Провадження № 11-сс/795/99/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 12.015.270.210.002.117 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2016 року, постановлену щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді районного суду відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 ..

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову і продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 до 4 місяців, з покладенням обов`язків: заборонити залишати постійне місце проживання в період з 21 год. до 06 год. наступного дня; негайно прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання. Вважає помилковим твердження, що продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту перешкоджає ОСОБА_6 відновити навчання у навчальному закладі, а також не дає можливості влаштуватися на роботу. Посилання слідчого судді на відсутність покладених на ОСОБА_6 обов`язків не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 09.02.2016 року на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Слідчий суддя в своїй ухвалі посилається на положення ст. 199 КПК України, яке є необґрунтованим, оскільки вони стосуються питання продовження строку тримання під вартою підозрюваного, а відносно ОСОБА_6 вирішувалось питання про продовження домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу, думку підозрюваного про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Сторона обвинувачення не привела даних, що лише перебування ОСОБА_6 дома у нічний час та заборона виїзду із села, в якому він проживає, не створить тих ризиків, про які йдеться в поданні. В той же час прокурор пояснила апеляційному суду, що досудове розслідування фактично закінчено і затримка лише за проведенням вже призначеної експертизи, яке затримується по технічних причинах.

Окрім того в поданні про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту йдеться про встановлення нових обмежень, які не встановлювалися при обранні цього запобіжного заходу, а отже не можуть і бути продовженими.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком правильно дійшов до висновку про ненадання прокурором обґрунтування того, що підозрюваний будь яким чином впливає на свідків по справі, спілкується з ними чи намагається зустрітись. Також не надано суду доказів, що ОСОБА_6 , після обрання йому запобіжного заходу, допустив порушення покладених на нього обов`язків, або причетний до вчинення правопорушень. Разом з тим, слушно вказав, що ОСОБА_6 має постійне місце мешкання та має намір відновити навчання у навчальному закладі, влаштуватись на роботу, тоді як такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, перешкоджатиме цьому.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 114, 115, 181, 199, 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4