Справа № 149/2025/16-к
Провадження №1-кп/149/144/16
Номер рядка звіту 22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
16.08.2016 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення прокурор Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ;
сторона захисту обвинувачена ОСОБА_4 ;
потерпіла ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шепетівка Хмельницької області, українки, громадянки України, початкова освіта, не заміжньої, не працюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 01.08.2016 о 11:40 перебуваючи у парку ім. Т.Г. Шевченка в м. Хмільник підійшла до ОСОБА_5 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , які відпочивали на лавочці. З метою незаконного збагачення ОСОБА_4 вирішила шахрайським шляхом заволодіти матеріальними та грошовими цінностями вказаних громадян, для чого почала розмову із ОСОБА_5 , під час якої запропонувала останній погадати, а коли потерпіла відмовилась, то повідомила їй, що на родину ОСОБА_5 наведена «порча». В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився в тому, що вона повідомила потерпілій, що володіє надлюдськими здібностями і тому потерпілій необхідно провести обряд зняття «порчі» з родини, для виконання якого ОСОБА_6 має передати ОСОБА_7 цінну річ. Заволодівши таким чином довірою потерпілої, під приводом проведення обряду зняття «порчі», ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , запропонувала останній передати їй на деякий час золоту прикрасу. ОСОБА_5 , не підозрюючи про злочині наміри ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, передала останній свою золоту прикрасу у вигляді золотого ланцюжка, 585 проби, вагою 1,66 г, яким ОСОБА_4 незаконно заволоділа та в подальшому розпорядилася на власний розсуд. Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_8 один грам золота коштує 950 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1577 гривень.

Тобто своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 190 ч. 1 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілою та обвинуваченою від 09.08.2016 року, відповідно до якої сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, при цьому потерпіла матеріальних претензій до підозрюваної не має, цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено, оскільки завдана матеріальна шкода повністю відшкодована, констатовано факт примирення між потерпілою та підозрюваною, узгоджено сторонами, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена та потерпіла просять суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона повністю погоджується з підписаною угодою, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.
Потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України є відповідно до ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид покарання.
При цьому суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурору, обвинуваченій та потерпілій зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав та про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій, узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні обвинуваченій міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка за місцем постійного проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря - накролога та лікаря - психіатра не перебуває. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченій належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 376, 394, 468,469,474,475,476 КПК України, суд, -
ухвалив :
Угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 від 09.08.2016року про примирення між потерпілим та підозрюваним - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Речовий доказ, - золотий ланцюжок, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у її власності

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1