АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

16 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8 квітня 2016 року у кримінальному провадженні №0000004,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 8 квітня 2016 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козелець Чернігівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, та виправдано його за цим обвинуваченням за недоведеністю складу вказаного злочину в його діянні.

В апелянійні скарзі прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_2 просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8.04.2016 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 375 КК України, призначивши останньому покарання за ч. 2 ст. 375 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. 396 КПК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів. Такі клопотання мають відповідати положенням ч. 1 ст. 404 КПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, та узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, заявив клопотання про допит в суді апеляційної інстанції потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , а також про дослідження письмових доказів у справі.

Разом з тим, належне обґрунтування необхідності допиту вказаних осіб та дослідження письмових доказів відповідно до вимог ч. 3 ст. 403 КПК України в апеляційній скарзі прокурора відсутнє. Більше того, прокурором не конкретизовано, які саме письмові докази він пропонує дослідити суду апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.

У такому випадку згідно вимог ст. 399 КПК України апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 належить залишити без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 398, 399 КПК України, суддя Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8 квітня 2016 року у кримінальному провадженні №0000004 щодо ОСОБА_3 залишити без руху.

Встановити прокурору прокуратури м. Києва ОСОБА_2 строк для усунення недоліків терміном у 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1