Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-509/11 року Головуючий по 1 інстанції (1-й Категорія ст. ст. 236-7, 236-п. 3 ч. 2 раз) - ОСОБА_1
ст. 347, 382 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції
Доповідач в касаційній інстанції
Головуючий в суді 1 інстанції (2-й
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

IMEHEM УКРАЇНИ

"21" жовтня 2011 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-

судді Літвінцева В.М.

суддів палати: ОСОБА_6, ОСОБА_7

за участю:

прокурора Іщенка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції матеріали за апеляцією ст. прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_8 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2011 року про повторне задоволення скарги до суду захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах гр. ОСОБА_10 (особи, проти якої було порушено кримінальну справу) i скасування постанови в. о. прокурора Черкаської області Вегери В.М. від 26 березня 2010 року про порушення кримінальної справи стосовно директора СФГ «Половинчик» Монастирищенського району Черкаської області ОСОБА_10 за фактом умисного ухилення від сплати податків до державного бюджету в особливо великих розмірах, за ч. 3 ст. 212 КК України, в порядку ст. т. 236-7, 236-8 КПК України, -

встановила:

Із постанови в. о. прокурора Черкаської області від 26 березня 2010 року вбачається, що ОСОБА_10, працюючи на посаді директора СФГ «Половинчик» Монастирищенського району Черкаської області, будучи особою відповідальною за правильність нарахування та своїчасність сплати податків та обов'язкових платежів до бюджету, умисно, з метою ухилення від сплати податків в період з січня по грудень м-ць 2009 року включав до податкової декларації з податку на додану вартістъ дані щодо обсягів поставки сільськогосподарських. товарів, які не виготовлені на власних або орендованих виробничих потужностях, що призвело до не нарахування та несплати до держбюджету ПДВ в сумі 2479453 грн. 21 коп., чим порушено п. п. 8-1, 7 ст. 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість», що підтверджується також експертним економічним дослідженням № ЗЗ-б від 15.03.2010 року. Кримінальну справу за № НОМЕР_1 для організації i проведения досудового слідства направлено до слідчого відділу податкової міліції ДПА в Черкаській області (к/с - а. с. 1, о/п - а. с. 4).

Будучи незгідними з цим, захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 ще 30.07.2010 року звернувся до Придніпровського райсуду м. Черкаси (за місцем знаходження автора постанови) iз скаргою в порядку ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України на предмет скасування постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_10. На час розгляду скарги просив слідчі дії по cправі зупинити ( о/п - а. с. 1-3).

10 серпня 2010 року суд прийняв скаргу захисника ОСОБА_9 до свого провадження, відкривши його своєю постановою, без зупинення слідчих дій по справі (о/п -а.с. 5), витребував саму кримінальну справу (о/п - а. с. 6,8), а 27.08.2010 року за участі сторін розглянув скаргу, задовольнивши її i скасувавши постанову в.о. прокурора Черкаської області від 26.03.2010 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_10Г.(постанова, друк.текст - о/п, а. с. 21-23).

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 27 вересня 2010 року (справа № 10-379/2010 р. - суддя-доповідач ОСОБА_11) зазначене рішення місцевого суду залишено без змін, а апеляція на нього прокурора - без задоволення (о/п - а. с. 41-44).

Скасовуючи ці рішення нижчестоящих судів в задоволення касацшного подання прокурора, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України в своїй yxвалі від 31 травня 2011 року (справа № 5-1310 км 11 - суддя-доповідач ОСОБА_3М.) зазначила, що замість перевірки наявності приводів i підстав для порушення даної кримінальної справи Черкаські суди першої та апеляційної інстанцій фактично здійснювали перевірку доказів про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_10 ознак складу злочину, що може мати місце лише при провадження досудового слідства після порушення кримінальної справи в порядку i за процедурою, передбаченою КПК України, вдавшись тим самим до оцінки доказів, які були зi6paнi органом досудового слідства, та зясування фактичних обставин даної справи. Із вказівкою на необхідність врахувати наведене та прийняти законне й обгрунтоване рішення ВСС України, з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України, постановив скерувати матеріали на новий судовий розгляд. Таким чином, відповідь на питания, чи було у в. о. прокурора області станом на 26.03.2010 року достатньо приводів i підстав для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_10 в позитивному для його вирішення плані - була зрозумілою i сумнівів не викликала (о/п - а. с. 57-59, 60-61).

Натомість суд першої інстанції при повторному розгляді скарги адвоката в іншому своєму складі 28.07.2011 року виніс аналогічне по cyтi та формі рішення (постанова - о/п, а. с. 82-84), використовуючи для цього дещо іншу мотивацію та обгрунтування, яку на цей раз надали суду захисники ОСОБА_10 в свєму «клопотанні»( а по суті доповненнях до скарги) від 27.07.2011 року (о/п - а. с. 73-76).

При цьому, доповнення до скарги адвоката ОСОБА_9 та його колеги - адвоката ОСОБА_12 до суду були прийняті судом без винесення будь-якого процесуального рішення, навіть у протокольній формі, після винесення ним постанови вфд 4.07.2011 року про повторне прийняття до судового провадження справи по скарзі через скасування попередніх судових рішень ухвалою ВСС України. Суд знову вдався до оцінки наявних в матеріалах доказів та зясування фактичних обставин справи, докладно навівши та обгрунтувавши у постанові свою думку з цього приводу.

Прокурор, який брав участь в судах наведених вище інстанцій по даних матеріалах, дотримуючись зайнятої ним позиції щодо достатності приводів i підстав для порушення кримінальної справи проти ОСОБА_10 ставить питания в апеляції про скасування на цей раз i постанови суду від 28.07.2011 року з поверненням матеріалів на новий судовий розгляд до місцевого суду, вказуючи, зокрема, на ігнорування останнім висновків i вказівок суду касаційної інстанції (вх. № 10-8923 від 4.08.11 р.).

Негайно витребувані матеріали окремого судового провадження № 4-468/11р. та кримінальні справи № НОМЕР_1 iз подвійним нагадуванням надійшли на апеляційну перевірку тільки 2.09.2011 р. Вперше призначений на 20.09.2011 року через тривалу хворобу судді-доповідача апеляційний розгляд даних матеріалів відбувся тільки 21.10.2011 року, без участі сторони захисту з невідомих для суду причин, неявка яких не являється перешкодою для розгляду апеляції прокурора у їx відсутність. Судове слідство по справах даної категорії те провадиться, протокол судового засідания - не ведеться (ч. 1 ст. 382 КПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав власну апеляцію i наполягав на скасуванні зазначеного судового рішення, як незаконного, стверджуючи про судову перспективу розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_10; вивчивши матеріали окремого судового провадження за № 4-468/11 p. i самої кримінальної справи № НОМЕР_1 з даного питания в умовах нерозголошення їx даних; перевіривши доводи апеляції прокурора, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити i скасувати постанову суду через наступне.

В засіданні апеляційного суду 21.10.2011 року, яке відбулося тільки на третій раз i стороною захисту, на відмшу від прокурора, чомусь знову було проігноровано (хоча відповідні повідомлення суду i копія апеляції прокурора були направлені на їx адресу своєчасно), - зазначені в апеляції обставини знайшли своє педтвердження.

А саме - істотне порушення судом першої інстанції норм чинного кримінально-процесуального законодавства, які регулюють дане питания.

Так, стверджуючи в постанові про відсутність жодних фактичних даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_10 ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, суд, перелічуючи та оцінюючи за власним переконанням надані органом досудового слідства докази, розподіляє їx на головні та чисто формальні, похідні та другорядні, тощо. Тобто по належності i достовірності надає перевагу одних з них над іншими, що на даній стадії кримінального процесу є неприпустимим.

В порушення строків, зазначених у ч. 2 ст. 236-8 КПК України, суд протягом п'яти днів не спромігся винести постанову про порушення справи по скарзі в порядку ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України від дня її повторного надходження до суду після скасування попередніх судових рішень ухвалою ВСС України від 31.05.2011 року (о/п - а. с. 65, 66). А винісши її 4.07.2011 року (о/п - а. с. 66) - ніяким чином у процесуальній формі потім не ведреагував на прийняття ним «клопотання» (а по суті «доповнення до скарги» станом на липень 2011 року) сторони захисту від 27.07.2011 року, тобто за день до винесення судового рішення по скарзі, в обгрунтування якого вони у повному обсягу були потім використані судом.

I, головне, судом першої інстанції не виконані вказівки суду касаційної інстанції, який вже розглядав дані матеріали i визначився щодо законності (незаконності) попередніх рішень місцевого та апеляційного судів з даного питания; скасувавши їx i зазначивши, що рівень та обсяг проведеної ними роботи про відшуканню наявності (чи відсутності) приводів i підстав для порушення кримінальної справи проти ОСОБА_10 притаманний не цій, а іншій стадії кримінального процесу - повноцінному досудовому слідству по порушеній кримінальній cправі в порядку, передбаченому КПК України (о/п - а. с. 57-59; 60-61), - ст. ст. 399, 400 КПК України.

Тому, за наявності підстав, передбачених ст. 370 КПК України, повторне рішення суду першої інстанції, аналогічне по cyтi раніше скасованому, не може залишатися в силі підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного i керуючись ст. ст. 347 ч. 2 п. 3; 366 ч. 2, 370, 374, 382 ч. 1, 377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію ст. прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2011 року про скасування постанови в.о. прокурора Черкаської області Вегери В.М. від 26 березня 2010 року про порушення кримінальної справи стосовно гр. ОСОБА_10, винесену в порядку ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України, - скасувати.

Матеріали повернути на новий судовий розгляд в той же суд першої інстанції, в іншому його складі.

Головуючий

Судді