Пр. №1-кп/643/821/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2016 р. Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кант, Кантського району, Киргизстан, громадянина України, німця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_3 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 28.07.2016 року приблизно о 18-00 год., знаходячись у 1-му під`їзді будинку за адресою АДРЕСА_4 , побачили велосипед, який був пристебнутий до труби захисним дротом. Далі, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна групою осіб, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи за заздалегідь розподіленими ролями, згідно яких ОСОБА_5 перерізав ножицями для металу, що мав при собі, захисний дріт та таємно викрав велосипед ТМ «Titan Ghost», вартістю 3900 гривень, який належить ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 у цей час знаходився біля виходу з під`їзду, підтримуючи телефонний зв`язок із ОСОБА_5 та повинен був попередити останнього у разі заходження у під`їзд інших осіб. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна групою осіб, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, заподіявши ОСОБА_6 матеріальних збитків на зазначену суму.
Крім того, 29.07.2016 року близько о 17-00 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прибули до гаражу № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Путєєц» за адресою м. Харків, вул. Воровського, при цьому ОСОБА_4 мав при собі ключі від вхідних дверей до гаражу, які йому передав власник гаражу ОСОБА_7 , та дозволив увійти до гаражу для проведення ремонтних робіт у ньому. Опинившись в приміщенні вказаного гаражу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 маючи прямий раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна групою осіб, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи за заздалегідь розподіленими ролями, таємно викрали з гаражу 25 кг брухту алюмінію, вартістю 600 гривень; 10 кг брухту міді, вартістю 950 гривень; 5 кг брухту латуні, вартістю 310 гривень; мідну трубу, вартістю 119 гривень 70 копійок; сталевий дріт вагою 5 кг, вартістю 15 гривень, а загальною вартістю викраденого майна 1994 гривні 70 копійок, що належить ОСОБА_7 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна групою осіб, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, заподіявши ОСОБА_7 матеріальних збитків на зазначену суму.
Допитані в судовому засіданні, обвинувачені свою вину в скоєнні злочину визнали повністю, не оспорювали фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснили про обставини скоєного злочину, як викладено вище.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченими та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням даних про особи обвинувачених.
Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих їм діянь та кваліфікує їх дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадiжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вивченням осіб обвинувачених встановлено, що вони в силу ст. 89 КК України не судимі, на обліках у лікарів - нарколога та психіатра не перебувають.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про осіб обвинувачених, викладені вище у вироку, а також позицію потерпілих, які претензій матеріального характеру до обвинувачених не мають, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства та вони можуть бути звільнені від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд призначає обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їм покарання у виді 2 років позбавлення волі кожному.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік кожного.
В силу ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - повернути законному володільцю; речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

18.10.2016