Справа № 346/532/16-к
Провадження № 1-кп/346/63/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Букачів, Рогантинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, раніше судимого, останній раз вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2013 року за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання 4 роки позбавлення волі, на утриманні має одну неповнолітню дитину, депутатом не являється,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.
Злочин вчинено за наступних обставин.
25.12.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на заволодіння чужим майном, під час непогашеної судимості, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом взлому вхідних дверей, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався проникнути до приміщення квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 , однак, з причин, які не залежали від його волі, оскільки, потерпілий в цей час знаходився по місцю проживання, злочин не був доведений до кінця.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що 25.12.2015 року приблизно в обідній час перебував в м. Коломия, біля магазину "Чемпіон", і з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки) намагався проникнути до квартири, розташованої на першому поверсі, і шляхом взлому вхідних дверей квартири, пошкодив замок квартири, однак почувши шум у квартирі, втік, у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, те, що вчинив замах на злочин та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_5 є тяжким злочином.
Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає, що з урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, який раніше судимий, має одну неповнолітню дитину, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті та не перебуває на обліку у психіатричному кабінеті, те, що вчинив замах на злочин, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.
В той же час, оцінюючи можливі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого та обставини, визначені ст. 178 цього ж Кодексу в їх сукупності, з метою запобіганню спробі обвинуваченого ухилитись від виконання судового рішення, суд вважає за доцільне до вступу вироку в законну силу застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде виправданим, відповідатиме закону та забезпечить виконання судового рішення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу застосувати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання рахувати з 18 березня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави - 4944 (чотири тисячі дев`ятсот сорок чотири) гривень 84 копійки витрат за проведення судових експертиз.
Речові докази:

- один розвідний ключ, один металевий ключ, дві металеві відмички, один металевий ричаг із трьома металевими головками, одне металеве свердло - знищити;
- одну чоловічу сумочку - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- один врізний замок та один циліндровий механізм - повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1