Дата документу Справа № 333/7236/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/7236/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/394/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження № 0002249 від 31.05.2014 р. за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2015 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маловидне Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 21.07.2000 р. Оріхівським райсудом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ч. З ст. 81, ч. З ст. 140, ст. 42 КК України на 5 років позбавлення волі, згідно ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) 24.09.2002 р. Оріхівським райсудом за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 10 місяців 8 днів позбавлення волі;

3) 26.11.2007 р. Жовтневим райсудом м. Запоріжжя за ч. З ст. 185. ч. 2 ст. 187 ч.2 ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник - адвокат ОСОБА_6 ,

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить зазначений вирок у відношенні ОСОБА_7 скасувати і закрити кримінальне провадження за тих підстав, що винуватість ОСОБА_7 не відповідають дійсності, дослідження обставин подій зроблено вибірково з обвинувальним уклоном, викладення обставин зі слів свідків перекручені у вироку, крім того, при судовому розгляді не були допитані свідки, а саме людина, яка викликала міліцію на місце події ОСОБА_9 , і свідка ОСОБА_10 . У вироку не зазначений строк, з якого часу необхідно рахувати відбування покарання ОСОБА_7 , який фактично був затриманий співробітниками 21.09.2015 р. в м.Житомір, де проходив лікування, а в Комунарський суд доставлений 23.09.2015 р., де йому був обраний запобіжний захід у вигляді арешту.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 187 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 2418,00 грн., та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1191 від 23.07.2014 р. в розмірі 245,70 грн. віднесено на рахунок держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_7 засуджено за те, що він 30.05.2014 р. приблизно о 23-00 год.. за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись в арці будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на напад з метою заволодіння майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, підійшли до ОСОБА_11 та нанесли йому не менше восьми травматичних ударів в обличчя та тулуб, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі та такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В результаті ударів потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_7 шляхом ривку, з рук ОСОБА_11 , заволодів барсеткою, в якій знаходились гроші та майно потерпілого на загальну суму 2257, 10 грн.

Після чого ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з місця скоєння злочину втекли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- адвокат ОСОБА_6 у повному обсязі підтримав доводи своєї апеляції та просить її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін як законний та обґрунтований, оскільки винність ОСОБА_7 у повному обсязі доведена дослідженими в суді доказами, яким надано аналіз у вироку.

Заслухавши доповідь судді по справі, адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію не підлягаючою задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного у вироку злочину, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що 30.05.2014 р. близько 23 год., повертаючись від свого друга додому, побачив, що на вулиці почалась злива, і вирішив перечекати в арці будинку АДРЕСА_3 . В арці крім нього знаходились ще двоє хлопців, раніше незнайомі йому ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які спілкувались між собою та поглядали в його сторону. Перечекавши в арці 15 хвилин, він вирішив пробігти під дощем до зупинки та сісти на маршрутний автобус, але як тільки він повернувся, щоб йти, ОСОБА_7 наніс йому удар у обличчя від якого він впав, а ОСОБА_7 та ОСОБА_12 почали вдвох бити його руками та ногами. Під час нападу саме ОСОБА_7 вирвав у нього з рук барсетку, в якій знаходились 700 грн, 30 доларів США, мобільний телефон «Nokia» моделі «6230» в корпусі сірого кольору, мобільний телефон «Kyivstar Shark ZTE Libra», флеш-карта, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію автомобіля «ЗАЗ» моделі 110307 2004 р. випуску, розрахункова карта «Приватбанку» та зв`язка ключів, та зник, а ОСОБА_12 наніс ще декілька ударів та також втік.

Об`єктивність цих показань потерпілого підтверджена:

-протоколом огляду місця події від 31.05.2014 року, з якого вбачається, що в арці будинку АДРЕСА_3 на землі виявлено плями речовини бурого кольору, схожі на кров(т.1 а.с.35-38);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.06.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав у ОСОБА_7 особу, яка вчинила на нього напад (т.1 а.с.89-93);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2014 року (з диском), в якому містяться пояснення потерпілого ОСОБА_11 про події 30.05.2014 року (т.1 а.с.39-41);

* висновком судової товарознавчої експертизи №1191 від 23.07.2014 року, згідно якого залишкова вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_11 телефонів 114 грн. та 980 грн. (т.1 а.с.67-74);

* висновками судово-медичних експертиз № 2998-д та 2997 від 28.07.2014 року, згідно яких потерпілому ОСОБА_11 було нанесено не менше восьми травматичних дій, внаслідок яких він отримав рани в області правої щоки, над верхньою правою губою справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відкритий перелам кісток носу, рану на спинці носу, крововиливи очей, крововилив на оболонці правого ока, крововиливи під нігтьовими пластинами пальців, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (т.1 а.с.31-34).

*протоколом огляду місця події від 16.06.2014 року, з якого вбачається, що майно викрадене у потерпілого ОСОБА_11 виявили на землі під вікнами квартири, де проживає обвинувачений ОСОБА_7 (т.1 а.с.55-64);

-показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 30.05.2014 р. він зупинив свій автомобіль біля арки, що розташована в будинку АДРЕСА_3 , та побачив, що в арці двоє чоловіків б`ють третього, це були ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 . Обвинувачений ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілого, щось схоже на барсетку, та втік в глиб арки, ОСОБА_12 наніс ще декілька ударів потерпілому і побіг у ту ж сторону, що і ОСОБА_7 .

Крім того, із пояснень засудженого ОСОБА_7 випливає, що 30.05.2014 р. він зайшов у арку буд. АДРЕСА_3 щоб не мокнути під дощем, доки його знайомий ОСОБА_12 купував пиво. В арці також перебував потерпілий ОСОБА_11 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Знаходячись в арці він голосно розмовляв по телефону, через що ОСОБА_11 зробив йому зауваження, після чого він наніс потерпілому удар, від якого той впав, а він наніс йому ще близько 7-8 ударів руками та ногами, після чого покинув потерпілого та вийшов з арки. У цей час до нього підійшов його знайомий ОСОБА_12 , якому він розповів про те, що сталося. ОСОБА_12 вмовляв його повернутись до арки, але він відмовився та пішов в сторону магазину «АТБ». ОСОБА_12 направився до арки, а приблизно через 7 хвилин його наздогнав, але в руках у нього він не бачив ніяких речей, в тому числі і барсетку. Через деякий час до нього додому завітав ОСОБА_12 та залишив у нього два телефони, які нібито йому подарувала мати. Через декілька днів до нього прийшли співробітники міліції, які стверджували, що в нього вдома знаходяться крадені телефони, з цього він зрозумів, що мова йде про телефони, які приніс йому ОСОБА_12 , і він добровільно видав їх працівникам міліції. При цьому цивільний позов потерпілого він визнав в частині відшкодування ОСОБА_11 коштів, витрачених на лікування та зіпсований одяг та в частині відшкодування моральної шкоди

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_7 пред`явленого йому обвинувачення, суд першої інстанції на підставі зазначених доказів, які безпосередньо дослідив в судовому засіданні, при цьому дав належну оцінку послідовним показам потерпілого ОСОБА_11 , який раніше не знав ні ОСОБА_7 , ні особу, щодо якої справу виділено в окреме провадження, а також показанням свідка ОСОБА_14 , про що прямо зазначив у вироку, і обґрунтовано прийшов до висновку у вчиненні ОСОБА_7 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.187 КК України.

Доводи захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про те, що суд належним чином не дослідив обставини скоєного злочину, оскільки не допитав в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , судова колегія вважає безпідставними, оскільки згідно матеріалів провадження викликав ший працівників міліції ОСОБА_15 не був свідком зазначеного злочину, а про події дізнався від потерпілого, а ОСОБА_10 є знайомим обвинуваченого ОСОБА_7 , який також не був безпосереднім свідком зазначених подій.

Неспроможним є і посилання адвоката на те, що у вироку перекручені показання свідка ОСОБА_13 , який фактично не бачив облич нападників, оскільки згідно показань зазначеного свідка в суді, він бачив, як в арці саме двоє чоловіків били третього, це були ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 , що саме ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілого, щось схоже на барсетку, та втік в глиб арки, другий - ОСОБА_12 наніс ще декілька ударів потерпілому і побіг у ту ж сторону, що і ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , тяжкість заподіяння травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках і обґрунтовано стягнув з обвинуваченого зазначену у вироку суму.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд на підставі ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який законом віднесено до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, в його діях є рецидив злочину, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що обтяжує покарання, при цьому суд визнав в якості пом`якшуючої покарання обставини, часткове визнання ОСОБА_7 заподіяної потерпілому матеріальної та моральної шкоди. За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного судом покарання.

Посилання захисника на те, що суд не зарахував ОСОБА_7 в строк відбутого покарання строк його затримання з 21.09.2015 р. в м.Житомирі, де він проходив лікування, до 23.09.2015 р. судова колегія вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було обрано саме 23.09.2015 р.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 23.09.2015 р. по 17.02.2016 р., тобто 148 днів попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто 296 днів.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді