УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання Слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню за № 0000283, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в :
Слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , вніс до суду клопотання погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000283, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у період з березня 2016 року по 08.10.2016, перебуваючи на території РФ, у м. Маріуполь та у м. Рівне, громадянин України ОСОБА_5 , діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості та обороноздатності України, виконуючи завдання представника іноземної організації Головного управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (раніше Головного розвідувального управління, далі ГРУ) ОСОБА_6 , з яким він був раніше знайомий за спільним навчанням в одному з військових навчальних закладів, вчинив дії направлені на вербування військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_7 , та подальший збір з метою передачі представникам вказаної іноземної організації відомостей, в тому числі й таких, що становлять державну таємницю.

Так, в березні 2016 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_5 , який в 2003 році звільнений в запас ЗС України з посади заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 2015 року постійно проживає і отримує пенсійне забезпечення у м. Воронеж РФ, діючи умисно, на виконання завдання співробітника ГРУ, перебуваючи у м. Маріуполь, звернувся до свого колишнього знайомого військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) ОСОБА_7 з пропозицією про надання йому відомостей військового характеру, окремі з яких становлять державну таємницю, щодо організації та стану мобілізації на підконтрольній силам АТО території, перелік, структуру та дислокацію військових підрозділів, які виконують завдання в районі АДРЕСА_1 , з метою їх подальшої передачі представнику спеціальної служби РФ.

В подальшому ОСОБА_7 було призначено для проходження військової служби на офіцерську посаду в штаб оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у зв`язку з чим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який діяв за його вказівкою, деталізували завдання на збирання відомостей військового характеру, які могли бути використані іноземною організацією в проведенні підривної діяльності проти України в умовах тимчасової окупації АР Крим й окремих районів Донецької та Луганської областей.

З метою отримання ОСОБА_7 конкретних інструкцій щодо збирання необхідної інформації та способу її передачі ОСОБА_5 , діючи на виконання завдання співробітника ГРУ, ініціював спілкування українського військовослужбовця з представником іноземної організації за допомогою мережі Інтернет.

В подальшому, у період з 17 травня по 08 жовтня 2016 року, відбулося неодноразове електронне листування ОСОБА_7 з представником ФСБ РФ за допомогою спеціально створеної іноземцем на російському домені електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». При цьому співробітник ГРУ ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 інструкції щодо конспіративної передачі інформації за допомогою створюваних ним електронних поштових листів шляхом їх поміщення до розділу «чернетки» та архівів, захищених відповідним паролями, що унеможливлюють доступ до інформації сторонніх осіб, визначив перелік інформації (в тому числі і з грифами обмеження доступу), що стосувалася мобілізаційного розгортання сил та засобів ЗС України, частин та підрозділів, задіяних в АТО, зокрема перелік частин, їх призначення, завдання, укомплектування особовим складом та технікою тощо, та яку мав зібрати ОСОБА_7 й за грошову винагороду передати ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з останнім.

10.08.2016 ОСОБА_5 , діючи на виконання завдання співробітника іноземної організації, у м. Маріуполь зустрівся з ОСОБА_7 , де підвтердив наміри особисто отримувати від українського військовослужбовця за грошову винагороду відомості військового характеру для їх подальшої передачі представникам іноземної організації та передав останньому грошові кошти у розмірі 100 доларів США для придбання засобів зв`язку.

08.10.2016 в ході здійснення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту, за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками СБУ було припинене надання ОСОБА_5 представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також збирання ним з метою передачі відомостей військового характеру, в тому числі й таких, що містять державну таємницю, під час отримання вказаних документів у ОСОБА_7 .

Також в клопотанні слідчий зазначив, що просить провести розгляд даного клопотання без виклику без участі ОСОБА_5 , або його представників, у зв`язку з можливістю реалізації, приховання зазначеного майна.

В судове засідання з`явився Слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Особи-власники майна про розгляд клопотання не повідомлялась, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у їх відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням СБ Україна розслідується кримінальне провадженню за № 0000283, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як встановлено слідчим суддею, 08.10.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м. Ізюм Харківської області, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у вчиненні державної зради: шпигунстві (передачі та збиранні з метою передачі представнику іноземної організації відомостей, що становлять державну таємницю) і наданні представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2016 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 67661230 від 08.09.2016 ОСОБА_5 належить 1/4 частка власності квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, згідно з матеріалами кримінального провадження за ОСОБА_5 числиться автомобіль «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Санкцією ч. 1 ст. 111 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

На підставі ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна; метою накладення арешту є забезпечення можливого покарання у виді конфіскації майна; враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення; відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя, розглянувши дане клопотання та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, прийшов до висновку, що клопотання Слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню за № 0000283, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про арешт майна підлягає задоволенню.

Клопотання ст.ст. 167, 170-173, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання Слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню за № 0000283, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:

-1/4 частку власності квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

-автомобіль «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1