Справа № 534/609/16-к
Провадження № 1кп/534/80/16
06 липня 2016 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність застосування якого обґрунтовує наявністю двох ризиків, які виправдовують обрання згаданого запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з таких мотивів:
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 15 ч. 1 ст. 177 КПК, який розширеному тлумаченню не підлягає. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.
Обґрунтувавши у клопотанні наявність двох ризиків/підстав, що визначають доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор, навівши факти неодноразового порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема тих, що пов`язані із явкою до суду та наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним ще 1одного епізоду кримінального правопорушення, вчиненого ним під час судового провадження, довів їх достовірність та неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.
Перевіряючи достовірність наведених прокурором підстав, з огляду на практику ЄСПЛ, згідно з якою одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася, суд наголошує про наступне:.
Очевидна наявність обставин, якими прокурор обґрунтовує заявлене клопотання а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, дані про особу обвинуваченого в сукупності із кількістю і тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обґрунтована підозра у вчиненні ним ще 1епізоду кримінального правопорушення, що в своїй сукупності є перешкоджанням кримінальному провадженню шляхом порушення принципу розумності строків розгляду кримінального провадження, за переконанням суду є свідченням тому, що на час розгляду клопотання з`явились ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Приймаючи до уваги що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризику ухилитися від суду за обвинуваченням у вчиненні ряду тяжких злочинів, з огляду на обсяг доказів, які будуть досліджуватись судом під час судового провадження у справі, суд вважає, що продовження строку затримання ОСОБА_4 на 60 днів буде цілком достатнім для завершення судового слідства і ухвалення остаточного рішення у справі.
Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України. У відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів та відомостей, що характеризують обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 333,182, 183 КПК України, суд,
Клопотання прокурора задовольнити.
У відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, до 03 вересня 2016 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, у сумі, що дорівнює 43 500 грн., із покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та прибувати до суду за першим викликом.
В разі внесення застави уповноважена службова особа за місцем ув`язнення ОСОБА_4 зобов`язана негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання обвинуваченим перелічених обов`язків, заставу буде звернуто у дохід держави.
Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1