Справа № 348/1120/16-к
Провадження № 11-кп/779/452/2016
Категорія ст.121 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження №000263 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Надвірнянського районного суду від 04 серпня 2016 року відносно

обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, уродженка с. Новоолександрівка, Нижньосірогозького району, Херсонської області, жительки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлучена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює по тимчасових роботах, громадянинка України, раніше не судимої,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України та засуджено на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України обвинувачену ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України на обвинувачену ОСОБА_9 під час іспитового строку покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід обвинувачній ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено попередньо обраний - домашній арешт.

Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_9 в користь Івано-Франківської ОКЛ 10 012 гривень 98 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_9 в користь Надвірнянської ЦРЛ 2 243 гривень 80 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, обвинувачена ОСОБА_9 визнана винуватою у вчиненні злочину за таких обставин.

24 квітня 2016 року опівдні потерпілий ОСОБА_8 разом із своєю дружиною-обвинуваченою ОСОБА_9 в її житловому будинку, що по АДРЕСА_1 розпивали спиртні напої спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Після цього всі вони разом направилися до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжували розпивати спиртні напої.

Близько 22 год. перебуваючи у вказаному будинку між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при розпиванні спиртних напоїв, на грунті ревнощів, виник конфлікт, де під час якого обвинувачена ОСОБА_9 розмахуючи ножем нанесла потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівого передпліччя та різаної рани ділянки тіла нижньої щелепи.

Після цього обвинувачена, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних нею дій, маючи на меті спричинити тяжкі тілесні ушкодження, нанесла потерпілому ОСОБА_8 один цілеспрямований удар ножем в ділянку грудної клітки справа.

В результаті злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_9 згідно висновку експерта № 169 від 16.06.2016 року потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої половини грудної клітки з проникненням в плевральну порожнину, що згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя у момент його заподіяння, а також різаної рани лівого передпліччя, різаної рани ділянки тіла нижньої щелепи.

Не погодившись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій обвинуваченої, вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченої внаслідок м`якості, а також вказує на те, що суд першої інстанції не вказав у вироку суду таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання за ст. 121 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку захисника, потерпілого, обвинуваченої з приводу поданої апеляційної скарги, які вважали її безпідставною, а вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 .

Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст.121 ч.1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом були дотримані в повному обсязі.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року п. 2 Про практику призначення судами кримінального покарання, з наступними змінами, роз`яснив, що відповідно до ст. 65 ч. 1 п. 1 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.

При призначенні покаранння обвинуваченій ОСОБА_9 суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої, що має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо (а.с. 39), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 41), працює на тимчасових роботах.

Обставини, що пом`якшують покарання-щире каяття, вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с. 42), думку потерпілого, що просить не карати, збитки відшкодовані, має на утриманні одну неповнолітню дитину (а.с. 48).

Колегія суддів також враховує думку потерпілого, який в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції вказав, що з обвинуваченою ОСОБА_9 вони помирилися, живуть разом (а.с. 40), виховують спільну неповнолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки обвинуваченої, на даний час ніде не працюють, просив суворо не карати обвинувачену, не позбавляти останню волі та залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Будь яких претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_9 відсутні.

Відповідно до ст. 50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції, обгрунтовано прийшов до висновку, що покарання ОСОБА_9 відповідає загальним засадам призначення покарань, встановлених у ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів.

Посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі щодо призначення більш суворішого покарання є безпідставними, оскільки його твердження не знаходять свого підтвердження виходячи із матеріалів кримінального провадження та не можуть лягти в основу для скасування вироку суду.

Апеляційних підстав для зміни, або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 04 серпня 2016 року відносно обвинуваченої ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2