Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/367/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368 (168) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2016 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10. 2016 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді селищного голови Новенської селищної ради сьомого скликання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання,під вартою терміном на шістдесят днів, а саме з 15 год. 05 хв. 05.10.2016 року до 15 год. 05 хв. 03.12.2016 року та визначено заставу у розмірі 200 мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 275 600 грн.

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2016 року задоволене клопотання заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється у тому, що він, обіймаючи посаду селищного голови Новенської селищної ради сьомого скликання, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13.05.2016 року о 13-й годині в транспортному засобі «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля магазину «Агроресурс» по вул. Мурманській в м. Кропивницькому (Кіровограді), висловив представнику ТОВ «ГРАДОЛІЯ» ОСОБА_10 прохання надати для себе неправомірну вигоду у великому розмірі у сумі 300 тис. грн., що більш ніж у двісті разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. У подальшому у три прийоми: 17.06.2016 року близько 12-ї години у службовому кабінеті селищного голови Новенської селищної ради за адресою: м. Кропивницький (Кіровоград), смт. Нове, вул. Металургів, 3; 04.10.2016року близько 09 години 40 хвилин за пособництва члена виконавчого комітету Новенської селищної ради сьомого скликання ОСОБА_11 в транспортному засобі «ГАЗ 2752-414», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дорозі при в`їзді в смт. Нове м. Кропивницького (Кіровограду) та 05.10.2016 близько 15-ї години за пособництва члена виконавчого комітету Новенської селищної ради сьомого скликання ОСОБА_11 в транспортному засобі «ГАЗ 2752-414», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку № 71/40 по вул. Дворцовій в м. Кропивницькому (Кіровограді), одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду для себе, відповідно: у сумі 3 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становило 89 713,926 гривень, у сумі 75 000 гривень та у сумі 4 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становило 103 457,656 гривень, а всього у загальній сумі 268 171,582 гривень, що більш ніж у двісті разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Вказані кошти ОСОБА_8 отримав за вчинення в інтересах ОСОБА_10 , як того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи ТОВ «ГРАДОЛІЯ» дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме: внесення до порядку денного сесії Новенської селищної ради питання про надання згоди на продаж ТОВ «ГРАДОЛІЯ» земельної ділянки кадастровий номер :22:173:0088 площею 2,8395 га несільськогосподарського призначення; про проведення робіт по відбору організації, яка відповідно до законодавства має право на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та подальшого затвердження зазначеної оцінки; про передачу вказаних земельних ділянок у власність ТОВ «ГРАДОЛІЯ» шляхом їх продажу по вартості, нижчій від нормативно-грошової оцінки та прийняття Новенською селищної радою позитивного рішення за цими питаннями; укладання із зазначеним товариством від імені Новенської селищної ради договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Мотивуючи зазначену ухвалу слідчий суддя вказав про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_8 перебуваючи на посаді селищного голови Новенської селищної ради може здійснити дії щодо знищення, спотворення або приховування доказів, які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. Також, перебуваючи на займаній посаді, використовуючи службове становище підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

При цьому захисник вказує на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Також, захисник вказує, що судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має сім`ю - дружину та доньку, тобто має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, заслужено користується повагою односельців, які в великій кількості прийшли до суду для його підтримки, не довіряючи органу досудового слідства і висловили свою думку щодо провокації, а злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я.

Беручи вищезазначені обставини, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 не спрямований проти життя та здоров`я, вина у його вчиненні органом досудового слідства не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, а тому сторона захисту вважає, що утримання ОСОБА_8 під вартою є незаконним.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також те, що матеріали подання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 , може здійснити дії щодо знищення, спотворення або приховування доказів, які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, на даний час по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, а ОСОБА_8 перебуваючи на посаді селищного голови Новенської селищної ради, має доступ до службових приміщень та кабінетів ради, де можуть зберігатися предмети, що зберегли на собі сліди злочину, мають значення для кримінального провадження і таким чином у підозрюваного буде реальна можливість знищити, або сховати такі докази у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім цього слід зазначити, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає безальтернативне додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може вчинити дії спрямовані на відчуження належного йому майна, майнових прав, тощо.

Також, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 , у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж утримання під вартою, зможе незаконно впливати на учасників кримінального провадження з метою запобігання надання правдивих показань, зокрема, на депутатський корпус ради. Можливість здійснення такого впливу підозрюваним на депутатів підтверджується встановленими обставинами кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , одержавши неправомірну вигоду та розраховуючи як на власні повноваження ( ОСОБА_12 ), так і на особисті, дружні тощо зв`язки серед депутатів ради ( ОСОБА_13 ), пообіцяли домогтися від останніх голосування за прийняття рішення щодо передачі земельної ділянки у власність ТОВ «ГРАДОЛІЯ». Крім того, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 він може впливати на заявника у кримінальному провадженні ОСОБА_10 з мотивів помсти останній за прояв громадянського обов`язку із викриття злочинних дій чи з метою схилити у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих нею показань, а також на свого співучасника у вчиненні даного злочину ОСОБА_11 .

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком слідчого судді з приводу того, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, визначеної у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість висновків слідчого судді з приводу того, що підозрюваний немає на меті переховуватися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини по справі, то вони спростовуються вищевикладеним та не можуть слугувати підставами для звільнення його з-під варти та обрання йому іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і особистої поруки, як про це просить у своєму клопотанні захист.
Доводи захисту з приводу того, що слідчим суддею не враховано дані про особу ОСОБА_8 , а саме наявність постійного місця проживання та роботи, де він характеризується з позитивної сторони, має сім`ю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на переконання колегії суддів жодним чином не впливають на наявність встановлених ризиків по даному кримінальному провадженню, а тому є безпідставними.
Надуманими є й апеляційні ствердження адвоката щодо відсутності даних, які б вказували на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, так як вони в повному обсязі спростовуються матеріалами клопотання, які зокрема містять: витяг з ЄРДР про вчинення ОСОБА_8 через посередника ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; заяву ОСОБА_10 з приводу притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , яка розповіла про обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення; протоколи обшуку; протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контролю особи, який був наданий апеляційному суду та долучений до матеріалів кримінального провадження. Сукупність вказаних даних, на переконання колегії суддів, свідчить про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Безпідставними є доводи захисту щодо не зазначення в протоколі затримання ОСОБА_8 підстав для його затримання, адже вони не знайшли свого підтвердження, оскільки наявний в матеріалах клопотання протокол містить підстави, які слугували для затримання підозрюваного, які визначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме: 1). якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2). якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

При цьому, слід зазначити, що частина 1 статті 208 КПК України містить три підстави для затримання особи, а в даному випадку в протоколі затримання зазначено лише дві підстави, що в свою чергу ставить під сумнів такі доводи захисту. Також, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено необхідності підкреслювати підстави, які відображені у протоколі процесуальної дії, що слугували для затримання особи.

Доводи сторони захисту з приводу повідомлення ОСОБА_8 про підозру із недотриманням 24-х годинного часу після затримання, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони в повному обсязі спростовуються сукупністю наданих суду апеляційної інстанції доказів, а саме: рапортом слідчого військової прокуратури ОСОБА_14 , згідно якого останній 06.10.2016 року о 15 год 03-05 хв. повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Такі пояснення слідчого підтверджуються протоколом допиту свідка ОСОБА_15 -інспектора - чергового Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області та витягом із журналу виведення затриманих і взятих під варту осіб із камер.

Що стосується доводів захисту щодо порушення правил підслідності, то такі посилання колегія суддів визнає безпідставними та взагалі невмотивованими, адже відповідно до ст. 216 КПК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до підслідності органів НПУ.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури України, їх перші заступника та заступники своєю мотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування лише з тим обмеженням, що забороняється доручати здійснення досудового розслідування злочину, підслідного НАБУ іншому органу досудового розслідування.

Таким чином, в даному випадку, вимоги ст. 216 КПК України були дотримані.

Що стосується розміру застави, яку визначив слідчий суддя, виходячи із принципів розумності, справедливості та співрозмірності між розмірами неправомірної вигоди, яку планував та частково отримав підозрюваний та застави, слідчим суддею правильно зроблено висновок, що застава саме у розмірі 200 мінімальних розмірів заробітних плат буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення зазначеної суми застави.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів не встановила.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2016 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 15 год. 05 хв. 05.10.2016 року по 15 год. 05 хв. 03.12.2016 року та визначено розмір застави у розмірі 200 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто в сумі 275 600 грн. - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4