ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/699/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0007858 від 15.07.2016 року з угодою про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_4 від 28.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 01.10.2012 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 01.04.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України Саксаганським ВП КВП ГУ НП у Дніпропетровській області зупинено кримінальне провадження № 0001009 від 12.03.2014 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 15 липня 2016 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Комфі», що за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 1 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, взяв з торгівельного прилавку товар, а саме: три карти пам`яті «micro SD Kingston micro SD 64 GB», загальною вартістю 1 112 гривень, 50 копійок та поклав їх собі у чорну сумку. Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 , пройшовши каси магазину «Комфі», не маючи наміру оплачувати вартість зазначеного товару, направився на вихід з приміщення, однак не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками служби охорони магазину.

За таких обставин, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом обвинувачення ОСОБА_3 у закінченому замаху на вчинення злочину, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, як особа яка виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
28 липня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме: обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, терміном на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обвинувачений вказав, що укладення угоди є добровільним, наслідки затвердження йому зрозумілі, умови угоди він виконає та просив суд затвердити угоду.

Представник потерпілого ОСОБА_4 , розуміючи наслідки затвердження угоди роз`яснені судом, просив затвердити вказану угоду.

Прокурор вважав, що аналіз стороною обвинувачення умов даної угоди дозволяють стверджувати про відповідність вимогам КПК України, а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням КК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами наданих стороною обвинувачення та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 28.07.2016 року року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ: