А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: Животова Є.Г. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі судового засідання Головець М.А., за участі прокурора Дьоміної І.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000163, за апеляційною скаргою Хустського міжрайонного прокурора Кайла І.Ю. на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 02.10.2013, яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, пенсіонера, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не судимого визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.271 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку та покладено обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Позов прокурора задоволено з ОСОБА_3 на користь держави в особі Хустської районної лікарні стягнуто 13 583,64 грн. спричиненої внаслідок кримінального правопорушення майнової шкоди.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішено у відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання запобіжного заходу не застосовувався.

Згідно вказаного вироку начальник лісопереробного цеху ВКФ «Леда С-Україна» ОСОБА_3, будучи відповідальним за здійснення виробничо-господарської діяльності цеху та особою, яка повинна забезпечувати технічно правильну експлуатацію устаткування цеху, здійснювати контроль за дотриманням працівниками правил і норм охорони праці і техніки безпеки на підставі затвердженої наказом директора вказаного підприємства Інструкції з охорони праці від 15.02.2012 № 2, неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них, при виконанні робіт з розпилювання деревини допустив грубе порушення вимог законодавства про охорону праці, що спричинило тяжкі наслідки за таких обставин.

Так, 29.01.2013 ОСОБА_3, в порушення пп. 6.3.21, 7.4.1 Правил охорони праці в деревообробній промисловості, пп. 4.9.6 Правил безпечної роботи з інструментом та пристроями, п. 6,7,9 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011, під час оброблення пиломатеріалу довжиною 4 м за межами верстата, не установ опори у вигляді стояків з роликами, приставних столиків чи роликових столів, допустив до виконання робіт у виробничому процесі деревообробної промисловості працівника ОСОБА_4, який не мав відповідної професійної підготовки, допустив експлуатацію багатопильного верстата, на якому запобіжні упори (кігтеві завіси) важко підіймались та опускались у початкове положення і не були очищені від кори та тирси, що накопичувались під час роботи верстата.

Цієї ж доби ОСОБА_3 допустив до роботи в керованому ним цеху багатопильний верстат без проведення експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час його експлуатації та без отримання в територіальному органі Держгірпромнагляду спеціального дозволу на експлуатацію таких механізмів.

Внаслідок допущеного ОСОБА_3, як начальником лісопильного цеху ВКФ «Леда С-Україна», порушення правил безпеки виробництва, 29.01.2013, біля 16 год., під час роботи на вищевказаному деревообробному верстаті, при поверненні деревини ріжучим механізмом, у звязку із засміченістю кігтевої запобіжної завіси, відбувся викид уламків деревини в напрямку громадянина ОСОБА_4, який отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 140 від 13.02.2013Холод В.Й. отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани верхньої третини лівого стегна та фораменального перелому крижової кістки справа, які згідно висновку експерта № 140 від 13.02.2013 є тяжкими, небезпечними в момент їх заподіяння.

В уточненій апеляційній скарзі, з доповненням до неї, прокурор вказує, що вирок є незаконним, у звязку із чим підлягає зміні через неправильне застосування судом кримінального закону.

Так, в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України суд неправомірно призначив ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, не врахувавши, що обвинувачений досяг пенсійного віку.

З урахуванням наведеного, прокурор просить змінити вирок від 02.10.2013 в частині призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1 700 грн. із залишенням без змін вироку в іншій його частині.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка просила задовольнити подану прокурором апеляцію з доповненнями, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, провівши судові дебати, колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, що не заперечувалося сторонами, вищевказаним діянням ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.271 КК України порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що спричинило тяжкі наслідки.

У звязку із цим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано судом за ч.2 ст.271 КК України, що відповідає матеріалам кримінального провадження.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, неправильно застосував кримінальний закон відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день постановлення судом вироку, 02.10.2013, виповнилося 62 роки, а отже він досяг пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Разом з тим, зазначена в апеляції прокурора вимога щодо скасування вироку від 02.10.2013 в частині призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі з призначенням обвинуваченому апеляційним судом іншого покарання у вигляді штрафу застосуванням ст.69 КК України відхиляється з наступних підстав.

Так, ч.2 ст.271 КК України передбачено покарання у вигляді: виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до пяти років, або позбавленням волі на строк до семи років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років або без такого.

Прокурор в своїй уточненій, з доповненнями, апеляції просить призначити обвинуваченому покарання, не передбачене санкцією ч.2 статті 271 КК штраф, із застосуванням правил ст.69 КК.

Відповідно до розяснень, що містяться в абз.7 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 суд не вправі перейти до більш мякого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Передбачений ч.2 ст.271 КК злочин відповідно до ст.12 КК відноситься до категорії тяжких, а тому можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності/(покарання) на підставі ст.ст. 44-48, 74 ч.4 КК виключається.

Відповідно до ст.69 КК України суд за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З вироку вбачається, що обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_3 визнано визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Будь-які інші обставини, що помякшують покарання ОСОБА_3 судом визнані не були.

Під час розгляду кримінального провадження прокурор не вказував про наявність інших обставин, окрім наведеної, що помякшують покарання ОСОБА_3; не заявляв клопотання про дослідження матеріалів кримінального провадження, в яких би містилися дані, що характеризують особу ОСОБА_3, які в сукупності могли бути визнані, як обставини, що помякшують покарання.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положення ст.69 КК України.

Передбачене ч.2 ст.271 КК покарання у вигляді позбавлення волі можна призначати особам, які досягли пенсійного віку, однак в апеляції прокурора не йдеться про необхідність скасування вироку внаслідок його мякості, а тому апеляційний суд, з урахуванням ст.421 КПК, не вправі скасувати оскаржений прокурором вирок місцевого суду з призначенням обвинуваченому суворішого покарання, як і не може призначити покарання у вигляді виправних робіт відповідно до ст.57 КК покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого, а ОСОБА_3 безробітний.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,405,407, 408, 418,419,420, 421 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 02.10.2013 щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді: