ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3588/15-к
№ 1-кп/636/325/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження № 0000788 від 07 червня 2014 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на вихованні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2014 року близько 16-00 години ОСОБА_5 керував технічно справним скутером «HT50QT-7», рухаючись з пасажиром ОСОБА_6 по вул.Гвардійській зі сторони вул.Осинівській до центральної частини м.Чугуєва зі швидкістю близько 30км/год.

Проїжджаючи по вул.Гвардійській навпроти будинку №92, ОСОБА_5 зупинився на правій обочині по напрямку свого руху через перешкоду у вигляді нерухомого припаркованого автомобіля «Газель», після чого, не переконавшись в тому, що це безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виконав поворот ліворуч, поза перехрестям, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам і допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21101, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого пасажир скутера ОСОБА_6 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи №2710-ая/14 від 18.08.14р. тяжкі тілесні ушкодження, а саме відкритий косий осколковий перелом правої великогомілкової кістки на рівні середньої третини діафіза зі зміщенням кісткових відламків.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №432/15 від 01.07.15р. ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», « Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою». Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 10.1., 10.4 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав і пояснив, що влітку разом з потерпілим ОСОБА_6 він рухався на мопеді в м.Чугуєві по вул.Гвардійській. Оскільки на його полосі руху був припаркований автомобіль «Газель» він вирішив його об`їхати і в цей час на зустрічній полосі руху був збитий автомобілем ВАЗ, який рухався зі значною швидкістю, при цьому водій автомобіля ВАЗ, який рухався з гори, не надав йому ( ОСОБА_5 ) перевагу у русі.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами:

-показами свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні, згідно яких на початку літа 2014 року він перевозив пасажирів до бази відпочинку і рухався в м.Чугуєві в сторону вул.Осинівської. Несподівано із-за припаркованого на зустрічній полосі руху автомобіля «Газель» виїхав скутер, намагаючись чи оминути автомобіль «Газель» чи здійснити розворот. Зупиняючи автомобіль «ВАЗ», свідок вижав педаль гальма, прийняв вправо, але уникнути зіткнення було неможливо, оскільки відстань між мопедом та автомобілем була незначною. ОСОБА_7 надав допомогу потерпілому, викликав ДАІ.

-показами свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, згідно яких на початку літа 2014 року він разом з дружиною взяв таксі щоб доїхати до бази відпочинку. В дорозі під час руху з гори безпосередньо перед автомобілем «Газель», що не рухався і був припиркований на зустрічній полосі руху, на полосу руху автомобіля «ВАЗ», в якому знаходився свідок, виїхав скутер з яким відбулося зіткнення;

-даними протоколу огляду місця події від 07 червня 2014 року зі схемою та фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто та зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, визначені транспортні засоби, що контактували між собою: автомобілі ВАЗ-21101 р.н. « НОМЕР_1 » та скутер «HT50QT-7», виявлено сліди гальмування автомобілі ВАЗ-21101 р.н. « НОМЕР_1 », транспортні засоби вилучено (а.кр.пров.9-13);

-даними висновку судової авто технічної експертизи від 20.08.14 №517/14, згідно якого на момент огляду гальмівна система, рульове керування та ходова частина скутера «HT50QT-7» знаходились в працездатному стані (а.кр.пров. 29-31);

-даними висновку судової авто технічної експертизи від 30.08.14 №518/14, згідно якого на момент огляду гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «ВАЗ-21101» р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані (а.кр.пров. 39-42);

-даними висновку судової авто технічної експертизи від 30.08.14 №516/14, згідно якого в момент первинного контакту взаємне розташування автомобіля «ВАЗ-21101» р.н. НОМЕР_1 та скутера «HT50QT-7» було таким, що передня фронтальна частина автомобіля була звернена до правої бокової частини скутера, кут між повздовжньою віссю автомобіля та скутера був близьким до 90 (а.кр.пров. 50-63);

-даними висновку судової автотоварознавчої експертизи №9584 від 20.11.14 та додаткової судової авто товарознавчої експертизи №1301 від 16.05.16, згідно якого розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля «ВАЗ-21101» р.н. НОМЕР_1 становить 9006, 95грн. (а.кр.пров.107-113, а.с.пров.105-111);

-даними висновку судової авто технічної експертизи №1140/14 від 24.12.14, згідно якого у даній дорожній обстановці водій скутера ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість запобігти виникненню події ДТП шляхом виконання вимог вказаних пунктів ПДР України. У діях водія скутера ОСОБА_5 убачається невідповідність вимогам пунктів 10.1 та 10.4 ПДР України, як, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП (а.кр.пров.143-144);

-даними висновку судової авто технічної експертизи №432/15 від 01.07.15, згідно якої водій скутера ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість запобігти виникненню події ДТП шляхом виконання вимог вказаних пунктів ПДР України. У діях водія скутера ОСОБА_5 убачається невідповідність вимогам пунктів 10.1 та 10.4 ПДР України, як, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП

-даними висновку судової медичної експертизи №2710- ая/14 від 18.08.14, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 мали місце відкриті косі осколкові переломи правої великогомілкової та малогомілкової кісток на рівні середньої третини діафіза зі зміщенням кісткових відламків, садна на правому передпліччі та лівій нозі. За ступенем тяжкості відкритий косий осколковий перелом правої великогомілкової кістки на рівні середньої третини діафіза зі зміщенням кісткових відламків є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя; відкритий косий осколковий перелом правої малогомілкової кістки на рівні середньої третини діафіза зі зміщенням кісткових відламків є середньої тяжкості тілесним ушкодженням за критерієм тривалості розладу здоров`я; садна є легкими тілесними ушкодженнями (а.кр.пров.88-91);

-даними висновку судової медичної експертизи №587-ая/14 від 16.03.15, згідно якого враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі гр. ОСОБА_6 , ці пошкодження могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди (а.кр.пров.98-100).

Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності його вини у виникненні події дорожньо-транспортної пригоди. При цьому суд виходить з показів самого обвинуваченого, з яких слідує, що будь-яких дорожніх знаків, які б вказували на перевагу у русі транспортних засобів, що рухаються в гору перед транспортними засобами, що рухаються з гори, не було. Будь-яких доказів на підтвердження недотримання водієм автомобіля ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_1 вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували в причинному зв`язку з подією ДТП, суду обвинуваченим не представлено. Тому невизнання обвинуваченим своєї вини суд розглядає як спосіб його захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

За таких обставин, аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, оцінюючи належність і допустимість доказів, а також їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш не судимий в силу статті 89 КК України, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, права керування транспортними засобами не має.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, а також обставин, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає, виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без його ізоляції від суспільства на підставі положень статті 75 КК України. При цьому суд виходить з того, що потерпілий ОСОБА_6 вимог ані матеріального, ані морального характеру до обвинуваченого не заявив, а також зважаючи на наявність у потерпілого неповнолітньої дитини 2013 року народження. Суд враховує, що відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що визнаний обвинуваченим і підтверджений матеріалами справи. Таким чином, на підставі статті 1206 Цивільного кодексу України, з обвинуваченого на користь комунального закладу охорони здоров`я «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенко» підлягають стягненню витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 8919,52грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає повному задоволенню з огляду на положення статті 1166 ЦК України, згідно якої шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №9584 від 20.11.14 та додаткової судової авто товарознавчої експертизи №1301 від 16.05.16, розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля «ВАЗ-21101» р.н. НОМЕР_1 становить 9006, 95грн. Отже, в межах заявленого позову, з обвинуваченого на користь цивільного позивача підлягає стягненню 8001,25 грн.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що внаслідок ДТП не мав можливості використовувати транспортний засіб, що потягло зміну привичного укладу його життя, а також життя його родини, жодних дій по відшкодуванню завданої шкоди обвинувачений не здійснив. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню процесуальних витрат суд, згідно статті 126 КПК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в дохід Державного бюджету України витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз №517/14 від 30.08.14 у сумі 917,70грн., №518/14 від 30.08.14 у сумі 917,70грн., 516/14 від 30.08.14 у сумі 2200,70грн., №9584 від 20.11.14 у сумі 1230,00грн., №1140/14 від 24.12.14р. у сумі 586,80грн., №432/15 від 01.07.15р. у сумі 1104,84грн., №1301 від 16.05.16 у сумі 2202,50грн., а всього витрат на залучення експерта на суму 9160,24грн. (дев`ять тисяч сто шістдесят гривень 24 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь комунального закладу охорони здоров`я «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенко» (р/р 4709 в ГУ ДКСУ Харківської області, МФО 851011, код 02002380,) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 8919,52грн. (вісім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 52 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду завдану злочином у сумі 8001,25грн. (вісім тисяч одна гривня 25коп.) та моральну шкоду у сумі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Речові докази у справі: автомобіль ВАЗ-21101 р.н. « НОМЕР_1 » та скутер «HT50QT-7» - повернути володільцям відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя