справа № 462/3272/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001589 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шкло Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в тому числі - 21.02.2012 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, 14.11.2012 року Франківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, 09.06.2016 року Яворівським районним судом Львівської області за ст.395 КК України на 3 місяці арешту,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 07.06.2015 року, близько 12.00 год., перебуваючи на пл.Двірцева у м.Львові, шляхом обману заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Нокіа 107», вартістю 800 грн., завдавши останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів; неодружений, непрацюючий, на обліках в лікаря нарколога і психіатра не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк.61), згідно наданої характеристики за місцем проживання характеризується позитивно (матеріали кримінального провадження, арк.59).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.190 КК України.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин і претензій зі сторони потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Підстав для призначення покарання за сукупністю вироків згідно ст.71 КК України суд не вбачає, оскільки на час ухвалення нового вироку обвинувачений повністю відбув покарання за попередніми вироками.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1