Справа № 536/1376/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000871 від 16 серпня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

с.Сокологірне Генічеського району Херсонської області, українки, громадянки України,

з середньою освітою, працюючої по найму, заміжньої, має на утриманні неповнолітню

дитину, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 01 серпня 2016 року в денний час, перебуваючи в будинку в АДРЕСА_1 на законних підставах, де працювала по найму прибиральницею, належного потерпілій ОСОБА_4 , де скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб викрала золоте кільце вагою 2,16 гр 375 проби оздоблене камінцями вартістю 3500 грн. належне останній, яке зберігалось в спальній кімнаті в шкатулці на трюмо, зникла з місця злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнала в повному обсязі, надала показання, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення нею злочину, що викладені в обвинувальному акті та погодилася на скорочений порядок судового слідства без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, стверджуючи, що її рішення добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій та впевнившись про правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі і кваліфікує її дії за ч. ст.185 КК України, оскільки вона вчинила крадіжку чужого майна.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими її покарання.

Обставин, що обтяжують її покарання в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченої, яка визнала вину повністю, скоїла умисний середньої тяжкості злочин без обтяжуючих з пом`якшуючими покарання обставинами, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачена може бути виправлена без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування спричиненої їй злочином матеріальної і моральної шкоди підлягають задоволенню: матеріальної повністю, моральної частково, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та визнано обвинуваченою.

Так, вартість викраденого обвинуваченою ОСОБА_5 належного потерпілій ОСОБА_4 майна становить 3500 грн., що є розміром спричиненої їй матеріальної шкоди, що і слід стягнути з обвинуваченої.

Також судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 була спричинена діями обвинуваченої моральна шкода, яка виразилась в її психологічних стражданнях, оскільки обручку, яку викрала обвинувачена подарувала її мати, яка вже померла і матеріальних втрат, яку суд оцінює в 2000 грн., враховуючи вимоги закону щодо справедливості, розумності та виваженості визначення розміру стягуваної моральної шкоди та вимог щодо необхідності забезпечення належної компенсації моральних витрат та матеріальний стан винної, що і стягує з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3500 грн. і моральну в сумі 2000 грн., а всього 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривнів.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1