Справа № 461/3898/16-к
Провадження № 1-в/461/345/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.08.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю процесуального прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.07.2016 року ,-
В судовому засіданні заявник підтримав заяву та подав додаткову письмову заяву, в якій окрім, вже викладеного в заяві від 02.08.2016р., уточнив та доповнив свої вимоги щодо роз`яснення: стосовно які конкретно доводи скарги ОСОБА_4 ,на думку слідчого судді "не заслуговують на увагу"; інформаційне та правове обґрунтування висновку слідчого судді,чому доводи скарги не заслуговують на увагу із посиланням на докази по справі та норму закону; які саме дії, "передбачені кримінальним процесуальним законом" і "направлені на забезпечення повноти досудового розслідування, з дотриманням процесуальних прав потерпілого", зобов`язано вчинити слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_6 .
Процесуальний прокурор ОСОБА_3 проти заяви заперечив, покликаючись на відсутність норми закону, яка регулює таку процесуальну процедуру; крім того, і на її безпідставність по суті.
Слідчий суддя вважає, що заяву слід розглянути по суті з урахуванням наступного.
Відповідно до ст..380 КПК України,якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив,за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, враховано, що у відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий виходив з того, що ним на виконання ухвал слідчих суддів проведено допити свідків, здійснено системний аналіз судових рішень, проаналізовано матеріали кримінального провадження, оцінено отримані відомості у їх комплексі, прийнято до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини, а тому прийшов до висновку, що в діях посадових осіб Львівської митниці відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
Вивчивши та проаналізувавши надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не в повній мірі досліджено та надано правову оцінку всім обставинам справи та доказам, зокрема, в частині повноти допиту свідка ОСОБА_4 . Так, слідчим не було враховано та не розглянуто клопотання свідка ОСОБА_4 про здійснення додаткового допиту для надання можливості представити необхідні докази та більш розгорнутих пояснень, яке він власноручно зазначив у протоколі допиту від 11.05.2016 року.
Відповідно до ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність,можливість чи неможливість використання інших доказів.
Таким чином, показання свідка, як процесуального джерела доказів, має значення у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчому слід вжити процесуальних заходів до усунення вказаного недоліку, додатково допитавши свідка ОСОБА_4 з приводу відомих йому обставин, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Далі в своїй ухвалі слідчий суддя зазначив: «Щодо інших доводів скарги ОСОБА_4 , то такі не заслуговують на увагу», конкретизувавши:«Зокрема, щодо допиту інших свідків , одночасного їх допиту, то відповідно до ст.224 КПК України проведення одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях віднесено до права слідчого» з покликанням на норму ст.40 КПК України, яка визначає повноваження слідчого - слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, і оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності,допустимості, достовірності,а сукупність зібраних доказів - з точки зору - достатності та взаємозв`язку для при зняття відповідного процесуального рішення.
Також слідчий суддя, обґрунтовуючи свою правову позицію покликався на норму ч.3 ст.110 КПК України, яка визначає, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанови слідчого і прокурора - це процесуальні документи, якими оформляються їх рішення під час провадження досудового розслідування. Загальні для всіх постанов слідчого і прокурора вимоги, конкретизуються в статтях КПК, які регламентують порядок складання і зміст постанов про проведення певної процесуальної дії.
Таким чином, по наслідках розгляду скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчому слід вчинити передбачені кримінальним процесуальним законом дії направлені на забезпечення повноти досудового розслідування, з дотриманням процесуальних прав свідка ,та прийняти обґрунтоване рішення. Тобто, йдеться про додатковий допит свідка ОСОБА_4 та аналіз додаткових доказів,про які свідок зазначав у протоколі допиту від 11.05.2016р., в залежності від яких слідчому слід прийняти процесуальне рішення.
Слідчому судді наперед не може бути відомо про пояснення свідка та надані ним докази; тому слідчий суддя заздалегідь не може визначати, які саме дії, передбачені кримінальним процесуальним законом повинен вчинити слідчий по наслідках проведених процесуальних дій, але в, будь-якому випадку, вони повинні бути направлені на забезпечення повноти досудового розслідування, з дотриманням процесуальних прав потерпілого, в даному випадку, ОСОБА_12 .
Слідчий суддя лише не погодився з постановою слідчого про закриття кримінального провадження в частині неповноти допиту свідка ОСОБА_4 .
В іншому дії слідчого при закритті кримінального провадження кореспондуються із нормами статті 40 КПК України,які визначають повноваження слідчого та статті 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, заяву ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення-ухвали слідчого судді слід задовольнити з мотивів викладених у даній ухвалі.
Керуючись ст. 380 КПК України, слідчий суддя ,-
Роз`яснити ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.07.2016 року з мотивів викладених описовій частині даної ухвали.
Слідчий суддя лише не погодився з постановою слідчого про закриття кримінального провадження в частині неповноти допиту свідка ОСОБА_4 .
В іншому дії слідчого при закритті кримінального провадження кореспондуються із нормами статті 40 КПК України, які визначають повноваження слідчого та статті 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .