Ухвала іменем україни 21 березня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 22 лютого 2016 року її залишено без руху та надано семиденний строк на усунення недоліків.

Зазначена ухвала ВССУ надійшла до прокуратури 29 лютого 2016 року.

04 березня 2016 року в межах встановленого строку прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак, як вбачається з її змісту вимог ст. 427 КПК не дотримався та не усунув усі недоліки, зазначені в ухвалі.

Так, в ухвалі ВССУ від 29 лютого 2016 року зазначалося про те, що в порушення положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування ухвали цього суду, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, прокурор не навів обґрунтування своїх вимог та не зазначив у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість згаданого судового рішення із вказаної підстави з урахуванням відповідних положень ч. 2 ст. 438 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав потрібно керуватися статтями 412414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім того, в ч. 2 ст. 412 КПК наведено перелік порушень цього Кодексу, за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Положеннями ст. 413 КПК визначено випадки неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, за яких судове рішення підлягає зміні або скасуванню.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК подана прокурором на усунення недоліків касаційна скарга не містить обґрунтування щодо незастосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 190 КК). З огляду на диспозицію ч. 2 ст. 190 КК прокурор не навів доводів на підтвердження того, що потерпілі мали право на майно (предмет злочину) із посиланням на норми матеріального права (ЦК, ГК, тощо).

Посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, прокурор не навів обґрунтування своїх вимог щодо необхідності скасування рішення апеляційного суду із вказаної підстави відповідно до положень ст. 412 КПК, оскільки не послався на жодну з підстав, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу. У тому числі прокурором не зазначено, які клопотання сторони обвинувачення всупереч ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив.
Оскільки прокурор не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Повернути прокуророві ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3