Справа № 461/1921/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/193/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року, про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 18.05.2016 року включно, -

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено та обрано :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Більче Миколаївського району, Львівської області, українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у слідчому ізоляторі.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , тобто до 18.05.2016 року включно.

ОСОБА_7 підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин: 20 березня 2016 року о 1 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним у с. Більче Миколаївського району Львівської області по вулиці Івана Франка у напрямку до с. Болоня Миколаївського району, при проїзді її ділянки в районі будинку № 25, порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка», «дорожні умови», «недостатня видимість»); Р 2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р 12 п.п. 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в умовах недостатньої видимості не вибрав таку швидкість, яка б дала йому можливість зупинити керований ним автомобіль у межах видимості дороги та об`єктів на ній, що призвело до втрати контролю над його рухом, створення аварійної обстановки і, як наслідок, до наїзду на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , котрі рухалися по правому по ходу його руху краю проїзної частини дороги. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди, пішоходи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження, із якими госпіталізовані у лікувальний заклад. З місця пригоди зник.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_13 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт. Мотивує це тим, що ухвала слідчого судді необґрунтована та незаконна. Зазначає, що відповідно до клопотання ст. слідчого ОСОБА_14 , погодженого прокурором ОСОБА_15 , згідно якого, «підозрюваний ОСОБА_7 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на спірок від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк до трьох років або без такого. Беручи до уваги вищевикладене, та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 своїми діями вчинив тяжкий злочин, який призвів до загибелі однієї людини та травмування двох, може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на потерпілу сторону, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім цього вказує, що як вбачається із ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, не всі обставини були оцінені ним при обранні міри запобіжного заходу, вказані лише вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення та тяжкість покарання за таке кримінальне правопорушення. При цьому, не були враховані такі обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, після закінчення Стрийського ВПТУ у 2012 році працював оператором та водієм до січня 2016 року, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який не є умисним, не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків, не є суспільно-небезпечною особою, визнає вину та розкаюється у вчиненому, бажає потерпілим відшкодовувати заподіяні збитки,має міцні соціальні зв`язки у місці свого проживання, оскільки проживає з матір`ю та братом із сім`єю, має захворювання шкіри тіла та потребує постійного його догляду, є особою молодого віку, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Натомість, в ухвалі суду зазначено, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку з тим, що запобігти ризикам, передбачених ч. І ст.177 КПК України, обравши більш м`який запобіжний захід, не є можливим. Вважає, що таке твердження суду є також припущеннями, оскільки відсутні посилання на докази ( матеріали), що підтверджують ці обставини.
Заслухавши доповідь судді, виступи підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, виступ прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, переховувався від органів досудового розслідування, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати встановленню істини у справі, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. А підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може вчинити вищевказані дії.
Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати встановленню істини у справі, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та вірно обрав останньому запобіжний захід тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з врахуванням матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 керуючись положеннями ст. 177 та ст. 183 КПК України прийшов до правильного висновку і визнав доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею правильно не визначено розмір застави, оскільки вчинений злочин ОСОБА_7 спричинив загибель людини.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 18.05.2016 року включно без змін.

Ухвала є остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4