н/п 1-кп/640/157/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду в судовому засіданні обвинувальний акт який надійшов від прокуратури Київського району м.Харкова за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ставрополь, Ставропольського краю, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, розлученого, раніше неодноразово судимого: 13.02.2008 Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 02.11.2010 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 24 дні; 11.02.2015 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 3 місяці, покарання не відбув, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підвальне приміщення,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
12.04.2015р. приблизно о 21.00 годині ОСОБА_6 знаходячись поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , під час сварки з раніше незнайомим ОСОБА_7 , що раптово виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин, які виникли з приводу того, що ОСОБА_7 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння , позичив 5 грн у ОСОБА_6 для купівлі пляшки спиртного для сумісного вживання, але після придбання спиртного, не бажаючи розпивати його разом з ОСОБА_6 і не бажаючи повертати йому гроші, став його проганяти , штовхати, бити кулаками по голові не менш двох ударів, ногами по тулубу не менш двох ударів, але ОСОБА_6 не уходив та вимагав повернення йому грошей, тоді ОСОБА_7 достав складний ніж , та погрожуючи ОСОБА_6 продовжив вимагати, щоб ОСОБА_6 пішов, але ОСОБА_6 схопившись своєю лівою рукою за лезо ножа, вихопив його у ОСОБА_7 , переклав його в свою праву руку, та захищаючись від протиправних дій ОСОБА_7 , перевищуючи при цьому межі необхідної оборони , маючи умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень , використовуючи ніж, тримаючи його в правій руці, діючи умисно, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область живота, спричинивши останньому , згідно висновків судово-медичних експертиз № 297-А/15 від 15.05.2015р., № 412-А/15 від 08.06.2015р. проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням пасма
великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча, що відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, після чого залишив місце вчинення злочину.
При цьому , в ході вищезазначеної сварки з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 маючи умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання заподіяв ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: садна на голові, різані рани на лівій кисті, перелом основи середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті (на тлі остеопорозу) без зміщення кісткових уламків і перелом середньої фаланги 4-го пальця лівої кістки на рівні діафізу (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків. За ступенем тяжкості садна і різані рани це легкі тілесні ушкодження, перелом основи середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків і перелом середньої фаланги 4-го пальця лівої руки на рівні діафізу (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків це ушкодження середньої ступеня тяжкості за критерієм тривалості розкладу здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочину, передбаченому ст. 121 ч.1 КК України визнав частково , зазначивши , що він захищався від протиправних дій потерпілого ОСОБА_7 , і вважає, що його дії слід кваліфікувати за іншою статтею КК України.
При цьому ОСОБА_6 пояснив, що 12.04.2015р. приблизно близько 20.00 годин на зупинки громадського транспорту біля пр. Курчатова в м.Харкові , він зустрів практично йому незнайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були на підпитку, ОСОБА_7 запропонував йому надати гроші, щоб купити спиртного та разом випити, на що ОСОБА_6 погодився та надав ОСОБА_7 5 грн., яки ОСОБА_7 одразу передав ОСОБА_8 , яка пішла та десь придбала пляшку спиртного, після чого вони в трьох пішли в напрямку під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , як потім стало відомо , за адресою де проживає ОСОБА_8 . Коли вони шли ОСОБА_7 намагався його прогнати, а він казав, щоб йому повернули гроші, а вже біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 став його штовхати та проганяти, потім став бити руками по голові, а він захищався, потім намагався ударити декілька разів ногою в пахову область, ОСОБА_9 виставив руки , і удар прийшовся по пальцям , від чого в нього зламалися пальці на руці. Але він і після цього не пішов, і продовжив вимагати від ОСОБА_7 повернення йому грошей, на що ОСОБА_7 достав складний ніж і почав йому погрожувати , якщо він не піде, то ОСОБА_7 забере в нього і інші гроші, при цьому ОСОБА_7 з ножем у правій руці стояв близько до нього, а лезо ножа було повернуто в його бік. Тоді , ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_7 , на підпитку, хоча і більш за нього та молодший за віком, але через вжитий алкоголь , не координований, схопився своєю лівою рукою за лезо ножа, вихопив його у ОСОБА_7 з руки, переклав ніж у свою праву руку та наніс один удар Чайки в живіт. Після чого, ОСОБА_7 втік від нього до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_10 через кілько хвилин зайшов в під`їзд, піднявся до кв. АДРЕСА_3 , де біля вказаної квартири лежав ОСОБА_7 , який сказав , що грошей вже нема, і ОСОБА_6 пішов геть.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, винність ОСОБА_6 в кримінальному правопорушенні в об`ємі, визнаним судом встановленим, повністю доказана сукупність досліджених в судовому засіданні доказів:
- свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив , що 12.04.2015р. приблизно близько 20.00 годин на зупинки громадського транспорту біля пр. Курчатова в м.Харкові , він після вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_8 зустрів практично йому незнайомого ОСОБА_6 , якому запропонував надати йому гроші, щоб купити спиртного та разом випити, на що ОСОБА_6 погодився та надав ОСОБА_7 5 грн., яки ОСОБА_7 одразу передав ОСОБА_8 , яка пішла та десь придбала пляшку спиртного, після чого вони в трьох пішли в напрямку під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 де проживає ОСОБА_8 . Коли вони шли він
намагався прогнати ОСОБА_6 , щоб не ділитися з ним випивкою, а ОСОБА_6 казав, щоб йому повернули гроші, він став відштовхувати ОСОБА_6 від себе та проганяти його, на що вже біля під`їзду ОСОБА_6 ззаду або збоку вдарив його ножем. Він став хвататися за ніж та забіг до під`їзду , закрив двері , щоб не пустити ОСОБА_6 до під`їзду, при цьому може і поламав йому пальці та порізав руки дверима. Потім піднявся до квартири ОСОБА_8 , викликав швидку , а ОСОБА_6 також потім піднявся до квартири та погрожував йому вбивством;
- свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 12.04.2015р. вони з ОСОБА_7 після вживання спиртних напоїв близько 20.00 годин на зупинки громадського транспорту біля пр. Курчатова в м.Харкові зустріли практично їй незнайомого ОСОБА_6 , якому ОСОБА_7 надати йому гроші, щоб купити спиртного та разом випити, на що ОСОБА_6 погодився та надав ОСОБА_7 5 грн., яки ОСОБА_7 одразу передав їй, а вона пішла та купила пляшку спиртного, після чого вони в трьох пішли в напрямку її під`їзду . Коли вони шли ОСОБА_7 намагався прогнати ОСОБА_6 , щоб не ділитися з ним випивкою, а ОСОБА_6 казав, щоб йому повернули гроші, ОСОБА_7 став відштовхувати ОСОБА_6 від себе та проганяти його. Але вона не чикала їх та пішла з пляшкою до себе до дому. Потім через декілька хвилин біля її двері з`явився ОСОБА_7 з пораненням в живіт, вона викликала швидку допомогу, потім з`явився ОСОБА_6 , але вона зачинила двері , і ні ОСОБА_7 і ні ОСОБА_6 до її квартири не потрапили. Бійки між ними вона не бачила , у кого був ніж вона не знає, і не була свідком поранення;
- свідок ОСОБА_11 , пояснила суду, що вона є дільничним інспектором поліції, знайома з ОСОБА_6 , який жив в підвалі , спиртні напої він вживав, але не «алкаш», в нього був не великий (5-6см) ніж складний, але це не той ніж, який їй надано для огляду в судовому засіданні, ОСОБА_6 ніколи ніякої агресії не виявляв, хоча раніше і судимий;
- протоколом впізнання особи за фотознімками від 05.06.2015р. в ході якого ОСОБА_7 впізнав на фото ОСОБА_6 , як особу, яка заподіяла йому ножове поранення (т.1 а.с. 170-171);
- протоколом впізнання особи від 14.04.2015р. в ході якого ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка заподіяла ОСОБА_7 ножове поранення ( т.1 а.с. 187-188);
- протоколом огляду місця події від 13.04.2015р. в ході якого оглянуто під`їзд №1 будинку АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 176-183);
- протоколом огляду місця події від 13.04.2015р. в ході якого оглянуто підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_6 , в ході якого вилучений одяг ОСОБА_6 та ніж, яким заподіяне поранення потерпілому ( т.1 а.с. 184-186);
- протоколом слідчого експерименту від 22.04.2016р. з відео диском до нього , в ході якого ОСОБА_6 розповів про обставини заподіяння як йому так і ОСОБА_7 тілесних ушкоджені та показав механізм їх утворення на місці за участю судово-медичного експерта (т.1 а.с. 157-169);
- висновком експерта №412-А/15 у гр. ОСОБА_7 , 41 року, мало місце пошкодження проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням пасма великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча. Це пошкодження утворилося в результаті одноразової дії колюче-ріжучого предмету, могло утворитися від дії клинка ножа наданого на дослідження. Травма гр. ОСОБА_7 відноситься до категорії Тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя. Показання підозрюваного ОСОБА_6 не суперечать судово-медичним даним про механізм утворення встановлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 174 -175);
- висновком експерта №411-Ц судово-медичної цитології , згідно якого група крові громадянина ОСОБА_7 О(І) з ізогемагглютінінами анти-А, анти-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи фрагмент гумового килимка з
речовиною БКЦ, вилученого під час огляду під`їзду №1 по АДРЕСА_3 - виявлені сліди крові людини. При проведенні серологічних досліджень, виявлено антиген Н и ізогемаглютінінами анти-А, анти-В. Таким чином, можна вважати, що дані сліди крові могли піти від будь-якої людини група крові якої О(І) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 . Даних про домішки слідів крові, що належить ОСОБА_6 , не отримано ( т.1 а.с.190-194);
- висновком експерта № 409-Ц судово-медичної цитології , згідно якого на тампонах-змивах з рук гр-на ОСОБА_6 сліди крові не виявлені ( т.1 а.с.196 - 198);
- висновком експерта № 408-Ц судово-медичної цитології , згідно якого , із довідки встановлено, що група крові ОСОБА_12 О(І) ізогемаглютінінами анти-А, анти- В. Тампон-змив з речовиною БКЦ, вилученому при огляді під`їзду по АДРЕСА_3 виявлені сліди крові (антиген Н з ізогемаглютініном анти-В). Таким чином, можна вважати, що дані сліди крові могли піти від будь-якої людини група крові якої О(І) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 . Даних про домішки слідів крові, що належить ОСОБА_6 , не отримано ( т.1 а.с. 200-204);
- висновком експерта № 407-Ц судово-медичної цитології, згідно якого зразки волосся з голови підозрюваного ОСОБА_6 з потилиці, виявлено сліди крові людини. Виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дані сліди крові могли піти від будь-якої людини група крові якої О(І) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 . На інших зразках волосся громадянина ОСОБА_6 , слідів крові не виявлено ( т.1 а.с. 206- 210);
- висновком експерта № 924-И/15 імунологічного дослідження , згідно якого - кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ ( т.1 а.с. 212);
- висновком експерта № 965-И/15 імунологічного дослідження , згідно якого - кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ. На спортивних брюках, які належать гр-ну ОСОБА_7 , виявлена кров людини групи О з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В, властива самому ОСОБА_7 , від ОСОБА_6 ця кров піти не могла ( т.1 а.с. 214-216);
- висновком експерта № 962-И/15 імунологічного дослідження , згідно якого кров, яка виявлена на піджаку ОСОБА_6 могла походити від ОСОБА_7 , походження її від ОСОБА_6 виключається ( т.2 а.с. 47-53 ) ;
- висновком експерта №139 криміналістичного дослідження - на поверхні ножа, який був вилучений під час огляду місця події, слідів рук не виявлено ( т.1 а.с.222-224);
- висновком експерта № 433-Ц судово-медичної цитології , згідно якого в результаті проведення судово медичної експертизи розкладного ножа вилученого 13.04.2015 при огляді місця події за адресою проживання підозрюваного ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , підвальне приміщення, виявлені сліди крові людини. (антиген Н і ізогемагглютінінов анти-А, анти- В.). Таким чином, можна вважати, що дані сліди крові могли піти від будь-якої людини група крові якої О(І) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 227-231);
- висновком експерта № 297-А/15 судово - медичного дослідження , згідно якого у гр. ОСОБА_7 , мало місце пошкодження проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням пасма великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча. Це пошкодження утворилося в результаті одноразової дії колюче-ріжучого предмету, могло утворитися від дії клинка ножа. Найімовірніше, у момент спричинення пошкодження ОСОБА_7 знаходився у вертикальному положенні і був звернений до нападаючого передньою поверхнею тіла. Травма гр. ОСОБА_7 відноситься до категорії Тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя. Локалізація пошкодження у області живота доступна для нанесення власною рукою Вказане пошкодження не могло утворитися в результаті падіння з висоти зросту ( т.1 а.с. 232-233);
- висновком експерта № 136-МК , згідно якого , при проведенні судово-
медичної експертизи одягу ОСОБА_7 та ножа , виявлені наступні ушкодження: кофти спортивної колото-різане ушкодження на лівому полі, на кордоні середнього і нижнього відділів; фуфайки (футболки) на передній поверхні, на кордоні середнього і нижнього відділів зліва колото-різане пошкодження. Колото різані пошкодження одягу співпадають з локалізацією між собою і з пораненням на тілі потерпілого. Не можливо виключити утворення досліджуваного колото різаного ушкодження одягу, і відповідно поранення тіла від дії клинка, представленого на експертизу ножа ( т.1 а.с. 235- 237);
- висновком експерта № 1357-Ая/15 , яким встановлено, що у гр-на ОСОБА_6 є садна на голові, різані рани на лівій кисті, перелом основи середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті (на тлі остеопорозу) без зміщення кісткових уламків і перелом середньої фаланги 4-го пальця лівої кістки на рівні діафізу (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків. За ступенем тяжкості садна і різані рани це легкі тілесні ушкодження, перелом основи середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків і перелом середньої фаланги 4-го пальця лівої руки на рівні діафізу (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків це ушкодження середньої ступеня тяжкості за критерієм тривалості розкладу здоров`я. За своїм характером і локалізації у гр-на ОСОБА_6 не є типовими для заподіяння їх власною рукою ( т.1 а.с. 238-239);
- допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили надані йми висновки відповідних судових експертиз. Судово медичний експерт ОСОБА_14 , пояснила, що вона була присутня при слідчому експерименті за участю ОСОБА_6 , проводила судово медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 , і не бачить ніяких невідповідностей показань ОСОБА_6 щодо механізму утворення у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Судово медичний експерт ОСОБА_15 , яка проводила судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , пояснила, що обставини утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 щодо механізму і локалізації , і про які їй повідомив сам ОСОБА_6 , повністю узгоджуються з висновками експерта № 1357 Ая/15;
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом встановленими , доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
Часткове визнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює , як спробу пом`якшити відповідальність або уникнути її.
Зміна кваліфікації правопорушення обумовлена тим, що ОСОБА_7 дійсно протиправно, шляхом зловживання довірою заволодів грошима ОСОБА_6 , що узгоджується зі свідченнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і самого ОСОБА_6 . В цій частині їх свідчення послідовні та узгоджуються між собою, а саме в частині протиправних дій ОСОБА_7 , щодо штовхання ОСОБА_6 , з метою його прогнати та не віддавати йому гроші і не ділитися з ним купленим на його гроші спиртним.
Надалі, свідчення потерпілого ОСОБА_7 , щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень як йому так і ОСОБА_6 , є необ`єктивними , які не узгоджуються не тільки з показаннями ОСОБА_6 , але і з показами ОСОБА_8 , а також з висновками відповідних судових експертиз.
Так, свідок ОСОБА_8 пояснила, що після поранення а ні ОСОБА_7 , а ні ОСОБА_6 до її квартири не заходили , а ОСОБА_7 повідомив суду, що ОСОБА_6 саме в квартирі ОСОБА_8 погрожував йому вбивством , та вимагав повернути гроші.
Крім того, показання ОСОБА_6 узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз № 412-А/15, № 1357-Ая/15 та № 297-А/15, щодо механізму утворення поранення у потерпілого та тілесних ушкоджень у нього самого, а також узгоджуються з поясненнями судово-медичних експертів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 наданих в судовому засіданні.
Свідчення потерпілого ОСОБА_7 в частині заподіяння йму ножового
поранення ОСОБА_6 ззаду або збоку, не відповідають висновкам судово-медичної експертизи № 297-А/15 , якою встановлено, що в момент спричинення поранення ОСОБА_7 знаходився у вертикальному положенні і був звернений до нападаючого передньою поверхнею тіла. Не відповідають його свідчення в частині заподіяння порізів на руці ОСОБА_6 , так ОСОБА_7 заявив суду, що ці порізи взялися від удару дверми під`їзду, коли він зачиняв їх , щоб ОСОБА_6 не йшов за ним до під`їзду, але висновком судово-медичної експертизи № 1357-Ая/15 у ОСОБА_6 встановлені різані рани на лівій кисті, а не рублені.
Враховуючи викладене, суд також критично ставиться до свідчень ОСОБА_7 в частині , що ніж знаходився у ОСОБА_6 , а не в нього.
Що стосується інших обставин справи, визнаних судом встановленими , то у суду відсутні підстави , яки викликали сумніви в об`єктивності наведених в даному вироку доказів, крім свідчень потерпілого ОСОБА_7 , який намагається знівелювати свої протиправні дії щодо ОСОБА_6 , та виключити можливість будь-якої своєї відповідальності. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_7 за своїми фізичними та метричними даними значно сильніше та більше ніж ОСОБА_6 та молодше його майже на 18 років.
Ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
За таких обставин, зважаючи , що протиправні дії ОСОБА_7 були спрямовані на те, щоб прогнати ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження ,які явно не відповідають небезпечності посягання та обстановці захисту, і у ОСОБА_6 була не обмежена можливість відійти від ОСОБА_7 та звернутися до правоохоронних органів, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України.
Враховуючи положення ст.ст. 94, 95 КПК України, що суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному , повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження , керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності , а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, при цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили. Разом з цим суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий 02.11.2010 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 24 дні; 11.02.2015 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 3 місяці, покарання за останнім вироком не відбув, хоча і має реєстрацію у місті Харкові , але фактично проживає у підвалі,
тобто постійного місця мешкання не має, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога та потребує лікування від синдрому залежності від алкоголю, ознак психозу та слабоумства не виявляє , за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними як на цей час так і в період скоєння інкримінованого злочину, характеризується формально позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання є активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого , пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі , в межах санкції ст. 124 КК України , і саме таке покарання , на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому застосуванню підлягає ст. 71 та 72 КК України, оскільки він засуджується за вчинення злочину, до відбуття покарання за ст. 185 ч.2 КК України за вироком Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2015р., яке взагалі не відбуте.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід скасувати , звільнивши його в залі суду негайно.
В строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати термін знаходження його під вартою з 13.04.2015р. по 20.07.2016р., а тому застосуванню підлягає ст. 72 ч.5 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_7 в розмірі 5000грн задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу, щодо понесених їм витрат.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
В силу ст.ст. 71 ч.1 , 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання не відбутої частки покарання за вироком від 11.02.2015р. Київського районного суду м.Харкова, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати , звільнивши його з під варти в залі суду, негайно.
В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати термін знаходження його під вартою з 13.04.2015р. по 20.07.2016р.
Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 відмовити.
Речові докази - оптичні диски зберігати разом зі справою, речі обвинуваченого, потерпілого, ножі , біологічні зразки тощо знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий - суддя ОСОБА_1