Провадження № 11-кп/792/540/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 676/2885/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року,

В с т а н о в и л а:
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 травня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та виправдано його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 скасовано та звільнено його з під варти в залі суду.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 7 лютого 2015 року близько 20 години 30 хвилин в с. Острівчани Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, з метою умисного вбивства, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні, підійшов до господарства АДРЕСА_2 та власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_8 пройшов на подвір`я господарства АДРЕСА_2 та, підійшовши до житлового будинку, взяв дерев`яну палицю, яка лежала на землі, і через не зачинені двері пройшов в приміщення житлового будинку господарства. Перебуваючи в приміщенні житлового будинку, ОСОБА_8 пройшов в приміщення житлової кімнати будинку, де в цей час знаходилась ОСОБА_9 , та, підійшовши до ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку, ОСОБА_8 , за версією сторони обвинувачення, умисно, наніс більше трьох ударів палицею, яку він тримав в правій руці в область передньої поверхні грудної клітки ОСОБА_9 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді перелому 3-го ребра справа, синяка та крововиливу в м`які тканини передньої поверхні грудної клітки справа, які по степеню тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень і не перебувають в причинному зв`язку із настанням смерті, та тілесні ушкодження у вигляді 2-х синяків на передній поверхні грудної клітки зліва та на передньо-боковій поверхні справа, які по степеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень і не перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Одразу після цього, ОСОБА_8 , діючи в швидкій послідовності, наніс не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_9 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому правої скроневої, лобної і тім`яної кісток, розповсюдженого субарахноїдального крововиливу правобічної субдуральної гематоми, 3-х ран в області правої скроні, в області волосистої частини голови справа, синяка в області верхнього і нижнього повік правого ока, що привело до набряку, стискання головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, стоять в причинному зв`язку із настанням смерті, та внаслідок отримання яких ОСОБА_9 померла на місці події.

Зазначеними умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному заподіянні смерті інший особі, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Дослідивши докази наявні в матеріалах кримінального провадження, місцевий суд дійшов висновку, що досудове слідство у даному кримінальному провадженні проведено однобічно, поверхнево, упереджено, без з`ясування всіх обставин справи, а пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 стороною обвинувачення не доведено, ґрунтується виключно на суперечливих доказах та припущеннях, які викликають обґрунтовані сумніви, а тому тлумачаться судом на користь захисту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Свої вимоги аргументує неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує на те, що судом не взято до уваги показання обвинуваченого надані в судовому засіданні, в ході яких він докладно розповідав про обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, підтвердивши і свої показання надані під час проведення слідчого експерименту щодо механізму спричинення ушкоджень потерпілій, предмету їх заподіяння, свого зовнішнього вигляду в той день, а також інших обставин скоєння злочину.

Вважає, що проведення огляду місця події від 08 лютого 2015 року не суперечить засадам кримінального процесуального закону, зокрема, ст.ст.238,233 КПК України, оскільки при огляді був присутній судово-медичний експерт ОСОБА_10 , що підтверджується як показаннями останнього так і журналом реєстрації виїздів експертів на місце події.

Зазначає, що ОСОБА_11 затримано в порядку ст.208 КПК України та невідкладно забезпечено йому захисника, тобто, не порушено право на захист, що підтверджується і рішенням слідчого судді про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жодного тиску на обвинуваченого під час досудового слідства не чинилось, що підтверджується поясненнями захисника обвинуваченого.

Звертає увагу на показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були очевидцями того, як обвинувачений добровільно, у присутності свого захисника, вказував на те, що «вбив бабку». А під час слідчого експерименту наглядно демонстрував як це зробив та впізнав палицю, якою наносив удари потерпілій. Вказані свідки підтверджують і відповідність фактичним обставинам справи даних, які відображені в протоколі огляду місцевості від 9 лютого 2015 року.

Стверджує, що ОСОБА_11 не вказав точної кількості нанесених потерпілій ударів, помилково назвав «ліжко» - «диваном», переплутав розташування потерпілої та не зміг детально описати ознаки палиці, через те, що у нього, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, виявлений недорозвиток пізнавальної діяльності.

На спростування доводів суду про те, що тілесні ушкодження потерпілій не були нанесені палицею, яку вилучено під час огляду місця події, прокурор наводить дані висновку судово-медичного експерта №1 та висновку судової медико-криміналістичної експертизи №120-МК, які вказують на те, що тілесні ушкодження були заподіяні саме вилученою палицею. Крім того, на вилученій палиці була виявлена кров належна потерпілій, відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №263.

Наголошує, що час смерті потерпілої встановлений належним чином, що підтверджується як висновком експерта №34, так і показаннями експерта ОСОБА_14 в судовому засіданні.

З приводу відсутності мотивів злочину, апелянт звертає увагу на показання лікаря-психіатра, який в судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_11 все сприймає конкретно, те що робить, те і говорить, під впливом алкоголю легко афектується і у таких людей часто мотив злочину відсутній.

Акцентує увагу апелянт і на тому, що суд, в порушення ч.2 ст.86 КПК України, визнавши недопустимими ряд доказів по справі, зокрема, висновки судово-імунологічної, генотипоскопічної експертиз, посилався на них при ухваленні виправдувального вироку.

Крім того, як вважає апелянт, дане кримінальне провадження було призначено до розгляду поза межами автоматизованої системи розподілу справ між суддями, що свідчить про ухвалення судового рішення незаконним складом суду. Звертає увагу і на порушення суддею ОСОБА_15 таємниці нарадчої кімнати, так як останній під час прийняття рішення увесь робочий день перебував у іншому службовому приміщенні, що підтверджується копіями зображень із камер відеоспостереження Кам`янець-Подільського відділу поліції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги сторони обвинувачення, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку обвинуваченого та його захисника про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, яка підлягає частковому задоволенню в силу наступних підстав.

Вимога законності у кримінальному провадженні поширюється не лише на законність суду, який уповноважений здійснювати судовий розгляд у кримінальних справах, але включає у себе й законність складу суду в конкретному судовому провадженні, не дотримання якого являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування судового рішення вищестоящою інстанцією, в розумінні положень п.3 ч.1 ст.409, п.2 ч.2 ст.412 КПК України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією із важливих обставин, що впливає на законність складу суду, є додержання процедури визначення судді (колегії суддів) для конкретного судового провадження. Таке визначення, у відповідності до ст.ст. 31 ч. 8, 35 ч. 3 КПК України, ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 жовтня 2010 року (у редакції, що діяла на час реєстрації та розгляду справи), здійснюється автоматизованою системою документообігу суду, яка забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл справ та матеріалів кримінального провадження між суддями.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається відповідним Положенням, затвердженим Радою суддів України від 26 листопада 2010 року, згідно якого, розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи уповноваженою особою апарату суду.

Отже, аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що законом чітко передбачено формування складу суду та його заміни, виключно через автоматизовану систему документообігу суду за принципом вірогідності.

Недотримання ж порядку розподілу справи між суддями і проведення його у неавтоматичному режимі тягне незаконне визначення колегії суддів для конкретного судового провадження (правові висновки ВСУ, викладені у постановах від 01.12.2015 року №800/235/15; 30.03.2016 року № 23гс16), які мають преюдиційне значення для врахування іншими судами загальної юрисдикції.

В порушення зазначених вимог, визначення головуючого судді складу колегії суддів, який розглядав матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , пройшов у неавтоматизованому режимі, що власне підтверджується протоколом розподілу справ між суддями (т.1 а.м.п.16).

Причиною проведення такого розподілу, відповідно до змісту даного протоколу, стало повторне надходження обвинувального акту до суду після його повернення. Така підстава розподілу справи не відповідає Положенню про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції від 02.04.2015 року), не ґрунтується на вимогах ст.ст.31,35 КПК України та суперечить правовій позиції Верховного Суду України, а тому колегією суддів апеляційного суду не приймається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконного складу суду знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, так як місцевий суд, розглядаючи дане кримінальне провадження не уповноваженим складом суду, допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, яке передбачене п.2 ч.2 ст.412 КПК України, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України, є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене у цій ухвалі, належним чином дотриматися процедури визначеної процесуальним законом щодо розподілу судових справ між суддями, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, судова колегія,

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження №0000086 від 08.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, в тому ж суді в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2