Справа № 359/4302/16-к
Провадження № 1-в/359/902/2016
У Х В А Л А

Іменем України

3 червня 2016 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.02.2012 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2013 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 до призначено покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2012 р. у виді 1 місяця позбавлення волі, та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

23.05.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, яке він обґрунтовує тим, що за час відбування покарання він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки він має п`ять заохочень, а не має жодного стягнення. Це свідчить про те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши засудженого, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку представника адміністрації БВК та думку прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання та просили його задовольнити, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вироку Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2013 р., ОСОБА_4 засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту його затримання, а саме з 10.05.2013 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2016 р. засудженому ОСОБА_4 було зараховано в строк відбування покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2013 р., строк його попереднього ув`язнення за період з 10.05.2013 р. по 02.10.2013 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а всього 4 місяці 22 днів (а.с.17).

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 1 рік 7 місяців 16 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням

до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 11.06.2013 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе з посередньої сторони, мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 23.10.2013 р. відбуває покарання в БВК № 119. За період відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку, порушень режиму відбування покарання не допускав та розпорядку дня установи дотримується. З перших днів перебування в установі працевлаштований на дільниці деревообробки. До поставлених завдань ставиться відповідально. Дотримується вимог пожежної безпеки і техніки безпеки праці. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має п`ять заохочень правами начальника установи (а.с.22-26). Стягнень не має.

До виконання робіт по благоустрою території установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До майна установи відноситься бережно. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених в розділі "Духовне-відродження". У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги.

Входить до числа засуджених, які мають потенційно позитивну спрямованість, з оточуючими будує рівні доброзичливі взаємовідносини. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Будує позитивні плани на майбутнє.

Вину за вироком суду визнав, за період відбування покарання призначене покарання вважає справедливим.

Крім того, як вбачається з характеристик засудженого ОСОБА_4 від 29.01.2015 р., затвердженої в.о. начальника Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.с.28) засуджений ОСОБА_4 стає на шлях виправлення, тому згідно ст. 101 КВК України заслуговував на переведення до дільниці соціальної реабілітації.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання відбув 2/3 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тому, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка становить 1 рік 7 місяців 16 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 81 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 16 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1