1-кп/381/299/16
381/4236/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» листопада 2016 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/299/16

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000035 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , вказаного обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження: представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , -
У С Т А Н О В И В:
21 вересня 2016 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу неохоронюваної та неогородженої території 37 колії Локомотивного депо станції Фастів-2, яка виходить з території ДП УДЦЗРП «Укррефтранс» по вулиці Андрія Шептицького, 1 у місті Фастові Київської області та перебуває на балансі Виробничого Підрозділу «Фастівська дистанція колії» Регіональної Філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, вирішив скоїти крадіжку чужого майна у спосіб вчинення двох тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Після чого ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір проник на територію зазначеної вище 37 колії, де на відстані близько 50 м. від воріт у напрямку залізничного вокзалу станції Фастів-1, у період часу з 13 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., спочатку непомітно демонтував належне указаній потерпілій юридичній особі майно, а саме: металеві підкладки Д Р-50 у кількості 17 штук, вартістю 43 грн. 59 коп. за одну одиницю, загальною вартістю 741 грн. 05 коп. та металеві костилі (Брухт М-3) у кількості 58 штук, вартістю 1 грн. 33 коп. за одну одиницю, загальною вартістю 77 грн. 44 коп. Після чого ОСОБА_6 11 підкладок та 34 костилі приховав поруч 37 колії, а інші шість підкладок та 24 костилі привласнив та розпорядився на власний розсуд.

23 вересня 2016 року близько 15 год. 00 хв., завершуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру, направленого на крадіжку чужого майна, ОСОБА_6 знову проник на неохоронювану та неогороджену територію 37 колії Локомотивного депо станції Фастів-2 за вказаною вище адресою, з якої непомітно привласнив решту демонтованих та прихованих ним підкладок у кількості 11 штук та костилів у кількості 34 штук, а всього при вченні тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром викрав належне потерпілій юридичній особі майно на загальну суму 818 грн. 49 коп., яким розпорядився на власний розсуд.

За таких обставин ОСОБА_6 обвинувачується прокурором ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжки).

28 жовтня 2016 року під час досудового розслідування між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_7 , якого постановою від 24 вересня 2016 року визнано представником потерпілої юридичної особи у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_8 , після повідомлення обвинуваченій про підозру, в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Як об`єктивно перевірено судом, в цій угоді представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин (не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває). В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинений ним злочини, а саме, у виді у виді одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю в один рік. В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання, а також на звільнення від відбування вказаного покарання з випробуванням. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Обвинувачений в судовому засіданні, просив вказану угоду з представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що безумовно і повно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатен реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Представник потерпілої юридичної особи до того ж надав суду заяву про те, що обвинуваченим ОСОБА_8 була повністю відшкодована шкода в розмірі 818 грн. 49 коп. і він до нього претензій не має.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілим покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпіла особа, і з огляду на фактичні обставини висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд шляхом вивчення витребуваних документів, а також проведення опитування учасників судового провадження додатково переконався, що ініціатором угоди про примирення був сам ОСОБА_6 , і укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з представником потерпілої юридичної особи, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 , на думку суду, беззаперечно існують.

Також суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Підтримуючи ж рішення про звільнення від покарання з випробуванням, суд крім іншого враховує і те, що сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років зі спеціальним, тобто обов`язковим порядком звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленим ч. 2 ст. 75 КК України, а сама угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені п.п. 16 ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Разом з тим, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом. А тому визначена сторонами угоди тривалість іспитового строку, що покладається на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховується судом під час затвердження даної угоди, водночас цей недолік не є підставою для відмови у її затвердженні.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , форма та зміст угоди про примирення від 28 жовтня 2016 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого її сторонами міри покарання.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28 жовтня 2016 року між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_11 .

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 жовтня 2016 року покарання у виді у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з дня постановлення вироку.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- мішок з полімерного матеріалу білого кольору в якому знаходяться підкладки ДР-50 у кількості 11 штук, металеві костилі (Брухт М-3) у кількості 34 штуки, мішок з полімерного матеріалу білого кольору в якому знаходяться підкладки ДР-50 у кількості 6 штук та металеві костилі (Брухт М-3) у кількості 24 штуки, які передані на відповідальне зберігання повернути законному володільцю.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений обмеженим колом осіб з підстав, зазначених у ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_12 БОНЧЕВ