Справа № 185/3082/16-к
Провадження № 1-кп/185/215/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з додатками та угоду про визнання винуватості від 04 січня 2016 року за № 0000021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюм, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, інженера з хорони праці та навколишнього середовища державного підприємства «Ізюмський приладобудівний завод», проживаючого та зареєстрованого в кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.300, ч.3 ст.300 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи абонентом мережі Інтернет та зареєстрованим на веб-сайті «prom.ua», за адресою: «Prom.ua(iD#99090416)», під іменем « ОСОБА_6 », з метою збуту творів, що пропагують культ насильства і жорстокості, всупереч моральним засадам суспільства, з метою посягання на основі моральні принципи і цінності у сфері духовного і культурного життя суспільства, розмістив оголошення на сторінці про продаж вищевказаних творів.

25.12.2015 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на збут творів, що пропагують культ насильства і жорстокості, використовуючи веб-сайт «prom.ua» в мережі Інтернет, домовився з ОСОБА_7 про переміщення останньому шляхом пересилання поштою двох зазначених творів за 670 грн., та в цей же день, 25.12.2015 року ОСОБА_4 переслав ОСОБА_7 , через поштове відділення № 1, ТОВ «Нова Пошта», розташоване за адресою: вул.Соборна, 46, м.Ізюм, Харківська область, дві книги А. Гитлера «Моя борьба» ціною за 670 грн., яка згідно висновку експерта № 70/41-3 від 21.01.2016 року містить інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості.

ОСОБА_7 , придбавши дві книги А. Гитлера «Моя борьба» за ціною 670 грн., заявив про даний факт співробітникам поліції.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 03.02.2016 року, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: кв. АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про заборону Законом збуту, зберігання, інше переміщення творів, які містять інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості, з метою подальшого незаконного збуту, та використовуючи веб-сайт «prom.ua» в мережі Інтернет під іменем « ОСОБА_6 », домовився з ОСОБА_8 про переміщення останньому шляхом пересилання поштою книгу А. Гитлера «Моя борьба», вартістю 500 грн.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, в цей же день, 03.02.2016 року ОСОБА_4 повторно переслав ОСОБА_8 , через поштове відділення № 1, ТОВ «Нова Пошта», розташоване за адресою: вул.Соборна, 46, м.Ізюм, Харківська область, книгу А. Гитлера «Моя борьба» вартістю 500 грн., яка згідно висновку експерта № 15/14.1/26 від 19.02.2016 року містить інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості.

ОСОБА_8 , придбавши книгу А. Гитлера «Моя борьба», вартістю 500 грн., заявив про даний факт співробітникам поліції.

Крім того, ОСОБА_4 в грудні 2015 року (точної дати та часу досудовим слідством не встановлено), достовірно знаючи про заборону збуту, зберігання, інше переміщення творів, які містять інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості, з метою подальшого незаконного збуту, у невстановленої особи в мережі Інтернет придбав п`ять книг «Моя борьба» ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 , отримавши через поштове відділення № 1, ТОВ «Нова Пошта», розташоване за адресою: вул.Соборна, 46, м.Ізюм, Харківська область, вказані вище книги, переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: кв. АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав в спальній кімнаті з метою їх подальшого збуту.

04.03.2016 року в період часу з 09.45 год. до 10.10. год. під час проведення співробітниками поліції обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності понятих, було виявлено та вилучено дві книги «Моя борьба» А.Гитлера , які згідно висновку експерта № 15/14.1/55 від 24.03.2016 року містять інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати:

- за ч.1 ст.300 КК України інше переміщення з метою збуту, збут творів, що пропагують культ насильства та жорстокості;

- за ч.3 ст.300 КК України - інше переміщення з метою збуту, збут творів, що пропагують культ насильства та жорстокості, вчинене повторно.

Що ж стосується епізоду від грудня 2015 року, то дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.300 КК України, як зберігання з метою збуту творів, що пропагують культ насильства і жорстокості.

30 березня 2016 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості , у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.

Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.300, ч.3 ст.300 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання:

- за ч.1 ст.300 КК України у вигляді обмеження волі строком два роки з конфіскацією творів, що пропагують культ насильства і жорстокості;

-за ч.3 ст.300 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням творів строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням творів строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з іспитовим терміном два роки, поклавши на ОСОБА_4 , відповідно до п.п.2,3, 4 ст.76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

У відповідності до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.300, ч.3 ст.300 КК України, які відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 300, ч.3 ст.300 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкціям ч.1 ст.300, ч.3 ст.300 КК України.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєних злочинах, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 30 березня 2016 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 7632 грн. 02 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ч.3 ст. 314 ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2016 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 300, ч.3 ст.300 КК України.

ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.300 КК України у вигляді обмеження волі строком два роки з конфіскацією творів, що пропагують культ насильства і жорстокості;

-за ч.3 ст.300 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням творів строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням творів строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з іспитовим терміном два роки, поклавши на ОСОБА_4 , відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком чинності - залишити незмінним.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 7632 грн. 02 коп..

Речовий доказ:

- п`ять книг «Main Kampf Адольфа Гітлера», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області, згідно квитанції (а.к.п.255) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_10 .