Справа № 349/512/16-к
Провадження № 11-кп/779/417/2016
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000086 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, згідно якого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ріпище Славутського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, що непрацює, раніше судимий:

- 02.06.1999 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 140, ч. 1 ст. 196, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, 04.09.2002 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 01.04.2003 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 07.02.2006 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку; 29.08.2006 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до арешту на строк 6 місяців; 19.12.2006 року звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;

- 28.12.2007 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70, ст. 71, КК України із застосуванням ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.05.2010 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 24.02.2011 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 09.08.2011 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців; 22.04.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 5 днів;

- 23.12.2014 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст. 70, ст. 71 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці з конфіскацією майна; звільнений 24 березня 2016 року по відбуттю терміну покарання,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст.307 КК України, та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили вирішено залишити без змін.

Цим же вироком вирішено строк відбування покарання рахувати з часу його затримання, а саме з 27.04.2016 року, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення.

Також вироком суду стягнено з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта та вирішено питання щодо речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України, з участю: прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, у зв`язку із його непричетністю до інкримінованих йому злочинів. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він сам звернувся до відділку поліції з прохання порушити відносно нього будь-яку справу, оскільки на той час він не мав ані житла, ані їжі. Зазначає, що він звернувся до апеляційного суду, оскільки на теперішній час з`явилась його дружина та дочка, яки запропонували йому жити з ними. Просить суд перевірити його показання за допомогою тестування на поліграфі для встановлення істинності його тверджень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 придбав, носив, зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу та будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого ст. 317 КК України, повторно незаконно придбав, перевозив та зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб.

Злочини вчинено при таких обставинах.

Влітку 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись у лісовому масиві біля м. Бурштина Івано-Франківської області знайшов предмет, схожий на вогнепальну зброю гвинтівку. Він почистив його та закопав у лісосмузі. 24 березня 2016 року ОСОБА_6 звільнився із місць позбавлення волі, не маючи засобів для існування, відкопав предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю гвинтівку. Вказаний предмет він перевіз та закопав у лісосмузі поблизу м. Рогатина Івано-Франківської області. Згодом ОСОБА_6 , який вважав, що знайдений ним предмет є вогнепальною зброєю, придатною для стрільби, придбав у м. Львові по вул. Рагузова за 50 грн. у невстановленої слідством особи 28 патронів калібру 5,45 мм, які незаконно перевіз у м. Рогатин, де 24 патрони закопав у лісосмузі поблизу міста та зберігав разом з гвинтівкою, а 4 патрони залишив при собі, щоб показати потенційним покупцям.

07 квітня 2016 року о 16 год. 30 хв. у с. Вербилівці Рогатинського району працівниками поліції було зупинено ОСОБА_6 у якого у правій кишені спортивної куртки виявлено та вилучено 4 патрони калібру 5,45 мм. У подальшому під час огляду місця події схованки ОСОБА_6 у лісовому масиві поблизу м. Рогатина, на яку працівникам поліції вказав ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено предмет, який є складовою частиною нарізної вогнепальної зброї пошкодженим корозією стволом з ствольною коробкою, модулем ударно-спускового механізму 7,62 мм самозарядної гвинтівки системи Токарєва, СВТ-40, не придатним для стрільби та 24 патрони калібру 5,45, які ОСОБА_6 незаконно зберігав. Вилучені у ОСОБА_6 предмети в кількості 28 штук, які той без передбаченого законом дозволу незаконно зберігав при собі та у схованці є боєприпасами військовими 5,45 мм ( 5,45х39 мм), патронами центрального бою, промислового виробництва, придатними для стрільби.

Крім того, 07.04.2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту в м. Бурштині Івано-Франківської області знайшов синій пакет із вмістом коробок маку снодійного. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та знаючи, що знайдена ним рослина є наркотичним засобом маковою соломкою, він, діючи умисно, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого, наркотичний засіб, який з метою збуту у подальшому перевіз маршрутним автобусом у м. Рогатин Івано-Франківської області.

Цього ж дня, перебуваючи у м. Рогатині та не знайшовши покупця, ОСОБА_6 направився у с. Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області, де мав намір збути наркотичний засіб жителям села, однак був затриманий працівниками поліції. ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет синього кольору в якому було виявлено та вилучено рослинну речовину у виді коробок маку, яка згідно висновку експерта №09/12-0255 від 08.04.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, кількість якої у висушеному стані становить 146,33 грами.

Про час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений належним чином, з апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачається його прохання про розгляд справи за його участю, також до суду апеляційної інстанції не надходило заяв та клопотань останнього з цього приводу, у зв`яжу із чим, та відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, колегія суддів вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у його відсутність.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора з приводу поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, вирок суду залишити без змін, з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація злочинних дій ОСОБА_6 у вчиненні незаконного повторного придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів макової соломки, з метою подальшого збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, тобто вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; а також у вчиненні умисного злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, який виразився у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, встановлені судом першої інстанції правильно.

ОСОБА_6 повідомлявся про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, та така ж правова кваліфікація зазначена в обвинувальному акті, що знайшло своє відображення і в мотивувальній частині вироку, при викладенні фактичних обставин, визнаних судом доведеними, і у вчиненні саме цих кримінальних правопорушень визнав вину обвинувачений повністю під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апелянта про непричетність його до інкримінованих кримінальних правопорушень спростовуються його особистими показаннями, наданими під час судового засідання в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно, відповідно до вимог ч. 4 ст.95 КПК України, поклав в основу обвинувального вироку показання ОСОБА_6 , надані ним під час судового засідання, які суд першої інстанції безпосередньо сприймав під час судового засідання, з яких вбачається, що: «свою вину у вчиненому злочині ОСОБА_6 визнав повністю. Пояснив, що немає постійного місця проживання. Після звільнення з місць позбавлення волі, немаючи засобів для існування, пригадав про заховану гвинтівку, яку відкопав та переховав в іншу схованку біля м.Рогатина. Мав намір продати, щоб заробити будь-які кошти для прожиття. Крім того, придбав в м.Львові патрони до гвинтівки, частину яких закопав разом з гвинтівкою, а частину носив з собою. 07 квітня 2016 року на автобусній зупинці знайшов пакет з маковою соломкою, який забрав з собою з метою продати або поміняти на спиртне чи їжу. Цього ж дня був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього патрони та макову соломку. У вчиненому щиро розкаються, засуджує свою поведінку, тепер розуміє, що вчинив злочин, просить суворо його не карати» (а.п. 119).

Крім того, свідок ОСОБА_8 , що є рідним братом обвинуваченого, у судовому засіданні пояснив, що його брат не мав сім`ї, житла та засобів до існування, та після звільнення з місць позбавлення волі, брату складно адаптуватися до життя (а.с. 120).

Не викликають сумнів у колегії суддів і висновки проведених по справі експертиз:

- баліститичної експертизи №784 та №785 від 08.04.2016 року, відповідно яких, 28 предметів, які вилучені 07.04.2016 року у ОСОБА_6 , є боєприпасами, військовими 5,45мм (5,45х39 мм) патронами центрального бою промислового виробництва, придатними для стрільби; крім того, предмет, який вилучений 07.04.2016 року у ОСОБА_6 , є вогнепальною зброєю (а.п. 64-70);

- експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №09/12-0255 від 08.04.2015 року, відповідно якої, надана на дослідження рослинна речовина, вилучена у ОСОБА_6 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, кількість якої у висушеному стані становить 146,33 гр. (а.п. 71-73).

Вказані висновки експертів містять в собі переконливі, обґрунтовані, достовірні відомості, в них відсутні помилки та довільні висловлювання, та вони узгоджуються з іншими доказами по справі.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку навів докази, на яких ґрунтується висновок суду про визнання винним ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів. При цьому суд дав аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, обвинуваченого, у висновках експертів та інших джерелах доказів, які стверджують або спростовують обвинувачення. Висновки суду щодо оцінки доказів викладені у вироку у точних і категоричних судженнях та виключають сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Після аналізу доказів, що були приведені у сукупності у вироку, суд першої інстанції зробив правильний висновок про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Отже, сформульовані у вироку висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчинені вказаних злочинів відповідають фактичним обставинам справи і підтвердженні дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об`єктивну оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку.

Посилання обвинуваченого на те, що він сам звернувся до відділу поліції з проханням порушити відносно нього будь-яку справу, оскільки на той час він не мав ані житла, ані їжі, не підтверджуються жодними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, та самі по собі не можуть бути підставами для скасування вироку суду.

Колегія суддів вважає таке твердження обвинуваченого способом захисту, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, діючим кримінальним процесуальним законодавством застосування будь-якого технічного приладу для перевірки показань обвинуваченого, не передбачено, у зв`язку із чим, таке посилання апелянта в частині можливої перевірки його показань, колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на законі.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначене в межах, встановлених у санкції зазначеної статті Особливої частини Кримінального кодексу України з урахуванням Загальної частини цього кодексу з урахуванням ступеню тяжкості скоєних ним злочинів, а саме те, що він вчинив два умисних тяжких злочинів, один з яких у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а другий злочин проти громадської безпеки.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував також дані, що характеризують особу винного, а саме те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не працює, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця мешкання.

Крім того, суд першої інстанції врахував як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, та підстав для звільнення обвинуваченого, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016року по 07 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3