Справа № 161/7259/16-к
Провадження № 1-кс/161/2530/16
У Х В А Л А
ПРО СКАСУВАННЯ АРЕШТУ МАЙНА
м. Луцьк 16 червня 2016 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №735 від 12.09.2012 року, договір про надання правової допомоги №121-т від 19.05.2016 року), розглянув клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання про скасування арешту майна від адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року, а саме: 22 коробки з написом «Пшенична» по 10 літрів кожна, 11 посудин ємністю 6 літрів кожна, 2 каністри об`ємом 30 літрів, 1 бочку ємністю 50 літрів, 1 бочку ємністю 220 літрів, 4 посудин ємністю 6 літрів кожна, 1 каністру ємністю 10 літрів.

ОСОБА_4 своє клопотання мотивує, тим що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року було накладено арешт на вище вказані речі, оскільки арешт накладений необґрунтовано, так як процесуальний закон передбачає застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження виключно до осіб, що мають відповідний процесуальний статус, а саме статус підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка несе за їх дії цивільну відповідальність. Крім того, вище вказані речі не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 199 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку адвоката ОСОБА_4 , який підтримав клопотання, думку слідчого, який заперечував щодо скасування арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Відповідно до ст.170 ч.1 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ст.170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ст.170 ч.3, ч.4, ч.5, ч.6 КПК України передбачаються, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Також у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Та у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 59 ч.1 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Станом на час розгляду, так як і на момент подання клопотання до слідчого судді, нікому не було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №№0000148, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, тобто власник майна не входить до суб`єкту визначених ст.170 КПК України і санкції вище вказаної частини статті не передбачає конфіскації.

Крім того, вище вказане майно не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.199 ч.1 КК України та не відповідає критеріям п.4 ч.2 ст.167 КПК України, оскільки не набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та відсутні об`єктивні дані, що власник майна займався виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, що не доведено досудовим розслідуванням та не спростовано в ході судового засідання прокурором та слідчим, а тому клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року, а саме: 22 коробки з написом «Пшенична» по 10 літрів кожна, 11 посудин ємністю 6 літрів кожна, 2 каністри об`ємом 30 літрів, 1 бочку ємністю 50 літрів, 1 бочку ємністю 220 літрів, 4 посудин ємністю 6 літрів кожна, 1 каністру ємністю 10 літрів, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року задовольнити.

Скасувати арешт на майно накладне згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року, а саме: 22 коробки з написом «Пшенична» по 10 літрів кожна, 11 посудин ємністю 6 літрів кожна, 2 каністри об`ємом 30 літрів, 1 бочку ємністю 50 літрів, 1 бочку ємністю 220 літрів, 4 посудин ємністю 6 літрів кожна, 1 каністру ємністю 10 літрів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1