Справа № 369/4870/16-к
Провадження № 1-кп/369/292/16
В И Р О К
іменем України
09.09.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Стецева, Снятинського району, Івано-Франківської області, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
21.11.2015 року о 21 годині водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Тоуота Yаrіs» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в м. Вишневе по вул. Київська зі сторони м. Київ в напрямку вул. Святошинська та виконувала маневр повороту ліворуч на вул. Святошинську. Рухаючись у вказаному напрямку, на перехресті вул. Київська та вул. Святошинська водій ОСОБА_7 проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, перед початком зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не дала дорогу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку по вул. Київська зі сторони вул. Жовтнева в напрямку м. Київ. В результаті ДТП водій SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої щоки, периорбітальної гематоми зліва, садна обличчя, забійної рани правого колінного суглобу, закритого уламкового перелому дистального епіметадіафізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, закритого уламкового перелому діафізу правої малогомілкової кістки на межі середньої та дистальної третини зі зміщенням уламків, вивиху правої стопи. Згідно висновку експерта №362/Д від 27.01.2016 року діагностовані переломи відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідний термін більше 21 дня. В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушила вимоги п.п.: 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.) 16.6 (Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Порушення ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 10.1,16.6 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у інкримінованому їй злочині визнала і суду пояснила, що 21.11.2015 року вона їхала на власному автомобілі зі сторони м. Києва в напрямку м. Вишневе. Коли вона під`їхала до перехрестя то для неї був зелений сигнал світлофору. Оскільки їй потрібно було на перехресті повернути ліворуч то вона скинула швидкість та виїхала на середину дороги, при цьому впевнилась, що автомобілів не було. Після цього обвинувачена почала завершувати свій поворот ліворуч і далі відбулось зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 , а саме коли вона виїхала на зустрічну полосу руху, не надавши пріоритет вказаному автомобілю, чим порушила правила дорожнього руху. У вчиненому щиро розкаялась, просила суд суворо не карати. Заявлений цивільний позов визнала частково в частині відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого в сумі 17 672,11 гривень.

Крім показань обвинуваченої, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується показаннями потерпілого та письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:
-допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він 21.11.2015 року їхав на власному автомобілі разом з дружиною зі сторони м. Боярка в напрямку м. Київ та під`їжджаючи до перехрестя на світлофорі горіло зелене світло, після чого він скинув швидкість та перетнувши лінію світлофора, виїхав на перехрестя. В цей час перед його автомобілем почав здійснювати поворот ліворуч автомобіль Toyota Yarisд.н. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку.Він почав гальмувати, але уникнути зіткнення з транспортним засобом йому не вдалося. Вважав винуватим у ДТП водія автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 , яка всупереч правилам дорожнього руху не надала йому перевагу в русі при виконанні повороту ліворуч. Заявлений цивільний позов підтримав;

-даними з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2015 року, відповідно до якого в м. Вишневе по вул. Київська зі сторони м. Київ було зафіксовано обстановку ДТП за участю автомобілів Toyota Yarisд.н. НОМЕР_3 та SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 ( 106-112 т.1);
-даними з висновку експерта №8-02/1093 від 01.02.2016 року, відповідно до якого в процесі зіткнення автомобіль SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 контактував передньою лівою своєю частиною ( ліва частина капот, ліве крило, бампер в лівій частині) із передньою частиною автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 ( передній бампер, передня декоративна решітка, капот). В момент первинного контакту направляючі подовжніх вісей автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 та автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 були розташовані під кутом близько 130-140о( а.с.120-124 т.1)
-даними з висновку експерта №362/Д від 18.02.2015 року, відповідно до якого згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_5 мались забійна рана лівої щоки, периорбітальна гематома зліва, садна обличчя; забійна рана правого колінного суглобу; закритий уламковий перелом дистального епіметадіафізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків; закритий уламковий перелом діалізу правої малогомілкової кістки на межі середньої та дистальної третин зі зміщенням уламків; вивих правої стопи. Описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо в термін та при обставинах, що вказані в постанові. Рани відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Периорбітальна гематома та садна відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Діагностовані переломи відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідний термін більше 21 дня ( а.с.126-127 т.1)
-даними з висновку експерта №8-02/1096 від 22.01.2016 року,відповідно до якого рульове керування автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією не виявлено. Система робочого гальма автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Підвіска автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 на момент огляду знаходиться в працездатному, технічно-несправному стані, через руйнацію стійки стабілізатора підвіски лівого переднього колеса. Дана несправність виникла в процесі дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено. Під час дослідження автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 несправностей в рульовому керуванні, гальмівній системі та елементах підвіски, які могли виникнути до ДТП не виявлено. ( а.с. 131-134 т.1)
-даними з висновку експерта №8-02/1095 від 01.02.2016 року,відповідно до якого під час дослідження автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 несправностей в рульовому керуванні, гальмівній системі та елементах підвіски, які могли б виникнути до ДТП не виявлено ( а.с. 138-140 т.1)
-даними з висновку експерта №8-02/346 від 28.03.2016 року,відповідно до якого в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 16.6 правил дорожнього руху України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 правил дорожнього руху України. Виходячи із заданої дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 при виконанні ним вимог п.п.10.1, 16.6 правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 , на що у нього не було перешкод технічного характеру. В заданій дорожньо-транспортній ситуації при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля SKODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ToyotaYaris шляхом застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху. З технічної точки зору в діях водія автомобіля Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та 16.6 правил дорожнього руху України. ( а.с. 146-149 т.1)

-даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2016року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 відтворив обставини ДТП, які стались між його автомобілем та автомобілем Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 ( а.с.167-169 т.1)

Суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 давали суду правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.
Суд визнає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_7 раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 154 т.1), негативних характеристик за місцем проживання не має (а.с.151 т.1 ), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.153-154, т. 1).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченою своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
При вирішенні питання про відшкодування з ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_5 528 660 грн. в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Суд визнає доведеним, що шляхом надання підтверджуючих документів потерпілим підтверджено позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на суму 336 929,56 грн., а саме 17 711, 9 грн. витрат на лікування, 900 грн. витрат пов`язаних з послугами спеціаліста товарознавця, 480 грн. витрат пов`язаних з оглядом автомобіля на СТО, 317 837,66 грн. вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля та задовольняє позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в цій частині.

Суд не приймає до уваги витрати в сумі 375 грн., сплачені потерпілим в якості благодійної допомоги, оскільки вказані витрати є добровільними, позивач сам приймав рішення про сплату вказаних коштів і вони не стосуються надання йому медичної допомоги; витрати на повторну операцію та реабілітацію в сумі 15 000 грн., оплату послуг адвоката в сумі 5 000 грн., сплату ПДВ в сумі 63 357 грн., оскільки вказані витрати не підтверджені документально; витрати пов`язані з послугами автостоянки в сумі 900 грн., витрати пов`язані з евакуацією автомобіля з місця ДТП в сумі 1980 грн., оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та вказаними витратами.

Суд визнає доведеним, що злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому було завдано моральної шкоди, що полягає в фізичному болю від травми, душевних переживаннях та зміні життєвих стосунків, проте заявлені позовні вимоги на суму 100 000 грн. вважає завищеними та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 20 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
При вирішенні цивільного позову суд враховує, що Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6- 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
За таких обставин суд стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 336 929,56 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу, у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 3 380 (три тисячі триста вісімдесят) гривень 64 коп. процесуальних витрат.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 336 929 (триста тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 56 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог - відмовити.
Арешт накладений на автомобіль Toyota Yaris д.н. НОМЕР_3 залишити без змін.
Речові докази по справі, а саме:

-автомобіль марки Toyota Yarisд.н. НОМЕР_3 , який долучено до матеріалів кримінального провадження ( а.с.113 т.1) повернути ОСОБА_7

- автомобіль марки SKODA OCTAVIAд.н. НОМЕР_2 , який долучений до матеріалів кримінального провадження ( а.с.113 т.1) повернути ОСОБА_5

-СД-диск з відеозаписом події ДТП , який долучено до матеріалів кримінального провадження ( а.с.156 т.1) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, захисником та обвинуваченою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченій.
Суддя ОСОБА_1