Код суду 233 Справа № 233/2482/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000576 від 29 березня 2016 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 23 лютого 2016 року, приблизно о 21.00-22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в бліндажу, який розташований на позиції поблизу сел. Ближня Диліївка Костянтинівського району Донецької області, діючи навмисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс останньому численних ударів кулаками в область обличчя, взутими в військові черевики ногами по грудній клітці з обох боків, по ногах та дерев`яною рукояткою від сокири по плечах, передпліччях та голові, чим заподіяв ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 21.04.2016 року, масивну тупу травму грудної клітки у вигляді множинних синців на шкірі, множинних двобічних переломів ребер з крововиливами в оточуючі тканини, які утворилися незадовго до смерті від ударної дії тупих предметів. Зазначені ушкодження повинні оцінюватися в сукупності, та відносно живих осіб мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя. Забійні рани в потиличній області ліворуч, розтрощення верхнього краю правої ушної раковини, забійну рану верхньої губи праворуч, закритий перелом кісток носу, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін більше 6, та менше 21 дня. Садна та синці обличчя, синці кінцівок, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та значення у настанні смерті не мали. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 через незначний проміжок часу помер в тому ж бліндажі і причиною його смерті явився важкий травматичний шок, зумовлений наявністю вище зазначеної масивної тупої травми грудної клітки із множинними двобічними переломами ребер. Настання смерті ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він є військовослужбовцем та проходить службу на позиціях, розташованих поблизу с. Ближня Диліївка Костянтинівського району Донецької області. 23 лютого 2016 року близько 12 год. він разом з іншими військовослужбовцями вжив спиртне, але небагато і не відчував себе сп`янілим, а потім пішов до себе у бліндаж, де заснув. Коли прокинувся, то вже було темно. Йому доповіли, що військовослужбовці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не заступили на пост і він пішов до них у бліндаж, щоб з`ясувати причини. Це було близько 21-22 год. Коли він зайшов до них у бліндаж, то останні були у стані алкогольного сп`яніння, через що виникла сварка. Він відчув, що неминуча бійка, і взяв з полу держак від сокири, яким став наносити удари ОСОБА_9 і ОСОБА_10 по черзі. Намагався бити по руках, але попадав по голові і тулубу. Всього він наніс пару ударів кожному. Потім, коли ОСОБА_9 присів, він наносив йому удари ногами, взутими у військові чоботи, які приходилися по тулубу і голові. Також бив руками. Всього бив їх приблизно дві хвилини, потім зайшов ОСОБА_11 і вони пішли до свого бліндажу. Бити ОСОБА_9 і ОСОБА_10 він став, оскільки не стримався, так як ті не в перший раз знаходилися у стані алкогольного сп`яніння, коли мали заступати на чергування. Через деякий час він підійшов до бліндажу ОСОБА_9 і побачив, що той лежав на вулиці. Так як був лютий місяць, він затягнув ОСОБА_9 у бліндаж, щоб той не замерз. ОСОБА_9 щось казав, але він не розібрав, вважаючи, що той п`яний. Потім він знову зайшов у бліндаж і виявив, що ОСОБА_9 не подавав ознак життя. До того, як зайшов у бліндаж до ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , у ОСОБА_9 видимих тілесних ушкоджень не було. Не заперечував, що всі тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_9 , утворилися саме внаслідок його дій. Також не заперечував, що від заподіяних ним ОСОБА_9 тілесних ушкоджень настала смерть останнього. Спричиняти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 та позбавляти його життя він не мав наміру. У скоєному щиро розкаявся та просив не карати його суворо.

Враховуючи визнання обвинуваченим своєї провини, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- свідок ОСОБА_12 , допитаний в порядку ст. 225 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 14 квітня 2016 року, повідомив у судовому засіданні, що 23 лютого 2016 року близько 20 год. він з ОСОБА_9 збиралися заступити на пост. Зброї у бліндажі не було. Потім до них у бліндаж зайшли ОСОБА_13 і ОСОБА_11 і ОСОБА_13 почав їх бити, ОСОБА_11 при цьому вийшов. ОСОБА_13 бив по черзі його і ОСОБА_9 . Бив руками, ногами, взутими у берці, а також дерев`яною палкою. Удари приходилися по різним частинам тіла, у т.ч. в голову і в область тулубу. ОСОБА_13 був у стані сп`яніння, бив безпричинно. Побиття тривало більш ніж 10 хвилин. Коли вони впали на підлогу, ОСОБА_13 наступав на грудну клітину, стрибав. Поповкіну вони не відповідали, бо той начальник. Потім ОСОБА_13 забрав ОСОБА_11 . Після побиття він ледве вибрався з бліндажу і без верхнього одягу, за допомогою ОСОБА_14 і ОСОБА_15 пішов до дальнього бліндажу, бо боявся продовження побиття. ОСОБА_9 залишався у їх бліндажі, він одягався. Оскільки дальній бліндаж не опалювався і він змерз, то повернувся до свого бліндажу, але ОСОБА_9 вже не було. Наступного дня його через отримані від ОСОБА_13 тілесні ушкодження госпіталізували, спочатку у лікарню м. Дзержинська, потім м. Артемівська, потім у м. Харків і у м. Дніпропетровськ. У нього констатовано перелом носу, лобу, струс мозку, переломи ребер, пальців та ін. Від військовослужбовців він дізнався, що ОСОБА_9 , начебто, дезертирував. Потім дізнався про смерть ОСОБА_9 . Він міг померти від побоїв. Крім ОСОБА_13 їх ніхто не бив і раніше такого не було.

Наведені вище пояснення свідка є послідовними, узгоджуються і підтверджуються іншими доказами:

- протоколом огляду місця події від 29 березня 2016 року, в ході якого з участю ОСОБА_5 було оглянуто місцевість поблизу с. Ближня Диліївка Костянтинівського району Донецької області, де знаходяться позиції ВСУ, бліндажі, у тому числі і той, де були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а також ОСОБА_5 показав місце, де закопав труп ОСОБА_9 (а.к.п. 36-56);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31 березня 2016 року, в ході якого ОСОБА_5 розповів про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 і як він вивіз труп ОСОБА_9 до лісосмуги, де закопав його (а.к.п. 58-65);

- висновком судово-медичної експертизи № 50 від 29 березня 2016 року, відповідно до якого: при дослідженні трупа були виявлена масивна тупа травма грудної клітки у вігляді множинних синців на шкірі, множинних двобічних переломів ребер з крововиливами в оточуючі тканини. Зазначені ушкодження повинні оцінюватися у сукупності, та відносно живих осіб мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя. Крім того, біли виявлені забійні рани у потиличній області ліворуч, розтрощення верхнього краю правої ушної раковини, забійна рана верхньої губи праворуч, закритий перелом кісток носу, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін більше 6, та менше 21 дня. Значення у настанні смерті ці тілесні ушкодження не мали. Садна та синці обличчя, синці кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та значення у настанні смерті також не мали. Зазначені ушкодження утворилися незадовго до смерті від ударної дії тупих предметів. Індивідуальні риси травмуючих знарядь у властивостях виявлених на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не відобразилися, у зв`язку з чим встановити від якого саме предмету утворилося те чи інше ушкодження не можливо. Судово-медична експертиза не виключає, що вказані ушкодження могли уворитися від ударної дії зазначених предметів (дерев`яна рукоятка сокири, кулаки рук та взуті ноги людини). Причиною смерті ОСОБА_8 явився важкий травматичний шок, зумовлений наявністю віще зазначеної масивної тупої травми грудної клітки із множинними двобічними переломами ребер. Настання смерті ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з даною травмою. Труп на дослідження був доставлений у стані гнильних змінень, через що встановити час настання смерті не вдалося. Судово-медична експертиза не виключає, що смерть ОСОБА_8 могла настати у термін, зазначений у постанові. Враховуючи характер та локалізацію виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, в процесі їх спричинення взаєморозташування потерпілого на нападника неодноразово змінювалося. При цьому потерпілий міг знаходитися у любому положенні, при якому зазначені ділянки тіла залишалися доступними для нанесення ударів. Судячи із локалізації та характеру виявлених ушкоджень, можна стверджувати, що потерпілому в область голови та обличчя було нанесено не менш 5-6 ударів, в область правого плеча, правого та лівого передпліччя, правої та лівої кисті, правої гомілки - по одному удару, в область грудної клітки - множинні удари (визначити кількість їх не можливо). Враховуючи характер отриманих тілесних ушкоджень, після їх спричинення можливості потерпілого здійснювати самостійні цілеспрямовані дії (чинити опір, пересуватися, говорити і таке інше) були значно знижені. Наявність синців на тильній поверхні правого та лівого передпліччя, правої та лівої кисті потерпілого може свідчити про те, що він намагався оборонятися від ударів, прикриваючись руками. Яких-небудь ознак пересування тіла при досліджені не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні у крові від трупа ОСОБА_8 було виявлено спирт етиловий у кількості 0,79%. У зв`язку із гнильними зміненнями трупа цей результат має відносне значення, та не дозволяє достовірно визначити ступінь алкогольної інтоксикації. Судово-медична експертиза не виключає, що виявлені на трупі ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитися у термін та за обставин, вказаних ОСОБА_5 (а.к.п. 84-88);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 824 від 20 квітня 2016 року, відповідно до якого: кров ОСОБА_8 групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п. 83).
- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 825 від 20 квітня 2016 року, відповідно до якого: кров ОСОБА_12 групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п. 81-82).
- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 826 від 20 квітня 2016 року, відповідно до якого: кров ОСОБА_8 групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_12 групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На тампоні з марлі (об`єкт № 1), зрізах деревини (об`єкт № 2), фрагменті пластикового матеріалу (пляшки) (об`єкт № 3), фрагменті полімерного матеріалу у вигляді плетіння (об`єкт № 4), фрагменті картону (об`єкт № 5), фрагменті тканини (об`єкт № 6) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в слідах на вищевказаних об`єктах виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості походження крові в слідах на перелічених речових доказах від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і Анти-В за серологічною системою АВ0. Не можна виключити можливість походження крові в слідах на вказаних об`єктах як від однієї особи, а саме від потерпілого ОСОБА_8 , а також можливе походження крові в якості домішок від свідка ОСОБА_12 , для крові яких характерні виявлені групові характеристики (а.к.п. 77-80).
- висновком судово-медичної (криміналістичної) експертизи № 482-МК від 13 травня 2016 року, відповідно до якого: пошкодження на шматку шкіри з потиличної області ліворуч від потерпілого ОСОБА_8 могло бути заподіяно одним із ребер переднього кінця представленого на експертизу топорища (а.к.п. 72-75).
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений, спричиняючи потерпілому тілесні ушкодження, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно наніс потерпілому ряд ударів в область голови та тіла. Обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком експертизи, спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, так як він своїми умисними діями спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 .
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив у стані алкогольного сп`яніння; раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в ПТД не перебуває; за місцем проходження служби і проживання характеризується позитивно; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; активно сприяв розкриттю злочину; щиро розкаявся у скєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає активне сприяння розкриттю злочину; щире каяття у скєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 401 від 20 квітня 2016 року, ОСОБА_5 , 1980 року народження, виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю (психопатія, збуджуваного кола, у стані нестійкої компенсації, ускладненої побутовим пияцтвом - в ред. МКХ-9). В період подій інкримінованого діяння ОСОБА_5 знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, зміненої форми, експлозивний варіант (що не є патологічним станом). За своїм психічним станом він міг в повній мірі усвідомлювати свої дій та керувати ними. Під дію ст. 20 КК України не підпадає. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_5 не знаходився у тимчасово хворобливому стані (патологічний афект, патологічне сп`яніння, реакція «короткого замикання», сумеречний розлад свідомості і т.д.). В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_5 не знаходився у стані фізіологічного афекту (стану сильного душевного хвилювання). На теперішній час ОСОБА_5 повністю усвідомлює свої дії і керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 66-71).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою в Артемівській УВП (№ 6) УДПтСУ в Донецькій області.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою в Артемівській УВП (№ 6) УДПтСУ в Донецькій області до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 31 березня 2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахувати ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 31 березня 2016 року по 06 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.
Речові докази:

- три компакт-диски із: відеозаписом огляду місця події від 29 березня 2016 року; відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 31 березня 2016 року; аудіозаписом допиту свідка ОСОБА_12 , які долучені до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах провадження;

- які зберігаються в камері зберігання речових доказів Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 58 від 13 квітня 2016 року; квитанція № 81 від 20 травня 2016 року), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя