Справа № 129/1753/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/221/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження №0000001 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не судимого, про обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

установив:

Призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період ОСОБА_4 проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка приймає участь у проведенні Антитерористичної операції, дислокується в АДРЕСА_2 .

27.08.2014 року на підставі наказу №103 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_4 вибув у відпустку на період з 28.08.2014 року по 06.09.2014 року до місця проживання в смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області.

З метою ухилення від військової служби ОСОБА_4 у період з 08.09.2014 року по теперішній час не з`явився з відпустки у військову частину НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, вчинене військовослужбовцем, нез`явлення з відпустки до військової частини з метою ухилитися від військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у викладеному в обвинувальному акті та сформульованому судом обвинуваченні, визнав повністю, каявся, пояснив, що в період з 28.08.2014 року по 06.09.2014 року він був направлений командуванням військової частини НОМЕР_1 , яка перебувала у зоні проведення Антитерористичної операції, у відпустку по завершенню якої він з 08.09.2014 року до теперішнього часу не прибув на службу, проживав за місцем проживання в смт. Вендичани та періодично вахтовим методом працював у м. Києві; до ухилення від військової служби його спонукав складний сімейний стан.

У відповідності до ст. 349 КПК України, після з`ясування чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, враховуючи, що немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, що є середньої тяжкості, відсутність судимості, позитивну характеристику за місцем проживанню.

Обставинами, що пом`якшують покарання є каяття у скоєному, перебування на утриманні баби та малолітньої дитини.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, та те, що обвинувачений проходив військову службу у військовій частині, яка приймала участь у проведенні Антитерористичної операції, суд визнає, що виправити його та запобігти скоєнню нового злочину можливо без ізоляції його від суспільства. З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України, перейти до більш м`якого виду покарання, не передбачено ч. 1 ст. 408 КК України, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,

присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і застосувавши ст. 69 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян (4250 грн.).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: