Справа № 639/2993/15-к
Провадж. № 1-кп/639/37/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,
неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мелихівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 28.12.2015 Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, суд,
встановив:
Неповнолітній ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 , 03 лютого 2015 року, близько 19 години 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшли по вул. Дмитріївській у м. Харкові.
В цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_9 помітили раніше їм не знайомого ОСОБА_11 , який йшов їм на зустріч і, діючи з раптово виниклим умислом, вступили у злочинний зговір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, із корисних спонукань, у групі з ОСОБА_10 , взявши на себе роль співвиконавця злочину, знаходячись позаду ОСОБА_11 , діючи зненацька, схопив ОСОБА_11 правою рукою за шию, притиснувши до себе, та для позбавлення можливості чинити опір намагався звалити його на землю. При цьому ОСОБА_11 , звільняючись від руки ОСОБА_9 , нахилився вперед.
Помітивши це, ОСОБА_10 , в цілях реалізації спільного злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих спонукань, у групі з ОСОБА_9 , також, взявши на себе роль співвиконавця злочину, бажаючи допомогти останньому позбавити ОСОБА_11 можливості чинити активний опір, намагався нанести потерпілому один удар правою ногою в область обличчя, але ОСОБА_11 прикрив обличчя правою рукою, та удар прийшовся в область лучезапястного суглоба правої руки, від чого ОСОБА_11 впав на землю.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 570-ая/15 від 25.02.2015 року, спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна на правій руці, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні, протиправні дії, нанесли ОСОБА_11 , який лежав на асфальті, декілька ударів ногами по тулубу, після чого, припинивши наносити останньому удари, почали вимагати у нього мобільний телефон та грошові кошти. Скориставшись цим ОСОБА_11 , підвівся з асфальту та почав відходити від нападників, які в подальшому зрозуміли, що втратили момент раптовості нападу і переваги, та з місця скоєння злочину зникли.
Таким чином, довести свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не змогли, з причин, які не залежали від їх волі, так як вони не виконали всіх дій, які вважали необхідними для доведення свого злочинного наміру до кінця.
Крім того 03 лютого 2015 року, близько 20 години 15 хвилин неповнолітній ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились на вул. Дмитріївській в м. Харкові, де побачили раніше не знайомого неповнолітнього ОСОБА_12 , який йшов їм на зустріч, слухаючи музику через навушники по мобільному телефону «Samsung Galaxy S2».
ОСОБА_10 , вступив у злочинний зговір з ОСОБА_9 , спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, реалізуючи який, вони, діючи умисно, перебуваючи поблизу будинку № 26 по вул. Дмитриївській в м. Харкові, підійшли до ОСОБА_12 ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_10 схопив ОСОБА_12 під руку та, утримуючи його силою біля себе, почав наносити потерпілому удари кулаками в область обличчя, вимагаючи від нього передачі мобільного телефону.
Потерпілий ОСОБА_12 намагався вирватись від ОСОБА_9 , однак ОСОБА_10 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, почав наносити удари руками та ногами ОСОБА_12 в область обличчя, при цьому також, вимагаючи від останнього передачі його мобільного телефону.
Від отриманих ударів ОСОБА_12 упав на землю, після чого ОСОБА_9 , відкрито викрав з кишені його штанів мобільний телефон «Samsung Galaxy S2». При цьому ОСОБА_10 , який в той час знаходився разом з ОСОБА_9 , своєю присутністю завдавав психологічного впливу на потерпілого, подавляючи будь-які його спроби до спротиву.
Таким чином ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, в групі, застосовуючи насильство, спричинили потерпілому ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи №357-ая/15 від 06.02.2015, наступні тілесні ушкодження: множинні переломи кісток носа без суттєвого зміщення уламків, крововиливи на носі, віці лівого ока, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, та відкрито заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_12 «Samsung Galaxy S2», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1512 від 27.02.2015 - 1800 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний росуд.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України визнав частково та пояснив суду, що 03 лютого 2015 року, приблизно о 16 год. він, приїхав до Харкова, щоб влаштуватися на роботу і знайти житло. Приблизно о 17 год. він зустрівся з ОСОБА_13 біля станції метро «Історичний Музей». З ОСОБА_14 був хлопець, раніше йому не знайомий. ОСОБА_15 , запросив його в гості, він погодився і, вони втрьох пішли до ОСОБА_14 . У ОСОБА_14 вдома він був вперше, крім них, у ОСОБА_14 вдома були ще три дівчини і два хлопця. Вони спілкувалися і пили пиво. Він випив приблизно літр пива і 200 грам горілки. ОСОБА_14 також випивав з ними. Приблизно о 20 год. він із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , попрямували гуляти по ОСОБА_18 . Через 20 хвилин ОСОБА_19 поїхав до дому, а до них приїхала знайома ОСОБА_20 та вони втрьох пішли гуляти в напрямку «Південного Вокзалу».
На вул. Дмитріївській, вони зустріли чоловіка, на вигляд 50 років. Коли вони проходили повз нього йому здалося що це його знайомий, але він не впізнав його. У цей момент він вирішив пожартувати і знаходячись позаду цього чоловіка, завів праву руку за його шию і несильно притягнув до себе. Чоловік схопив його за руку і спробував перекинути через себе, в цей момент ОСОБА_21 , який знаходився попереду праворуч від нього, наніс удар чоловіку ногою в область голови, від чого чоловік впав на спину, а він упав поруч. ОСОБА_15 , завдав чоловікові ще кілька ударів в область тулуба, він ударів більше не завдавав, і вони пішли звідти.
Дівчина, яка була із ними, пішла від них до цих подій.
Хвилин через 10 після, він побачив на вулиці хлопця і пішов далі, але почув як ОСОБА_15 , який знаходився позаду нього, почав бити цього хлопця. Озирнувшись, він побачив, що хлопець лежить на землі, а ОСОБА_14 ногами завдає йому ударів по корпусу і по голові, в область обличчя. Він підбіг до ОСОБА_14 і завдав хлопцю кілька ударів по тулубу кулаками, після чого вони пішли. Через кілька хвилин ОСОБА_14 дістав мобільний телефон «Самсунг», темного кольору, сказав, що підібрав його коли вони били хлопця. Він взяв телефон, розблокував його, в цей момент до них підійшла дівчина, яка була з ними раніше. Також до них під`їхав автомобіль, з якого вийшли чоловіки, і запитали їх, з приводу телефону. Він злякався і втік, викинув телефон, забіг за ріг будинку, зупинив таксі і поїхав до знайомого на ім`я ОСОБА_22 , у якого переночував. Наступного дня вранці він, дізнавшись, що ОСОБА_14 в міліції, злякався та поїхав додому.
Провину визнає частково оскільки попрередньої домовленості із ОСОБА_16 , щодо нападу на потерпілих не було. Він вважає невірною кваліфікацію його дій органом досудового слідства за ст.ст.186 та 187 КК України, оскільки все вийшло спонтанно та у нього не було умислу на заволодіння майном потерпілих.
Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди визнає частково.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України визнав частково та надав суду пояснення аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_9 .
Також пояснив, що 03 лютого 2015 року, приблизно о 17-40 год., він із ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та знайомою на імя ОСОБА_24 вийшли від нього з дому пройтися.
Перебуваючи біля станції метро «Історичний музей» ОСОБА_17 відійшов у справах. В цей час ОСОБА_25 чіплявся до перехожих, намагався їх спровокувати на конфлікт оскільки був не тверезий, поводився агресивно. Не дочекавшись ОСОБА_26 вони пішли в бік «Південного Вокзалу» по вул. Полтавський Шлях, щоб забрати речі ОСОБА_27 .
На перехресті вул. Полтавський Шлях і ОСОБА_28 між ОСОБА_23 та двома незнайомими чоловіками виник конфлікт, вони зі ОСОБА_24 забрали звідти ОСОБА_29 , який віддав ОСОБА_24 куртку і попрямував по вул. Мало Гончаровській до вул. Дмитріївської. Він побіг за ОСОБА_23 та побачив, як останній зі спини напав на чоловіка, обхопив того за шию і повалив на землю. Він під руки відтягнув ОСОБА_29 від вказаного чоловіка.
Чоловік теж піднявся і відійшов у сторону, він тримаючи ОСОБА_29 за кофту, повів його в бік вул. Полтавський шлях, щоб зустрітись з ОСОБА_24 , у якої залишилася куртка ОСОБА_27 .. Приблизно через 20 метрів ОСОБА_25 вирвався і побіг назад. Він розвернувся, пішов за ОСОБА_23 і побачив, як той утримує не знайомого хлопця, рукою збив з останнього шапку. Хлопець почав тікати, але ОСОБА_25 наздогнав його і розгорнувши обличчям до себе штовхнув у груди, від чого хлопець впав спиною на землю. ОСОБА_25 , придавив хлопця коліном правої ноги в районі грудної клітки і почав наносити тому удари руками у область обличчя. Він відтягнув ОСОБА_29 від хлопця. ОСОБА_25 заспокоївся і вони пішли по вул. Мало Гончаровській в напрямку вул. Конєва. На перехресті з вул. Конєва вони зустріли ОСОБА_24 і втрьох пішли в бік «Південного вокзалу». Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_30 хтось подзвонив на мобільний телефон, ОСОБА_25 відповів, що він друг ОСОБА_31 . Після розмови ОСОБА_25 почав розбирати телефон і він поцікавився у нього, навіщо він це робить, на що ОСОБА_25 відповів, що хоче замінити сім картку. Світлана також запитала у ОСОБА_29 , звідки у нього цей телефон. В цей час до них ззаду підійшли двоє чоловіків, один з яких повалив його і зв`язав руки, а другий затримав ОСОБА_24 . ОСОБА_32 втік звідти.
Він нікому з осіб, на яких нападав ОСОБА_25 ударів не завдавав, також йому невідомо звідки у ОСОБА_29 взявся мобільний телефон.
Провину визнає частково оскільки попрередньої домовленості із ОСОБА_23 , щодо нападу на потерпілих не було. Вважає невірною кваліфікацію його дій органом досудового слідства за ст.ст.186 та 187 КК України, оскільки все вийшло спонтанно та у нього не було умислу на заволодіння майном потерпілих.
Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди визнає частково. Його рідними на відшкодування маральної шкоди сплачено представнику неповнолітнього потерпілого 5000 гривень.
Суд критично ставиться до зазначених вище пояснень обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо обставин скоєння злочинів, та вважає, що такі їх пояснення викликані бажанням уникнути покарання за скоєння тяжких злочинів, оскільки їх провина у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 03 лютого 2015 року, приблизно о 19-30 год. він повертаючись з роботи додому прямував по вул. Дмитріївській в м.Харкові у бік трамвайної зупинки, яка розташована на вул. Полтавський Шлях.
Проходячи повз будинок № 26 по вул. Дмитріївській, йому на зустріч йшли двоє невідомих хлопців, які розмовляли між собою та візуально перебували в нетверезому стані.
Після того як вказані хлопці пройшли і опинилися у нього за спиною, він відчув удар під коліно лівої ноги, та один з них, як він дізнався пізніше ОСОБА_25 , почав його душити, сказав щоб він віддав гроші і телефон.
Він спробував звільнитися, але в цей час другий чоловік ОСОБА_10 , перебуваючи праворуч від нього, завдав йому удар правою ногою в праву сторону голови, в область скроні, він встиг прикрити голову рукою. Від удару він впав на землю, ОСОБА_25 впав разом з ним, так як він потягнув його за собою. Після чого хлопці удвох почали вимагати у нього гроші і мобільний телефон.
Він, скориставшись тим, що його не б`ють, встав на ноги і почав відходити назад, а ці хлопці попрямували звідти в сторону вул. Червоножовтневої.
Він підняв з землі свої речі, які впали під час нападу і в цей момент почув крик про допомогу.
Озирнувшись він побачив тих же хлопців, які затиснули хлопчика одягненого в чорну куртку з двох сторін. Він крикнув, щоб вони відпустили хлопця, проте на його слова вони не відреагували.
Після цього хлопчик вирвався і побіг до автомобіля, який стояв на узбіччі дороги, однак машина відразу поїхала.
Ці двоє чоловіків продовжили переслідувати хлопчика і наздогнавши його почали бити, завдаючи йому удари в область обличчя та тулуба ногами і руками.
Він розуміючи, що з двома чоловіками не впорається, підійшов до автомобіля і попросив про допомогу водія. Коли він розмовляв з водієм, до них підійшов хлопчик, якого били і сказав, що у нього забрали мобільний телефон.
Вони з водієм пішки, почали переслідувати цих двох молодих людей, які попрямували в сторону вул. Конєва.
Коли ці двоє хлопців уходили до них приєдналась ще одна особа одягнена у камуфляж.
Водій машини викликав наряд міліції. У цей час біля них проїжджала машина приватної охорони, та вони попросили охоронців про допомогу. Ці молоді люди втрьох повернули за ріг будинку по вул. Гончарівська. Автомобіль охорони зупинився поруч з ними.
Він, водій і хлопчик підійшли до вказаних осіб, ОСОБА_25 втік, ОСОБА_33 спіткнувся і впав, а третьою людиною, яка була в камуфляжі виявилася дівчина.
Вони, затримали ОСОБА_10 і дівчину, яких передали прибулим співробітникам міліції.
До обвинувачених претензій не має, при призначенні їм покарання покладається на розсуд суду.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснив, що 03 лютого 2015 року, о 19 год. він прийшов на додаткові заняття до вчительки, яка проживає по АДРЕСА_3 .
Приблизно о 20-10 год. він вийшов з занять і попрямував в сторону вул. Полтавський Шлях, розмовляв по своєму мобільному телефону із другом.
Проходячи повз будинок АДРЕСА_4 на відстані 10 метрів він побачив, як двоє раніше невідомих хлопців бють невідомого йому чоловіка.
Після цього один з цих хлопців, як він дізнався пізніше ОСОБА_25 , підійшов до нього, взяв під ліву руку і сказав, щоб він віддав йому свій телефон. Він заховав телефон в кишеню штанів.
Тоді чоловік почав його тягнути за ріг будинку, завдав йому удару правою рукою в ніс.
До них підійшов другий молодий чоловік ОСОБА_6 і завдав йому удару ногою по лівій нозі під коліно.
Після цього удару вони вдвох продовжили його тягнути за будинок, обшукували кишені штанів і куртки, він намагався опиратися і звав на допомогу. ОСОБА_33 , завдав йому удару кулаком лівої руки в область голови.
ОСОБА_25 , зняв з нього шапку і вихопив навушники, від чого дріт навушників порвався, в цей момент у нього з кишені куртки випали гроші декілька монет, також відірвався капюшон від куртки.
Після цього обидва чоловіки залишили його і несподівано почали тікати в бік вул. Конєва.
Він цим скористався і підбіг до автомобіля «Газель», який був припаркований на вулиці Дмитріївській, просив про допомогу чоловіків, які сиділи в салоні, проте машина завелася і поїхала.
В цей момент нападники знову повернулися, ОСОБА_25 , схопив його однією рукою за рюкзак, а ОСОБА_15 за куртку і потягнули його до кута будівлі, де стали бити його кулаками по обличчю, він закрив обличчя руками після чого ОСОБА_25 , штовхнув його на асфальт і він впав. ОСОБА_15 завдав йому ще п`ять ударів по ногах, а ОСОБА_25 кілька ударів в область обличчя, яке він прикрив руками і удари припадали по передпліччях рук. Після нанесених ударів у нього помутніло в голові і коли він лежав на спині, ОСОБА_25 , витягнув його телефон «Samsung Galaxy S2», з номером НОМЕР_1 , який знаходився в зовнішній лівій кишені штанів, після чого обидва чоловіки побігли в бік зупинки тролейбуса 11 маршруту.
Свідок ОСОБА_35 показала суду, що 03 лютого 2015 року, близько 13-30 год. вона подзвонила своєму знайомому ОСОБА_36 і домовилася з ним про зустріч на вул. Римарській в Харкові.
О 13-50 год. вона прийшла до ОСОБА_37 додому, у нього знаходився їхній спільний друг ОСОБА_19 , вони дивилися телевізор, слухали музику і пили пиво.
Приблизно через дві години ОСОБА_38 на мобільний телефон подзвонив його знайомий ОСОБА_25 , який просив щоб його зустріли.
ОСОБА_39 вийшов з дому, через деякий час повернувся з ОСОБА_40 , який сказав, що йому необхідно забрати сумку з камери схову на вокзалі. ОСОБА_32 був одягнений в сині джинси, кофту чорну, куртку зі шкірозамінника, в розмові говорив, що йому 17 років.
За вечір вони разом випили близько п`яти літрів пива, після чого вчотирьох вийшли на вулицю, було вже темно.
Біля ОСОБА_41 узвозу ОСОБА_19 пішов, і вони втрьох подалися на вул. Квітки Основ`яненка, після чого пішли в сторону «Південного вокзалу» по вул. Полтавський шлях. ОСОБА_32 почав чіплятися до людей і агресивно поводився, на їх зауваження не реагував. Коли вони дійшли до перехрестя з вул. Маршала Конєва, ОСОБА_32 пристав до хлопців, ОСОБА_14 размірив їх. Після цього ОСОБА_32 віддав їм свою куртку і попрямував в сторону «Ломбарду» на вул. Дмитріївську. ОСОБА_39 побіг за ним, вона залишалась на місці.
Хвилин через 15 вона пішла в напрямку куди пішли хлопці, навздогнала їх на вул. Конєва, віддала ОСОБА_42 куртку. ОСОБА_25 дістав мобільний телефон, на який надійшов виклик, він почав розмову і представився чиїмось другом. Після цього ОСОБА_32 спробував розібрати телефон і витягти сім карту, але у нього не вийшло і він віддав телефон ОСОБА_33 , у якого теж не вийшло розібрати телефон.
Після цього їх з ОСОБА_43 затримали невідомі чоловіки, а ОСОБА_32 втік. Як їм пояснили, ОСОБА_32 побив якогось хлопчика.
Аналогічні пояснення надані суду свідком ОСОБА_44 .
Свідок ОСОБА_45 пояснив суду, що 03 лютого 2015 року, приблизно о 20-50 год. він знаходився біля будинку №20 по вул. Дмитріївській в м.Харкові. До нього підійшов незнайомий чоловік і повідомив про те, що двоє хлопців побили третього і відібрали у нього телефон. Він повернувся в бік куди вказав цей чоловік і побачив як як двоє хлопців бють іншого хлопця, який лежав на землі. Він хотів зробити їм зауваження, але не встиг оскільки ці двоє хлопців бистро рушили в бік зупинки тролейбуса.
Вони вдвох рушили за хлопцями, шляхом чоловік повідомив його про те, що ці два хлопця раніше побили його та намагалися відібрати гроші і телефон. В цей час до них підійшов хлопець, якого побили, обличчя у хлопця було у крові. ОСОБА_46 розповів, що його побили та відібрали телефон. Він зателефонував у міліцію, і вони пішли за цими хлопцями. На кругу тролейбуса до цих хлопців підійшла дівчина, одягнута у камуфляж і вони втрьох пішли у двір будинку на вул. Мало Гончаровській, вони пішли за ними і він побачив, що хлопці із дивчиною розглядають мобільний телефон «Самсунг», він запитав у них як новий телефон, на що один з хлопців пішов у його бік, але спіткнувся, впав і вони його затримали, другий хлопець, у якого був телефон збіжав звідти, а дівчина намагалась звільнити хлопця, якого вони затримали. Після цього вони повернулись до його автомобіля і передали затриманого хлопця співпрацівникам міліції.
Аналогічні пояснення надані суду свідком ОСОБА_47 .
Окрім наведених вище пояснень потерпілих та свідків провина обвинувачених також підтверджується наступними письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Фактом вилучення слідчим в ході огляду місця події біля будинку №26 по вул. Дмитріївський в м.Харкові монет номіналом у 50, 10 та 5 копійок, шапки і пошкодженого дроту від навушників, які належать неповнолітньому ОСОБА_12 , зафіксованому у протоколі від 03.02.2015 і фото таблиці до нього.
Згідно висновку експерта ХОБСМЕ № 357-ая/15 від 06.02.2015р., - у потерпілого ОСОБА_12 мали місце множинні перелами кісток носу без суттєвого зміщення відламків, крововиливи на носі та віці лівого ока, які утворилися від від дії тупих твердих предметів у строк вказаний потерпілим.
За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, яка потягнули за собою короткочасний розлад здоровя.
Судово медичні дані щодо механізму і способу спричинення ушкоджень ОСОБА_12 не суперечать відомостям, на які вказує ОСОБА_12 при його допиті.
В ході проведення слідчого експерименту 19.02.2015, біля будинку №26 по вул. Дмитріївський в м. Харкові за участю потерпілого ОСОБА_12 , останній розповів та показав на місцевості про обставини нападу на нього 03.02.2015, підтвердивши дані ним показання органу досудового слідства.
В ході проведення слідчого експерименту 20.02.2015, за участю потерпілого ОСОБА_12 , останній розповів та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень 03.02.2015 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і заволодіння останніми його майном, підтвердивши дані ним показання органу досудового слідства.
Згідно висновку експерта ХОБСМЕ № 571-ая/15 від 26.02.2015р., - у ОСОБА_12 мають місце множинні перелами кісток носа без суттєвого зміщення відламків, крововиливи на носі та віці лівого ока, які утворилися від дії тупих твердих предметів у строк вказаний у постанові.
За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, яка потягнули за собою короткочасний розлад здоровя.
Судово медичні дані щодо механізму і способу спричинення ушкоджень ОСОБА_12 не суперечать відомостям, на які вказує ОСОБА_12 при його допиті, а також при проведенні слідчого експерименту з його участю.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ № 1512 від 27.02.2015, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy S2» складала - 1800 грн.
В ході проведення слідчого експерименту 18.02.2015, за участю потерпілого ОСОБА_11 , останній розповів та показав на місцевості про обставини нападу на нього 03.02.2015 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підтвердивши дані ним показання органу досудового слідства.
Згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 352-ая/15 від 04.02.2015, у ОСОБА_11 має місце садно на правій руці, яке утворилося від дії тупого твердого предмету і могло бути спричинено у строк вказаний потерпілим. За ступенем тяжкості це легке тілесне ушкодження.
В ході проведення слідчого експерименту 24.02.2015, за участю потерпілого ОСОБА_11 , останній розповів та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень 03.02.2015 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підтвердивши дані ним показання органу досудового слідства.
Згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 570-ая/15 від 25.02.2015 року, у ОСОБА_11 має місце садно на правій руці, яке утворилося від дії тупого твердого предмету і могло бути спричинено у строк та за механізмом вказаним потерпілим в ході слідчого експерименту. За ступенем тяжкості це легке тілесне ушкодження.
Фактом впізнання 09 лютого 2015 року, потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , як особи, яка 03.02.2015 спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його майном, зафіксованому у відповідному протоколі та фото таблиці до нього.
Фактом впізнання 09 лютого 2015 року, потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , як особи, яка 03.02.2015 спричинила йому тілесні ушкодження, зафіксованому у відповідному протоколі та фото таблиці до нього.
В процесі одночасного допиту підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_11 , останній підтвердив свої пояснення про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Речовим доказом по справі: дротом чорного кольору від навушників, вилученим при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 .
Оцінюючи вищевказані докази суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства, і підтверджується сукупністю доказів, досліджених і оголошених в судовому засіданні, які узгоджуються із показаннями потерпілих і свідків, даними ними в ході судового слідства.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 :
за епізодом заволодіння майном ОСОБА_11 , за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
за епізодом заволодіння майном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він на час вчинення злочинів був неповнолітньою особою, віком 17 років, із базовою середньою освітою, виховується у повній сімї, його вихованню та утриманню з боку батьків приділяється належна увага, не працює, не одружений, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 встановлена інвалідність дитинства до 18 років, раніше судимий: 28.12.2015 Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, має постійне місце реєстрації та мешкання у Харківський області, за місцем мешкання характеризується позитивно, хворіє на анофтальм зправа, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він на час вчинення злочинів був неповнолітньою особою, віком 17 років, із базовою середньою освітою, виховується у не повній сімї, його вихованню та утриманню з боку матері приділяється належна увага, не працює, не одружений, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання у м. Харкові, за місцем мешкання характеризується позитивно, у 2003 році хворів на гнойний менінгіт, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: Лікворно гипертензіонний та церебрастенічний синдроми, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає вчинення злочинів неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , у відповідності зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного спяніння.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , у відповідності зі ст.66 КК України, суд визнає вчинення злочинів неповнолітнім, добровільне часткове відшкодування моральної шкоди завданої потерпілому.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , у відповідності зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного спяніння.
При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд враховує, що ними вчинені тяжкі злочини, ОСОБА_9 в період відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, дані про особу обвинувачених, ступінь суспільної небезпеки вчинених ними злочинів, обставини, які помякшують і обтяжують покарання обвинувачених, і вважає необхідним і достатнім призначити неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, у вигляді позбавлення волі на певний строк. ОСОБА_9 в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, з конфіскацією майна, з призначенням остаточного покрання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання знову призначеного покарання із невідбутою частиною покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28.12.2015. Обвинуваченому ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне призначити покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, із застосуванням ст.69 КК України, ніжче від меж встановлених санкцією ч.2 ст.187 КК України, з конфіскацією майна, та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, згідно з вимогами ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покрання більш суворим.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нового злочину.
Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_8 , в судовому засіданні підтримала позовні вимоги до представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, вказала на те, що родичами ОСОБА_10 їй надано 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про стягнення в солідарному порядку з представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню з урахуванням представлених суду доказів: документів про придбання пошкодженого та вартість викраденого майна неповнолітнього потерпілого.
Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про стягнення в солідарному порядку з представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з урахуванням перенесеного неповнолітнім потерпілим ОСОБА_12 стресу, пов`язаному із діями обвинувачених, порушенням способу життя потерпілого, проходженням ним курсу лікування, з урахуванням часткового відшкодування ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 5000 гривень, яку суд оцінює в розмірі - 5000 гривень 00 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 .
Запобіжний захід відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін, у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , та у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 .
Суд вирішує питання про речові докази на підставі вимог ст.ст. 98, 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання знову призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Термін відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання, як зазначено в ухвалі слідчого судді, тобто з 09 лютого 2015 року, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання, термін його перебування під вартою з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України.
До набрання вироком суду законної сили міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 залишити без змін, у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
До набрання вироком суду законної сили міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 залишити без змін, у вигляді домашнього арешту.
Після набрання вироком законної сили змінити міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Термін відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з солідарно з ОСОБА_6 (І/Н № НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальних збитків 2577 гривень 90 коп., по 1288 гривень 95 коп. з кожної.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 5000 гривень 00 коп.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: дріт чорного кольору від навушників мобільного телефону марки «Самсунг», який знаходиться у камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП Київського ВП ГУ НП України в Харківській області, - повернути власнику ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим ОСОБА_9 , який утримується під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1