29).
У розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.
За таких обставин, суд правильно зарахував засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, по якому до нього було застосовано таке ув`язнення, з часу затримання до набрання вироком законної сили, а саме, з 30 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року.
Доводи апеляційної скарги засудженого, про необхідність зарахування йому за правилами ст. 72 КК України всього періоду перебування в слідчому ізоляторі, тобто і після набрання вироком законної сили, не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Як вбачається з вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення та засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень, запобіжний захід по цьому кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 не обирався ні під час досудового та судового слідства, а ні після ухвалення вироку. Засуджений доставлявся у судове засідання 03 вересня 2015 року для участі у розгляді вказаного кримінального провадження, однак підставою для його тримання під вартою був вирок суду від 30 липня 2015 року, розпорядження про виконання якого судом було направлено із запізненням 07 вересня 2015 року. Дані про перебування ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження в матеріалах судового провадження та в особовій справі відсутні. З цього слідує, що етапування засудженого ОСОБА_7 до місцевого суду на 3 вересня 2015 року із слідчого ізолятора було зумовлене його перебуванням в установі виконання покарань до отримання розпорядження суду першої інстанції про набрання вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 липня 2015 року законної сили, а тому не може вважатися попереднім ув`язненням по кримінальному провадженню щодо нього за ч.1 ст. 162 КК України.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга засудженогоне підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4