Справа № 523/6809/16-к
Провадження №1-кс/523/910/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід процесуальному керівнику по кримінальному провадженню,-

ВСТАНОВИВ:
18.05.2016 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшла заява адвоката ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід процесуальному керівнику ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0005368.

У своїй заяві, адвокат ОСОБА_2 вказав, що у провадженні слідчого відділу Суворовського РВ ГУМВС України в Одеській області перебувало кримінальне провадження № 0005368 від 25.10.2014 року за обвинуваченням гр. ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4

01.02.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси була винесена ухвала, якою, відносно ОСОБА_3 , повернений обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, після чого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси.

05.04.2016 року Апеляційним судом Одеської області винесено ухвалу про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_4 , вирішено ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2016 р. про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 змінити, вважати обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України повернутим прокурору для усунення недоліків з підстав, викладених в ухвалі.

На думку адвоката, існують обставини, які унеможливлюють участь зазначеного прокурора у кримінальному провадженні, внаслідок вчинення дій, що викликають обґрунтовані сумніви в його упередженості та професіоналізмі, що вбачається в тому, що протиправні дії прокурором ОСОБА_4 почали вчинятись після того, як ОСОБА_3 не визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт з угодою про примирення у липні 2015 року було повернуто прокурору для організації подальшого досудового розслідування.
Після чого, з метою вчинення тиску на ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , внаслідок незаконних маніпуляцій з матеріалами кримінального провадження та введення в оману слідчих суддів, без відома сторони захисту, прийняв рішення про розшук обвинуваченої, домігся ухвалення судових рішень про надання дозволу на затримання ОСОБА_3 , очевидно, з метою поміщення її в місця позбавлення волі та використовуючи такий стан речей змусити обвинувачену оговорити себе та надати показання.
Тільки завдяки тому, що стороною захисту випадково була отримана інформація про наявність судових рішень відносно ОСОБА_3 та звернення з відповідними листами до голови суду та судді, що ухвалював рішення, вдалося запобігти негативним для моєї підзахисної наслідків.
Продовжуючи свою діяльність, направлену на здійснення тиску на ОСОБА_3 . Прокурор ОСОБА_4 , будучи проінформованим про те, що обвинувачена є безробітною та немає у своєму розпорядженні грошових коштів, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді застави. Однак, судом в обранні зазначеного запобіжного заходу було відмовлено та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У листопаді 2015 року прокурор ОСОБА_4 вкотре направив до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005368 від 25.10.2014 року при цьому вручивши обвинуваченій ОСОБА_3 та її захиснику обвинувальний акт зовсім іншого змісту, чим грубо порушив право ОСОБА_3 на захист від пред`явленого обвинувачення.
Суворовським районним судом м. Одеси було з`ясовано, що обвинувальний акт наданий прокурором стороні захисту та обвинувальний акт наданий суду - різні за своїм змістом.
Внаслідок таких дій прокурора ОСОБА_4 ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 01.02.2015 року обвинувальний акт в черговий раз було повернено прокурору, та встановлено в діях прокурора ОСОБА_4 порушення право на захист обинуваченої.

Намагаючись приховати свою службову недбалість та підлог, прокурор ОСОБА_4 разом із слідчим ОСОБА_5 пізнього вечора 02.02.2016 року прибули до місця реєстрації ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає її бабуся та застосувавши незаконні засоби впливу змусили підписати документи по кримінальному провадженню про отримання останньою обвинувального акту.

Судом апеляційної інстанції встановлений і факт того, що слідчим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 було складено ще один обвинувальний акт у вересні 2015 року, який не містить точної дати його складання і не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Крім того, Апеляційним судом встановлено, що обвинувальний акт був вручений не прокурором, а слідчим, і не обвинуваченій та її захиснику, згідно законодавства, а родичам обвинуваченої.

Вищенаведені дії, на думку адвоката ОСОБА_2 , свідчать про некомпетентність прокурора ОСОБА_4 , наявність упередженості при здійснені процесуального керівництва кримінальним провадженням № 0005368 від 25.10.2014 року, у зв`язку з чим заявник просить відвести прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва в кримінальному проваджені № 0005368 від 25.10.2014 року відносно ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали скарги, суд вважає що заява адвоката ОСОБА_2 про відвід прокурора ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до 77 КПК України передбачено чіткий перелік підстав для відводу прокурора, слідчого, згідно якого прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, у разі: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сімї, або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт,спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сімї, заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші підстави, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Упередженим ставленням є негативна, несправедлива думка, яка складається щодо кого, чого-небудь наперед, та пов`язане з нею відповідне ставлення особи, яка на думку захисника полягає у здійсненні останнім як процесуальної діяльності (у виді прийняття рішень, внесення клопотань слідчому судці, вручення стороні захисту обвинувального акту), так і у поза процесуальної діяльності (у виді впливу на родича підозрюваної).

Проте, перелічена процесуальна діяльність прокурора отримала оцінку, зокрема, в ухвалах слідчого судді від 23 жовтня 2015 року (про привід підозрюваної), від неконкретизованої стороною захисту дати (про застосування до підозрюваної запобіжного заходу), а також в ухвалі суду від 1 лютого 2016 року (про повернення прокурору обвинувального акту).

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Перші два із вищезазначених судових рішень - ухвали слідчого судді про фактичне застосування до підозрюваної заходів забезпечення кримінального провадження, в силу положень ст.309 КПК України, не підлягають оскарженню, тобто є чинними, а тому неможливо стверджувати, що прокурор ОСОБА_4 при внесенні клопотань діяв в порушення своїх процесуальних повноважень та був при цьому упередженим.

Разом з цим, слідчому судді стало відомо, про те, що аналогічна заява адвоката ОСОБА_2 про відвід процесуального керівника ОСОБА_4 вже була подана до Суворовського районного суду м.Одеси та ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 від 09.02.2016 року в задоволені вимого заяви було відмолено.

Враховуючи положення ч.4 ст.81 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне залишити без розгляду заяву адвоката ОСОБА_2 про відвід процесуального керівника ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0005368.

Керуючись ст.77, 81,83, 309, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 , про відвід процесуальному керівнику ОСОБА_4 залишити без розгляду з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1