Ухвала іменем україни 14 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретаріОСОБА_4 ,
розглянула у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000155 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
У касаційній скарзі захисник посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однобічність і неповноту досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати, як незаконні. При цьому, вказує, що вирок та ухвала постановлені на підставі недопустимих доказів, судами не розглянуті заявлені нею клопотання та не надана оцінка доводам щодо недопустимості доказів. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 перебуваючи 09 квітня 2014 року у відділку міліції без законних на те підстав, отримав відмову у виклику захисника та зазнав нелюдського поводження.

Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років; ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на його користь з ОСОБА_6 56 722, 75 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вироком суду також вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 25 березня 2014 року близько 20-ї години, знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель» м. Нетішина, власником якого є ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, металевою кружкою умисно наніс один удар в голову ОСОБА_9 , чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови, а також господарською викруткою декілька ударів в область грудної клітини, лівого плеча, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: - проникаючого наскрізного колотого ушкодження лівого плеча, чотирьох непроникаючих колотих поранень передньої поверхні грудної клітини зліва в середній третині, які мають ознаки ушкоджень легкого ступеня тяжкості; - проникаючого колотого ушкодження передньої поверхні грудної клітини справа в нижній третині з пораненням лівої частки печінки та внутрішньою крововтратою, проникаючого колотого поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, перелому шостого ребра зліва, з внутрішньою та зовнішньою крововтратою, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, і внаслідок спричиненого проникаючого колотого поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені і з внутрішньою та зовнішньою крововтратою настала смерть ОСОБА_9 на місці події.

Позбавивши життя останнього, ОСОБА_6 таємно заволодів грошима в сумі 460 грн., пневматичною рушницею «BEEMAN» вартістю 1988 грн., з оптичним прицілом вартістю 182,70 грн., металевим кабелем вартістю 420 грн., належними ОСОБА_9 , а всього на суму 3050,70 грн.

7 квітня 2014 року в нічний час ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , щодо якого 13 травня 2014 року ухвалений обвинувальний вирок, який набрав законної сили, знаходячись поряд з будинком № 2 по вул. Миру м. Нетішина, проникли в салон автомобіля марки «ВАЗ-2107», держномер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 звідки таємно викрали автомобільну магнітолу марки «Pioner» вартістю 800 грн., з моторного відсіку - акумулятор живлення марки «Ista» вартістю 500 грн., а всього заволоділи майном на загальну суму 1300 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 шкоду на зазначену суму.

В ту ж ніч, перебуваючи поблизу паркувального майданчика по вул. Незалежності, 24 м. Нетішина, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повторно проникли в салон автомобіля марки «ВАЗ-2108», держномер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 , звідки таємно викрали автомобільну магнітолу марки «Fancao» вартістю 250 грн., чим заподіяли потерпілому шкоду на зазначену суму.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року вирок районного суду залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді; думки засудженого і його захисника, які підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

З огляду на зазначене, до компетенції касаційного суду не входить перевірка обставин, зазначених у ст. 409 КПК України, а саме неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що судові рішення постановлено на підставі недопустимих доказів, є безпідставними виходячи з наступного.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1

ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та кваліфікації його дій за даними нормами кримінального закону суд зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених ним у їх сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, у тому числі з точки зору їх належності, допустимості та достатності.

В обґрунтування своїх висновків, місцевий суд поклав показання самого засудженого, який вину визнав частково, пояснив, що вчинив вбивство не навмисно, а в цілях самооборони, крадіжки майна не здійснював, майном заволодів не для привласнення, а з метою знищення слідів злочину.

Винуватість ОСОБА_6 у злочинах за які його засуджено підтверджується зібраними у встановленому законом порядку доказами, дослідженими в судовому засіданні та належно оціненими. Так, суд першої інстанції такого висновку дійшов на підставі аналізу: пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які підтвердили, що вони бачили у ОСОБА_6 пневматичну рушницю без чохла, з якої вони стріляли; показань свідка ОСОБА_15 з яких убачається, що на прохання ОСОБА_9 купував пневматичну рушницю коричневого кольору в чорному чохлі, що ОСОБА_6 раніше бував в гаражі ОСОБА_9 ; показань свідка ОСОБА_16 , який вказав, що ОСОБА_6 пропонував йому придбати пневматичну рушницю за 1000 грн.; показань свідка ОСОБА_17 , який підтвердив, що пневматичну рушницю сину ОСОБА_6 не дарував; показань свідка ОСОБА_18 який підтвердив, що ОСОБА_6 був запрошений до відділку міліції, де зізнався у вбивстві і ще в двох крадіжках.

Крім того, суд взяв до уваги дані, що містяться у письмових доказах, зокрема, у: протоколі огляду місця події від 31 березня

2014 року та фототаблиць до нього з якого убачається, що у гаражі

№ НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель», знаходиться труп ОСОБА_9 ; протоколі додаткового огляду місця події від

02 квітня 2014 року відповідно до якого, в даному гаражі на столі виявлено чорний чохол з-під пневматичної рушниці, на чохлі збоку наявний напис латинськими літерами жовтого кольору «BEEMAN», а також виявлено інструкцію до пневматичної рушниці «BEEMAN»; протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 10 квітня 2014 року з якого убачається, що ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні Нетішинського МВ під час проведення з ним розмови зізнався, як він 26 березня 2014 року, перебуваючи в гаражному кооперативі «Автолюбитель», а саме в гаражі ОСОБА_9 скоїв вбивство останнього, здійснив крадіжку пневматичної рушниці, мідного кабелю, замкнув гараж і позбувся речових доказів та знаряддя вбивства. Також ОСОБА_6 розповів про скоєння крадіжки автомагнітоли та акумулятора на початку квітня 2014 року з автомобіля, який знаходився по вул. Незалежності в м. Нетішин; договорів від 02 квітня 2014 року та 03 квітня 2014 року, довідки ОСОБА_19 від 03 квітня 2014 року та його письмової заяви від 03 квітня 2014 року згідно яких ОСОБА_10 заставив в

ПТ «Ломбард «Гулевіч і компанія» пневматичну рушницю, яку добровільно видав слідчому; протоколами від 03 квітня 2014 року убачається, що предметом огляду є пневматична гвинтівка коричневого кольору з написом латинськими літерами «BEEMAN», оптичний приціл чорного кольору з написом «BEEMAN».

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 перебуваючи 09 квітня 2014 року у відділку міліції зазнав нелюдського поводження, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Так, згідно висновку службового розслідування від 10 грудня 2014 року заява ОСОБА_6 щодо примушування його до надання зізнавальних показань працівниками Нетішинського MB та УМВС України в Хмельницькій області не підтвердилась (Т. 3 а.к.п.114-117).

Відповідно до постанови слідчого від 15 жовтня 2015 року кримінальне провадження № 0000109, у якому відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 18.08.2015 року за заявами ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів слідства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діяннях слідчого СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_20 , начальника відділу УКР УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_21 , оперуповноваженого УКР УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_22 , оперуповноваженого СКР Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_23 , заступника начальника Полонського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_18 складу кримінального правопорушення.
Вказану постанову ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у встановленому законом порядку не оскаржували, тим самим погодились з нею.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд першої інстанції, перевіривши й оцінивши наявні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, мотивовано та обґрунтовано визнав їх належними й допустимими і поклав ці докази в основу обвинувального вироку.

Апеляційний суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, перевірив усі наведені на захист засудженого доводи, в тому числі й щодо недопустимості, на думку захисника, деяких доказів, визнав ці доводи, з наведенням в ухвалі відповідних мотивів, безпідставними і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

При цьому, судом апеляційної інстанції при перевірці матеріалів провадження встановлено, що докази зібрані у кримінальному провадженні у законний спосіб, є достатніми, належними та допустимими, з чим також погоджується і колегія суддів.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419

КПК України, є законною та вмотивованою. Істотних порушень кримінального процесуального закону або неправильного застосування кримінального закону при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, колегією суддів не виявлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги захисника відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 433, 434, 436,

КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3