Справа №766/8245/16-к
н/п 1-кс/766/4703/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2016 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників заявника: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Адамант» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Адамант» звернулося до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просив: скасувати арешт на грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" (), які знаходяться та можуть надійти на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Полтава-банк" (МФО 331489); скасувати зупинення видаткових операцій по поточному рахунку ТОВ "Фінансова

компанія "Адамант" (Код ) - № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ

"Полтава-банк" (МФО 331489).

В обґрунтування клопотання посилався на те, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2016 клопотання старшого слідчого З ОВС СУ фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_4 , погоджено з прокурором відділу прокуратури Херсонської, області ОСОБА_3 , про арешт майна - задоволено. Накладений арешт на грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" (), які знаходяться та можуть надійти на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Полтава-банк" (МФО 331489). Зупинені видаткові операції по поточному рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Адамант"

(Код ) - № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ "Полтава-банк" (МФО

331489). ПАТ "Полтава-банк" (МФО 331489) зобов`язане надати слідчому управлінню фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області виписку банку про залишок коштів на рахунках зазначеного підприємства на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту.

Вважав, що накладений арешт підлягає скасуванню з таких підстав.

1. Ухвала слідчого судді від 08.08.2016 обґрунтована тим, що вказані слідчим гроші мають значення для кримінального провадження та постановою від 01.08.2016 року визнані речовими доказами, тому є всі підстави для арешту вищезазначеного майна з метою забезпечення його приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та/або передачі, тобто з метою збереження речових доказів.

Проте з такими висновками погодитись не можна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 Кримінально-процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За приписами частини другої статті 170 цього Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний

позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 , кримінальне провадження № 0000056 було відкрито за фактом умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах службовими особами ТОВ "Херсон Імпекс" (), за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

Досудовим слідством до цього часу не встановлено осіб, які вчинили злочин. Підозрювані у вчиненні злочину на дату винесення ухвали від 08.08.2016 були відсутні. Сума збитків, завдана злочином, не визначена. Цивільні позови щодо відшкодування завданих збитків також відсутні.

За даних обставин слідчий суддя правильно не розглядав питання арешту майна з підстав, зазначених у п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК.

Що ж стосується накладення арешту на банківські рахунки з метою забезпечення збереження речових доказів, спід зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У свою чергу, статтею 98 КПК встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальне протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальне протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На виконання положень ст. 98 Кримінально-процесуального кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 затверджений зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Зазначений Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження. Зокрема, ним встановлено, що речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані. Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.

На речові докази, які не можуть бути належним чином упаковані через громіздкість чи з інших причин, прикріплюється бирка у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження. На упаковці (бирці) проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.

Викладене свідчить, що кошти ТОВ "Фінансова компанія "Адамант", які зберігаються на поточному рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ "Полтава-банк", за визначенням ст. 98 КПК та п. 3 Порядку не є матеріальними об`єктами та не відносяться до речових доказів.

Дійсно, кошти на зазначений рахунок надходили і зберігаються виключно в безготівковому, електронному вигляді (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших ознак, властивих для готівкових коштів). Безготівкові кошти не можна приєднати до матеріалів кримінальної справи будь-яким засобом матеріального світу. У готівку банківські кошти посадовими особами ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" із вказаного поточного рахунку також ніколи не переводились.

Належним та допустимим речовим доказом у даному випадку є документи про рух коштів, які можуть бути видані банківською установою в установленому порядку. Зокрема, за клопотанням слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів, які становлять банківську таємницю (ст. 160, п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК, ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

На поточному рахунку № НОМЕР_1 ТОВ "Фінансова компанія "Адамант", які зберігаються у ПАТ "Полтава-банк", знаходяться безготівкові кошти, що надійшли не тільки від ТОВ "Херсон Імпекс", а й від багатьох інших осіб у процесі провадження господарської діяльності.

Тому безпідставне накладення арешту на безготівкові кошти заявника безпосередньо порушує його право на зайняття підприємницькою діяльністю, встановлене статтею 42 Конституції України.

Згідно з п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13 " Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження", слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Представники ТОВ "Фінансова компанія "Адамант"не були присутні при розгляді питання про арешт майна.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Адамант» в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні вважали, що клопотання не підлягає задоволенню. Кошти на рахунку є речовими доказами, тому з метою їх збереження арешт не може бути знятий.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2016 клопотання старшого слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_4 , погоджено з прокурором відділу прокуратури Херсонської, області ОСОБА_3 , про арешт майна - задоволено. Накладений арешт на грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" (), які знаходяться та можуть надійти на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Полтава-банк" (МФО 331489). Зупинені видаткові операції по поточному рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Адамант"

(Код ) - № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ "Полтава-банк" (МФО

331489). ПАТ "Полтава-банк" (МФО 331489) зобов`язане надати слідчому управлінню фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області виписку банку про залишок коштів на рахунках зазначеного підприємства на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, накладення арешту на кошти, що знаходилися на момент винесення ухвали суду на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ "Полтава-банк" та обмеження користування ними, шляхом зупинення видаткових операцій по вказаному рахунку, відповідали вимогам ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України і посилання представника заявника на ту обставину, що речовий доказ має бути лише матеріальним об`єктом необґрунтовано, оскільки законом передбачено накладення арешту на грошові кошти і у безготівковій формі.

Разом з тим, в ухвалі є посилання на накладення арешту на кошти, що надійдуть на рахунок в майбутньому, що є необґрунтованим, оскільки ч. 10 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту лише на грошові кошти, що вже знаходяться на банківських рахунках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт з грошових коштів ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" (), які надійшли на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Полтава-банк" (МФО 331489), після 08.08.2016 року.

Скасувати зупинення видаткових операцій по поточному рахунку ТОВ "Фінансова

компанія "Адамант" (Код ) - № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ

"Полтава-банк" (МФО 331489), щодо грошових коштів, які надійшли на вказаних рахунок після 08.08.2016 року.

В решті клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддяОСОБА_1