ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/7214/15-к
№ 1кп/336/61/2016
7 липня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, є громадянином України, неодружений, має середню освіту, працює приватним підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-07.11.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч. 3, ст. 311 ч. 3, ст. 321 ч. 4 КК України, із застосуванням ст. 69, ст. 70 ч. 1 КК України, до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, 23.01.2013 року звільнився на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.01.2013 року, в порядку ст. 82 КК України, шляхом заміни невідбутої частини покарання на строк 11 місяців 12 днів виправних робіт, які відбув 04.02.2014 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
3 липня 2015 року в період часу з 23-00 год. до 23-20 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та здійснювалося із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для заподіяння тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та виражаючись нецензурною лайкою, на перехресті вул. Студентської та вул. Шевченка в м. Запоріжжі, підійшов до ОСОБА_8 та безпричинно вдарив потерпілу кулаком у обличчя, чим їй спричинив садно в області правої брови, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, а надалі, продовжуючи ігнорувати суспільні норми моральності, ОСОБА_4 , висловлюючись грубою нецензурною лайкою, навмисно зробив не менш восьми пострілів із вищевказаного спеціально пристосованого предмету в напрямку ОСОБА_6 , який приближався до нього, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, а саме: рани в області правого стегна, в області лівого стегна, в області лівої гомілки, садно в області правої гомілки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_4 , погрожуючи фізичною розправою потерпілим, направився до будинку АДРЕСА_2 , звідкіля, продовжуючи грубо і з особливою зухвалістю порушувати громадський порядок, зробив ще не менш восьми неприцільних пострілів з предмету, спеціально пристосованого для заподіяння тілесних ушкоджень у напрямку потерпілого ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в викладеному вище визнав повністю про обставини вчиненого дав суду показання, згідно яких потерпілі проходили повз нього, вдаривши по його автомобілю. У відповідь, під час виниклої сварки, нецензурно лаючись та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він вдарив ОСОБА_8 по обличчю, сприйнявши її у темряві за чоловіка, а потім почав стріляти з пістолета по ніжнім кінцівкам ОСОБА_6 , оскільки останній наближався до обвинуваченого, маючи намір вдарити його. Надалі обвинувачений, бажаючи відігнати потерпілих від свого автомобіля, зробив ще кілька неприцільних пострілів з пістолета від будинку АДРЕСА_2 . У скоєному обвинувачений щиро розкаявся.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена.
Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 суду пояснив, що 3 липня 2015 року увечері, близько 23-00 год., він разом із дружиною ОСОБА_9 , донькою ОСОБА_10 та подругою останньої ОСОБА_11 вийшли з дому та направилися до магазина по вул. Студентській. Дівчата йшли попереду, а свідок із дружиною дещо подалі них. В цей час з вул. Шевченка виїхав автомобіль, який зупинився буля будника № 34 по вул. Студентській, повз який в цей час проходили обидві дівчини. Водій автомобіля не вимкнув фари, які своїм світлом значно обмежували видимість. Згодом потерпілий побачив, що дівчата пройшли далі та вийшли на вул. Шевченка, минувши поворот. ОСОБА_6 із дружиною прискорили крок. Проходячи повз автомобіль ОСОБА_8 сказала, що водій міг би й вимкнути світло фар, на що водій почав нецензурно лаятися на її адресу. У відповідь ОСОБА_6 , впізнавши у водієві ОСОБА_4 , сказав останньому, щоб він закрив свого рота. При цьому потерпілий пройшов дещо уперед своєї дружини, крики якої раптом почув за спиною. Повернувшись, ОСОБА_6 побачив, як обвинувачений, розмахуючи руками, намагався вдарити ОСОБА_8 , тому свідок попрямував до них, маючи на меті допомогти своїй дружині. Раптом в цей час ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_4 здійснює у його бік постріли, як із вогнепальної зброї, щось тримаючи у руках. Свідок намагався уникнути попадання, бігаючи навколо обвинуваченого, у якого згодом, як зрозумів ОСОБА_6 , таки закінчилися патрони, тому свідок, маючи намір помститися, почав наближатися до ОСОБА_4 , а останній в свою чергу, погрожуючи, почав убігати від нього по вул. Шевченка у бік рогу на вул. Студентську. В цей час ОСОБА_6 помітив, що він був поранений у ноги. Незважаючи на пошкодження потерпілий підбіг до автомобіля ОСОБА_4 , звідки дістав документи на авто та водійське посвідчення обвинуваченого. При цьому ОСОБА_6 викликав телефоном міліцію. В цей час з боку двору будинка АДРЕСА_2 почалася стрілянина хтось, стоячи за хвірткою, робив неприцільні постріли з руки, піднявши її поверх хвіртки. Всі почали розбігатися. Потерпілий, переховуючись, перемістився ближче до паркану, а надалі попрямував у бік зупинки «Студентська». Згодом прибули співробітники міліції. Потерпілого було шпиталізовано.

Потерпіла ОСОБА_8 надала суду показання, згідно яких близько 23-00 год. 3 липня 2015 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , донькою ОСОБА_10 та подругою останньої ОСОБА_11 прямували по вул. Студентській у бік вул. Шевченка, з якої в цей час виїхав автомобіль та зупинився буля будинка по вул. Студентській. Світло фар автомобіля сліпило, тому потерпілі дещо втратили із виду дівчат, тому прискорилися, прямуючи за ними. Лише коли подружжя проходило повз припаркований автомобіль, його водій, обвинувачений по справі, вимкнув світло фар вони отримали змогу побачити, що дівчата вже повернули на вул. Шевченка. При цьому потерпіла сказала своєму чоловікові, що світло фар міг би вимкнути водій і раніше, на що останній почав нецензурно лаятися на адресу ОСОБА_8 , яка у свою чергу просила його заспокоїтися та закрити рота. При цьому потерпіла вже повертала на вул. Шевченка, рухаючись проїжджою частиною вулиці, але в цей час на неї накинувся водій автомобіля, який, розмахуючи руками, намагався її вдарити. Потерпіла уникала ударів, ухиляючись, натомість обвинуваченому вдалося її один раз вдарити кулаком в обличчя, розбивши праву бров. На крики ОСОБА_8 про допомогу, до них став наближатися ОСОБА_6 . На це ОСОБА_4 почав в нього стріляти із пістолета, але згодом у нього закінчилися патрони. В свою чергу потерпілий, будучи вже пораненим у нижні кінцівки, і надалі намагався наблизитися до обвинуваченого, який на це, погрожуючи, почав тікати, побігши від них по вул. Шевченка та застрибнувши у двір одного із будинків. Потерпілі повернулися до будинка, біля якого ОСОБА_4 до цього припаркував своє авто. Вони почали викликати міліцію. В цей час ОСОБА_8 побачила обвинуваченого, який, виглянувши із-за хвіртки та витягнувши руку, розпочав хаотичну стрілянину. Всі почали розбігатися. Згодом прибули співробітники міліції, які на місці почали розбиратися у тому, що сталося.

За показаннями свідка ОСОБА_12 , потерпілі її батьки, з якими вона та її подруга ОСОБА_11 3 липня 2015 року близько 23-00 год. пішки прямували до магазина по вул. Студентській, вийшовши з дому. Свідок з подругою йшли попереду. В цей час на вулицю Студентську в`їхав автомобіль, який зупинився біля будинку, що розташований поруч перехрестя. Коли дівчата проходили позв авто, світло його фар їх сліпило. В салоні автомашини сидів водій, який з чимось звертався до них, проте дівчата його слів не розібрали, повернувши на вул. Шевченка. Раптом ОСОБА_12 почула позаду крики матері. Обернувшись, свідок побачила, як якийсь чоловік підбіг до потерпілої та намагався її вдарити. В цей час до них підбіг батько свідка, в якого вказаний чоловік почав стріляти з предмета, зовні схожого на пістолет. Згодом у чоловіка скінчилися патрони і він, погрожуючи, почав тікати по вул. Шевченка, стрибнув у якийсь двір через паркан. ОСОБА_12 побачила, що її батько був поранений в ноги, а у її матері була розбита бров. Згодом вони зібралися біля припаркованого автомобіля чоловіка на вул. Студентській, де почали викликати міліцію. В цей час чоловік визирнув з хвіртки двору, де і стояло авто, а надалі - піднявши руки поверх хвіртки, чоловік розпочав хаотичну стрілянину з предмета, зовні схожого на пістолет. Всі розбіглися та чекали на міліцію, співробітники якої згодом приїхали. Батька ОСОБА_12 шпиталізували.

Як пояснила суду свідок ОСОБА_13 біля 22-30 год. 3 липня 2015 року вона зі своєю подругою ОСОБА_12 та її батьками йшла в магазин, рухаючись до вул. Шевченка. В цей час з вказаної вулиці на вул. Студентську виїхав автомобіль, який припаркувався біля будинку, поруч з перехрестям, не вимикаючи світло фар. Дівчата пройшли повз авто, водій якого намагався їм щось сказати. Згодом вони повернули на вул. Шевченка. В цей час свідок почула крики, та, обернувшись, побачила, як біля батьків подруги стояв невідомий чоловік, який робив постріли із пістолета, при цьому влучивши у ОСОБА_6 . На обличчі у ОСОБА_8 свідок помітила садно. Згодом у чоловіка скінчилися патрони і він почав тікати від потерпілого, перестрибнувши паркан двору одного із будинків по вул. Шевченка, на якій свідок так і залишалася, викликаючи телефоном міліцію. Раптом знову розпочалася стрілянина, всі почали розбігатися. Через деякий час прибули співробітники міліції, які згодом на місці події затримали ОСОБА_4 .

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 04.07.2015 року 03.07.2015 року приблизно о 23-00 год. невстановлена особа на вул. Студентській в м. Запоріжжі із хуліганських мотивів зробила декілька пострілів, чим спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження /т. 2, а.с. 23/.
Дійсно, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення надійшло до чергової частини Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 3 серпня 2015 року о 23-20 год., про що слідує із відповідного рапорту чергового по ОВС від 03.07.2015 року /т. 2, а.с. 6/.
Крім того, з рапорту інспектора роти міліції № 6 БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_14 вбачається, що 03.07.2015 року, знаходячись на службі, приблизно о 23-30 год. він отримав виклик про те, що по АДРЕСА_2 , чути постріли, де згодом і був затриманий гр. ОСОБА_4 /т. 2, а.с. 9/.
Згідно до складеного 7 липня 2015 року старшим слідчим ОСОБА_15 протоколу, в цей же день ним було здійснено огляд предмету CD-R диску, об`ємом 700 Мб, обсягом 80 хвилин, з файлом під назвою «03.07.2015.wav», в якому містяться 4 аудіофайли, що займають 26,1 Мб пам`яті вказаного диску /т. 2, а.с. 97, 98/.
Постановою старшого слідчого ОСОБА_15 від 07.07.2015 року було визнано речовим доказом вказаний CD-R диск, який досліджувався безпосередньо судом, під час чого було встановлено, що на названому електронному носії інформації містяться аудіозаписи оператора служби «102» від 03.07.2015 року. При цьому виявлені судом під час дослідження речового доказу обставини узгоджуються із вищевикладеними обставинами злочину, який і ставиться за провину обвинуваченому /т. 2, а.с. 100/.
Згідно до складеного 3 липня 2015 року слідчим ОСОБА_16 протоколу в цей же день було здійснено огляд місця події ділянки місцевості по вул. Студентській, 32 в м. Запоріжжі, на якій було виявлено пошкоджений автомобіль «Мітсубісі» та гільзи у кількості 16 штук. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу ілюстрацій /т. 2, а.с. 10-17/.
У відповідності до складеного 4 липня 2015 року слідчим ОСОБА_15 протоколу того ж дня був проведений слідчий експеримент, під час якого за показаннями потерпілого ОСОБА_6 були відтворені дії, обстановка та обставини пригоди, що сталася 3 липня 2015 року, зокрема, потерпілий на місці події показав, як ОСОБА_4 наніс Льолькіній удар рукою в обличчя, вистріливши після чого з пістолета у ОСОБА_6 , а пізніше ще й із-за хвіртки. Детальний хід проведеного слідчого експерименту вбачається із доданих до протоколу ілюстрацій /т. 2, а.с. 42-51/.
Згідно складеного 7 липня 2015 року слідчим ОСОБА_15 протоколу того ж дня був проведений слідчий експеримент, під час якого за показаннями потерпілої ОСОБА_8 були відтворені дії, обстановка та обставини пригоди, що сталася 3 липня 2015 року, зокрема, потерпіла на місці події показала, як 03.07.2015 року приблизно о 23-00 годині обвинувачений наніс їй один удар кулаком в обличчя, після чого зробив декілька пострілів у ОСОБА_6 , а пізніше ще й із-за хвіртки. Детальний хід проведеного слідчого експерименту вбачається із доданих до протоколу ілюстрацій /т. 2, а.с. 71-82/.
В кримінальному провадженні у встановленому законом порядку було призначено ряд судових експертиз, з яких вбачається наступне:
- за висновком експерта ОСОБА_17 № 3521 від 28.07.2015 року вбачається, що рани в області правого стегна, в області лівого стегна, в області лівої гомілки, садно в області правої гомілки у ОСОБА_6 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів; давність виникнення ушкоджень відповідає строку, вказаному у обставинах справи; виникнення вказаних ушкоджень у ОСОБА_6 можливе при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умовою доступності зон ушкоджень /т. 2, а.с. 53, 54/;
- за висновком експерта ОСОБА_17 № 3522-Д від 28.07.2015 року вбачається, що давність виникнення у ОСОБА_6 виявлених ушкоджень не суперечить строку, вказаному у обставинах справи та зі слів потерпілого; враховуючи локалізацію встановлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, експерт вважає, що до потерпілого було застосовано не менш 4 травматичних впливів /т. 2, а.с. 59, 60/;
- за висновком експерта ОСОБА_17 № 3942 Д від 15.09.2015 року вбачається, що не виключена можливість виникнення встановлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних ним у протоколі слідчого експерименту від 04.07.2015 року /т. 2, а.с. 62, 64/;
- за висновком експерта ОСОБА_17 № 2596 від 07.07.2015 року вбачається, що садно в області правої брові у ОСОБА_8 кваліфікується як легке тілесне ушкодження; воно виникло від дії тупого (тупих) предметів; давність його виникнення не суперечить строку, вказаному у обставинах справи. /т. 2, а.с. 84/;
- за висновком експерта ОСОБА_17 № 2597Д від 07.07.2015 року вбачається, що, враховуючи локалізацію тілесного ушкодження у ОСОБА_8 , експерт вважає, що до потерпілої було застосовано не менш 1 травматичного впливу; виникнення вказаного ушкодження у ОСОБА_8 можливе при будь-якому взаєморозташуванні потерпілої відносно нападника за умовою доступності зони ушкодження /т. 2, а.с. 86/;
- за висновком експерта ОСОБА_17 № 3943д від 21.09.2015 року вбачається, що не виключена можливість виникнення встановленого у ОСОБА_8 тілесного ушкодження при обставинах, вказаних потерпілою у протоколі слідчого експерименту від 07.07.2015 року /т. 2, а.с. 88, 89/.
- за висновком експерта ОСОБА_18 № 215-15 від 27.08.2015 року вбачається, що шістнадцять гільз, вилучених 04.07.2015 року за фактом хуліганських дій, скоєних ОСОБА_4 на перехресті вул. Студентської та вул. Шевченка в м. Запоріжжі, є частинами пістолетних патронів травматичної дії калібру 9 мм РА, до категорії боєприпасів не відносяться; на гільзах наявні сліди від частин зброї, зокрема, сліди від патронного упору, бійка, від правого загину магазина, сліди від зачепа викидача; гільзи стріляні з одного примірника зброї, зокрема, могли бути вистріляні із самозарядної травматичної зброї: пістолетів Форт-12Р, Форт-14Р, Форт-17Р та їх модифікацій, а також з іншої зброї, що має подібне до вказаної зброї взаємне розташуванням слідоутворюючих деталей /т. 2, а.с. 109-115/.
Крім того, як слідує із висновку щодо результатів медичного огляду КЗ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», станом на 00-45 год. 4 липня 2015 року, тобто безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння /т. 2, а.с. 103/.
Вказані докази є достовірними та належними, вони отримані у законному порядку, є конкретними та узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини справи.
Але суд критично ставиться до деяких доказів, виходячи з наступного.
Так, постановою старшого слідчого ОСОБА_15 від 04.07.2015 року вилучений під час проведеного 3 липня 2015 року огляду місця події фрагмент ґрунту з речовиною бурого кольору також був визнаний речовим доказом /т. 2, а.с. 20./
Натомість, на думку суду названий речовий доказ не є належним, оскільки під час судового розгляду не було встановлено відношення фрагменту ґрунту з речовиною бурого кольору до обставин справи.
При цьому, зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Отже, дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, судом визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.

Питання призначення покарання судом вирішується у відповідності до загальних засад передбачених ст.65 КК України, де поряд із кваліфікацією дій винуватої особи враховується й ряд інших чинників.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки злочину - спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, суд враховує і особу винуватого: раніше судимий, не інвалід, на обліках у лікарів не перебуває, працює. Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінально-караного діяння - у скоєному щиро розкаявся, критично ставиться до вчиненого.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст. 296 КК України позбавлення волі на строк, в межах санкції названого закону про кримінальну відповідальність.
При цьому, враховуючи і встановлену тяжкість названого злочину, і особу винуватого, який хоча і має непогашену судимість, але раніше до кримінальної відповідальності ані за злочини проти життя та здоров`я особи, ані за злочини проти громадської безпеки не притягувався,добровільно частково відшкодував завданий потерпілому матеріальний збиток, беручи до уваги конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений робив постріли не у життєво важливі органи, а по нижнім кінцівкам потерпілого, який наближався до нього, після вчинення злочину обвинувачений залишився на місці події, викликавши міліцію, він є батьком малолітньої дитини і бере участь в її утриманні, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно та проживає з непрацездатними за віком батьками, є соціально зайнятою особою, яка на власний ризик здійснює підприємницьку діяльність, раніше до нього не застосовувалися положення закону про звільнення від відбування покарання, суд при призначенні вище вказаного покарання дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування ним покарання, що призначається, тобто про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, вказане покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, судом не встановлено підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілими на відшкодування моральної шкоди було пред`явлено до обвинуваченого позов, за яким ОСОБА_6 просить стягнути на свою користь 25 000 гривен, а ОСОБА_8 20 000 гривень.
В судовому засіданні сторона потерпілих заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений-цивільний відповідач позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що він і сам зазнав шкоди через пошкодження свого автомобіля потерпілими.

Вирішуючи заявлені потерпілими позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що заявлений ними позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Суд знаходить обґрунтованими доводи позивачів про спричинення їм моральної шкоди.

Так, судом встановлено, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілі зазнали тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

При розв`язанні цивільного позову про відшкодування моральної шкоди суд враховує наслідки злочину для потерпілих, які хоча і не є непоправними, проте є значними, оскільки позивачі отримали тілесні ушкодження, через що і зазнали психічних переживань.

Крім того, по факту душевних страждань, суд не має сумнівів і щодо того, що діями обвинуваченого було допущено порушення нормального способу життя позивачів через виниклі тілесні ушкодження.

Вказане є підставою для відшкодування моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з обвинуваченого на користь позивачів та визначається судом у розмірі: 15000 гривень на користь ОСОБА_19 та 5000 гривень - на користь ОСОБА_8 .

Обвинуваченому у кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився. Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
Оскільки проведення експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення експертиз в загальній сумі 3686,40 гривень.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 485, 487 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти наОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Позов ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 5 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3686,40 гривень: рахунок № 0009; одержувач УК у Шевч. р-ні м.Зап./Шевче./24060300, код банку 813015, , назва банку ГУДКСУ у Запорізькій області.

Речові докази: гільзи у кількості 16 штук,що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1