Провадження № 1-кс/201/7102/2016
УХВАЛА
Іменем України
21 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ТОВ НВФ «Поліпласт+» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016, на документи та майно, яке вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ НВФ «Поліпласт+» звернулося до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016, на документи та майно, яке вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В клопотанні заявник вказує, що в рамках кримінального провадження №0001497, 20.07.2016 в період з 11 год. 20 хв. до 20 год. 40 хв. слідчим СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого району м. Дніпропетровська від 07.07.2016 проведено обшук на території ТОВ НВФ «Поліпласт+», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, керівником якого є ОСОБА_7 . В ході обшуку були вилучені оригінали уставних документів ТОВ «Кайши», посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці ОСОБА_7 , посвідчення ОСОБА_7 , трудова книжка НОМЕР_1 ОСОБА_8 , трудова книжка НОМЕР_2 ОСОБА_9 , системний комп`ютерний блок, договори, доручення, довіреності, рахунки, накладні, акти, протоколи та інші документи, а також вилучено 43 мішка з написом «Полістирол», який за договором безоплатного зберігання №30/06-1 від 30.06.2016 укладено між фізичною особою ОСОБА_10 та ТОВ НВФ «Поліпласт+», який зберігався в приміщені ТОВ НВФ «Поліпласт+».
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 у справі №201/10549/16к задоволено клопотання слідчого ОСОБА_6 та накладено арешт на документи та майно, яке належить ТОВ НВФ «Поліпласт+».
Вказує, що вилучена сировина не є поліпропіленом, який вказаний в ухвалі про проведення обшуку. 03.08.2016 ТОВ НВФ «Поліпласт+» отримано претензію-вимогу від ОСОБА_10 про повернення майна - полістиролу - суспензійного «ПСС», яке у відповідності до п. 6.4 Договору повертається за першою вимогою. У відповідності до вимог статті 610 ЦК України та умов договору №30/06-1 від 30.06.2016 не виконання або неналежне виконання умов договору тягне за собою значні матеріальні збитки для ТОВ НВФ «Поліпласт+» з відшкодування вартості полістиролу - суспензійного «ПСС». При цьому ані ОСОБА_10 ані ТОВ НВФ «Поліпласт+» не мають жодного відношення чи процесуального статусу у кримінальному провадженні №0001.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого району м. Дніпропетровська від 07.07.2016 надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке має ОСОБА_11 , з метою відшкодування і вилучення контейнерів м`яких, біг-бебі, пластикової тари, поліпропілену, що належить ОСОБА_12 , а також інших речей, предметів та документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Слідчим ОСОБА_6 проведено обшук на території іншої юридичної особи - ТОВ НВФ «Поліпласт+», розташованої за тією ж адресою. Але в ухвалі не вказано, що керівником є ОСОБА_7 . Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ НВФ «Поліпласт+», від 08.08.1997 року і довідки №10773 про включення до ЄДРПОУ управління статистики від 28.11.2001, ТОВ НВФ «Поліпласт+» зареєстровано за адресою: 49094 м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Мандриківська, 47, керівник ОСОБА_7 .
Згідно Договору оренди земельної ділянки віл 26.09.2002, укладеного з Дніпропетровською міською радою, ОСОБА_7 орендує земельну ділянку площею - 0,1663 га за цією адресою, на якій розміщено виробничий корпус будівлі механічної ділянки МТ Р-1, яку ТОВ НВФ «Поліпласт+» придбано на товарній біржі у ВАТ «Дніпропетровський завод медустаткування», що підтверджується відповідним нотаріально посвідченим свідоцтвом від 15.03.2001. За вказаною (вул. Мадриківська, 47) зареєстровано ряд підприємств: ПНВФ «СВК», ВАТ «Дніпропетровський завод медустаткування», ТОВ «БАДМ-М», яка знаходиться у нежитловому приміщенні, право власності на яке має ОСОБА_11 . Враховуючи викладене, посилаючись на вимоги ст.ст. 170 - 174 КПК України, просить клопотання задовольнити.
Представники заявника в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання, так як ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 та накладено арешт на документи та майно, яке належить ТОВ НВФ «Поліпласт+». Крім того, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2016 відмовлено ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 у задоволення скарги на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 щодо неповернення майна, вилученого в ході обшуку.
Вислухавши в судовому засідання представників заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Жовтневого ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0001497.
Частиною 7 ст. 237 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Так, згідно із ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частино 2 ст. 167 КПК України визначено поняття майна, яке може бути тимчасово вилученим. Це майно, речі, щодо якого є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Виходячи зі змісту вищезазначених норм, майно, речі можуть вилучатися лише коли вони є засобами вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Не обов`язково дане майно повинно належати тій чи іншій особі на праві власності, підтвердженому належними документами.
На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого району м. Дніпропетровська від 07.07.2016 проведено обшук на території ТОВ НВФ «Поліпласт+», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, керівником якого є дійсно ОСОБА_7 .
В ході обшуку вилучені оригінали уставних документів ТОВ «Кайши», посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці ОСОБА_7 , посвідчення ОСОБА_7 , трудова книжка НОМЕР_1 ОСОБА_8 , трудова книжка НОМЕР_2 ОСОБА_9 , системний комп`ютерний блок, договори, доручення, довіреності, рахунки, накладні, акти, протоколи та інші документи, а також вилучено 43 мішка з написом «Полістирол», який за договором безоплатного зберігання №30/06-1 від 30.06.2016 укладено між фізичною особою ОСОБА_10 та ТОВ НВФ «Поліпласт+», який зберігався в приміщені ТОВ НВФ «Поліпласт+».
Як вбачається із ухвали слідчого судді Жовтневого району м. Дніпропетровська від 07.07.2016, слідчим надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, буд. № 47, право власності на яке має ОСОБА_11 , з метою відшкодування і вилучення контейнерів м`яких, біг-бебі, пластикової тари, поліпропілену, що належить ОСОБА_12 , а також інших речей, предметів та документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
У вступній частини даної ухвали вказано, що до Жовтневого ВП надійшла заява від директора ТОВ «Абас Плюс» ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_7 шахрайським шляхом, ввівши в оману, заволодів майном ТОВ «Абас Плюс», директором якого він є. ТОВ «Абас Плюс» займається фінансово-господарською діяльністю у сфері вторинної сировини, а саме скуповує контейнери м`які, біг-бегі, пластикову тару, поліпропілен у сільськогосподарських підприємств, для подальшого перепродажу сировини. Приблизно в серпні місяці 2015 року у ОСОБА_12 виникла необхідність зберігання вищевказаної сировини в приміщенні, так як власного приміщення він не мав. В ході пошуку приміщення потерпілий ОСОБА_12 познайомився з ОСОБА_7 , який здавав в оренду приміщення-склад, в якому можна зберігати сировину. Після цього, відповідно до укладеного договору відповідального зберігання ТМЦ №07/08-2015, ОСОБА_12 07.08.2015 передав на відповідальне зберігання ОСОБА_7 тару пластикову, контейнери м`які, біг-бегі, поліпропілен на загальну фактурну вартість суму 132 170,00 грн., а ОСОБА_7 став зберігати сировину на його складі, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 47. Відповідно договору ОСОБА_7 мав повернути товар ОСОБА_12 за першою вимогою останнього. Після цього, 04.01.2016 року ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_7 з вимогою повернути товар, на що ОСОБА_7 відповів, що товар він переробив в поліпропиленову гранулу та продав, таким чином ввів в оману товариство «Абас Плюс», заволодівши майном.
Отже слідчим цілком підставно, у межах наданого дозволу слідчим суддею на обшук, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на території ТОВ НВФ «Поліпласт+», керівником якого є ОСОБА_7 .
Дійсно в ухвалі слідчого судді вказано, що дозвіл надається на обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Оджха Бінай Шанкер. Пороте, як не заперечує сам заявником, за адресою дійсно розташовані приміщення, яке належить і ОСОБА_11 . Але за цією ж адресою розташоване і приміщення ТОВ НВФ «Поліпласт+» і слідчим вилучені документи і майно саме на території ТОВ НВФ «Поліпласт+», а не у приміщенні Оджха Бінай Шанкер, який не відноситься до даного провадження, в той час, як ТОВ НВФ «Поліпласт+», керівником якого є ОСОБА_7 прямо вказний в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук.
Отже, слідчий проводячи обшук діяв виключно в межах повноважень і вилучив згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).
Втім, у розумінні кримінально-процесуального закону головною ознакою майна, яке вилучається правоохоронним органом, є перебування його в особи, у т.ч. протиправному, та пов`язаність із вчиненням (готуванням до вчинення) кримінального правопорушення. Таке майно має бути засобом вчинення кримінального правопорушення, містити сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави припинення тимчасово вилученого майна вказані і у ст. 169 КПК України, згідно із якою тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 (подання клопотання пізніше наступного робочого дня після вилучення майна), частиною шостою статті 173 цього Кодексу (постановлення ухвали пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання); 4) у разі скасування арешту.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 374 КПК України при винесенні вироку суд вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Як встановлено в засіданні, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 у справі №201/10549/16к задоволено клопотання слідчого ОСОБА_6 та накладено арешт на документи та майно, яке належить ТОВ НВФ «Поліпласт+», вилучене 20.07.2016 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2016 за адресою: вул. Мандриківська, 47, у т.ч. і на: посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці ОСОБА_7 , посвідчення ОСОБА_7 , трудові книжки, установчі документи, первинні бухгалтерські документи, а також 43 мішки з написом «Полистирол», «Polystyrene».
Проаналізувавши матеріали скарги, приходжу до висновку, що арешт накладений цілком підставно, оскільки його статус відповідає вимогам ст. 170 КПК України.
Варто відзначити, що дійсно ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2016 відмовлено ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 у задоволення скарги на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 щодо неповернення майна, яке належить ТОВ НВФ «Поліпласт+», вилученого в ході обшуку з мотивів того, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 та накладено арешт на вказане майно. Враховуючи викладене, у клопотанні слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ТОВ НВФ «Поліпласт+» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016, на документи та майно, яке вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 вересня 2016 року. Повний текст ухвали складений 26 вересня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1