Провадження № 1-кс/201/8252/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Олександрія» про зобов`язання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 повернути вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
Представник обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Олександрія» звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна. В обґрунтування скарги зазначає, що під час проведення 12 червня 2016 року обшуку у приміщеннях будівель та споруд, що розташовані на території будівельного об`єкту житлового комплексу «Сімейний» по АДРЕСА_1 . Оскільки ухвалою слідчого судді арешт на зазначене майно не накладався, а останнє являється тимчасово вилученим майном, скаржник просить зобов`язати прокурора та слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглядати її за й ого відсутності.

Від представника прокуратури Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що 12 червня 2016 року під час проведення у кримінальному провадженні № 0000006 обшуку у приміщеннях будівель та споруд, що розташовані на території будівельного об`єкту житлового комплексу «Сімейний» по АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування було вилучено майно, яке не має відношення до зазначеного кримінального провадження.

Крім того, як встановлено з матеріалів скарги, арешт на зазначене майно не накладався, останнє є тимчасово вилученим майном, а отже, будь-які інші підстави щодо позбавлення власника права користуватися та розпоряджатися вилученим майном, на даний час відсутні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши обставини даної справи, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню, оскільки прокурор не звертався із клопотанням про арешт вказаного майна до слідчого судді та не надав жодних доказів, які б вказували на необхідність подальшого утримання вилученого майна, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 повернути майно та документи, що не мають відношення до фінансово-господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання під брендом «Набережний Квартал», ТОВ «Альтерра Трейдинг» (код 40035290), ТОВ «АТ Сталь» (код 37151157), ТОВ «Гранд Груп Технолоджіс» (код 38592956) та ОК «ЖБК «Олександрія» (), та не визначені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2016 року по справі № 201/8395/16-к про дозвіл на проведення обшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1