№ 1-кп/760/583/2016 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання, яке ухвалою суду від 04.04.2016 року призначено на підставі обвинувального акту від 31.03.2016 року у кримінальному провадженні № 1-кп/760/583/2016, що зареєстроване в ЄРДР 18.01.2016 року за № 0000472, який 04.04.2016 року надійшов від Київської місцевої прокуратури № 9, по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ялтушків, Барського району, Вінницької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, офіційно не працюючої, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої:

28.01.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки відповідно до ст. 75 КК України з покладеними на неї обов`язками, передбаченими п.п. 2-4 ст. 76 КК України;

08.04.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 01.06.2013 року по відбуттю строку покарання,- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

за участю прокурора : ОСОБА_4

потерпілого : ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

обвинуваченої : ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :

04.04.2016 року від Київської місцевої прокуратури №9 надійшов обвинувальний акт від 31.03.2016 року, який затвердив прокурор прокуратури ОСОБА_4 та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що зареєстроване в ЄРДР 18.01.2016 року за № 0000472 за фактом вчинення ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

06.05.2016 року між обвинуваченою ОСОБА_3 з однієї сторони, та потерпілим ОСОБА_5 з іншої сторони укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони визнають, що 13.01.2016 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , помітивши в коридорі на тумбі мобільний телефон марки Fly E 141, який належить ОСОБА_5 , вирішила таємно його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_3 , таємно викрала мобільний телефон марки Fly E141 чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 600 грн., який поклала до кишені своєї куртки, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 600 гривень.

В подальшому, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 13.01.2016 року приблизно о 16.00 год. Перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , помітивши дві кредитні картки «Приват Банку» які належать ОСОБА_5 , вирішила таємно викрасти документи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення кредитних карток, маючи вільний доступ до кімнат в квартирі, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , підійшла до шафи, взяла із полиці дві кредитні карти «Приват Банку» «Універсальна» № НОМЕР_3 та «Карта для виплат» № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_5 та поклала їх до кишені своєї куртки.

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи реальну змогу розпорядитися викраденим майномЄ, яке належить ОСОБА_5 , а саме кредитними картками «Приват Банку» «Універсальна» № НОМЕР_3 та «Карта для виплат» № НОМЕР_4 та мобільним телефоном Fly E141 чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , втекла з місця вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14.01.2016 року приблизно о 03 год. 51 хв. перебуваючи на Залізничному Вокзалі в м. Києві, біля банкомату «Приват Банк» ОСОБА_3 зняла з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_3 та «Карта для виплат» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 27 000 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Діями обвинуваченої ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 27 600 гривень, яка відшкодована в повному обсязі .

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, т.я. вона своїми умисними діями повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка.

Також, дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, т.я. вона своїми умисними діями з корисливих мотивів викрала документ.

Відповідно до умов угоди за примиренням сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_3 , просить суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його боку є цілком добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч.1 ст.473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 також підтримала угоду про примирення з потерпілим ОСОБА_5 і просить її затвердити, посилаючись на те, що укладення угоди є цілком добровільним, вона цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечує проти затвердження судом угоди, захисника, який теж просить затвердити угоду, суд приходить до висновку, що угода про примирення, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підлягає затвердженню з наступних підстав.

П. 1 ч.1 ст. 468 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості; істотних для даного кримінального провадження обставин; розміру завданої шкоди, яка відшкодована в повному обсязі; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання даної угоди.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень та особу обвинуваченої, яка раніше судима, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання, працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладеними на обвинувачену обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Керуючись ч. 1 ст. 314, ч. 3 ст. 469, ст.ст. 471, 473 ч. 1, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 474 та ст. 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 06.05.2016 року у кримінальному провадженні № 1-кп/760/583/2016, що зареєстроване в ЄРДР 18.01.2016 року за № 0000472, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати винною ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 2-4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язкі: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: