У х в а л а
іменем україни

24 червня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року про повернення апеляційної скарги,

в с т а н о в и в:

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалою судді апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказаний вирок, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати скаргу на зазначене судове рішення.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали судді апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Цією особою, як убачається з обвинувального акту, який надійшов до суду, та з ухвали про виділення матеріалів в окреме провадження, є ОСОБА_4 . У зв`язку із цим, на думку скаржника, він має право на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, надане судове рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Суд касаційної інстанції згідно з приписами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з ст. 393 КПК апеляційну скаргу мають право подати: 1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого; 2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник в частині мотивів та підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4)законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; 5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; 6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8)цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9)цивільний відповідач або його представник -3 у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у частині, що стосується інтересів юридичної особи; 9-2) фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію; 10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту копії судового рішення, апеляційний суд правильно встановив, що ОСОБА_4 не належить до кола осіб, які мають право звертатись з апеляційною скаргою на вирок щодо ОСОБА_5 .
При цьому доводи заявника про те, що даний вирок стосується його інтересів є безпідставними, оскільки у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 його прізвище не фігурує, а щодо нього розглядається окреме провадження, і у разі постановлення вироку він вправі оскаржити його у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Отже, суддя-доповідач апеляційного суду, правильно встановивши, що скарга подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги заявника та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3