02.03.2016 Справа № 367/1658/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого електромеханіком в Секретаріаті КМ України, не військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України,-

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області, надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого надав суду підписану сторонами угода про визнання винуватості від 02.03.2016 р.

Так, приблизно у 2012 році (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_5 незаконно, без отримання спеціальної ліцензії, в порушення вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», придбав та використовував протягом 2014-2015 років спеціальний технічний засіб негласного отримання інформаціїза наступних обставин.
Так, приблизно у 2012 році (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_5 прийняв рішення придбати спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації з метою його подальшого незаконного використання, а саме з метою здійснення негласної відео - та фотофіксації обставин своїх приватних зустрічей з невстановленою досудовим розслідуванням особою. Тоді ж, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про можливість придбання зазначеного засобу негласної відео - та фотофіксації на території ринку радіотоварів «Караваєвідачі» розташованого у м. Києві по вул. Ушинській, та діючи на виконання свого злочинного наміру, прибув в м. Київ. В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись на території вищезазначеного ринку радіотоварів, діючи з метою реалізації свого злочинного наміру направленого на незаконне придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, тобто умисно діючи в порушення п. 7 Переліку видів майна, які не можуть знаходиться у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб, інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року №2471-12 «Про право власності на окремі види майна», за невстановлених розслідуванням обставин у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації (електронний прилад у вигляді кулькової ручки із монтованим об`єктивом відеокамери із електронною картою пам`яті), за грошові кошти в сумі приблизно 200-250 гривень.
Після придбання вказаного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що придбаний електронний прилад у вигляді кулькової ручки із вмонтованим об`єктивом відеокамери із електронною картою пам`яті є спеціальним технічним засобом негласного отримання інформації, незаконно його використовував протягом2014 - 2015 років за невстановлених обставин для здійснення фото та відео зйомки невстановленої досудовим розслідуванням особи.
Так, 14.03.2014 р. реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на використання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Ірпінь Київської області по вул. Щаслива, буд 38-А, використав зазначений вище придбаний ним спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації (електронний прилад у вигляді кулькової ручки із вмонтованим об`єктивом відеокамери із електронною картою пам`яті) шляхом здійснення фото та відео зйомки не встановленої досудовим розслідуванням особи.
В подальшому, 23.03.2014 р., 13.06.2014 р., 02.09.2014 р., 30.09.2014 р., 15.10.2014 р., 26.01.2015 р., 30.05.2015 р., 03.07.2015 р., ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на негласну фото- та відеофіксацію обставин своїх приватних зустрічей з тією ж самою не встановленою досудовим розслідуванням особою, здійснював незаконне використання зазначеного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації в тому ж самому місці, а саме в АДРЕСА_1 . При цьому, записана в результаті проведення ОСОБА_5 негласної фото та відео зйомки інформація, була збережена в електронній карті пам`яті спеціального технічного засобу негласного отримання інформації та в подальшому ним звідти видалена.
29.10.2015 р. в ході огляду місця події працівниками Ірпінського відділуміліції Головного управління МВС в Київській області, вказаний спеціальнийтехнічний засіб негласного отримання інформації, а саме електронний прилад вигляді кулькової ручки із вмонтованим об`єктивом відеокамери із електронною картою пам`яті у ОСОБА_5 виявлено та вилучено.
Відповідно до висновку експерта № 3/3 від 20.01.2016 р. Українського науково-дослідного інституту судових та спеціальних експертиз СБ України, незаконно придбаний ОСОБА_5 спеціальний технічний засіб, який вилучений під час огляду місця події відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме до спеціальних технічних засобів для негласного візуального спостереження та фото, теле, відеодокументування.
Відповідно до листа № 26/3-927 від 26.01.2016 р. Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування, ОСОБА_5 не має ліцензії СБ України на провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації та з приводу отримання такої до СБ України не звертався.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, т. я. між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зобов`язався беззастережно визнати вину в скоєному злочині, сприяти розслідування обставин вчинення даного кримінального правопорушення, припиняти інші відомі йому подібні кримінальні правопорушення, повністю відшкодувати державі вартість проведеного експертного дослідження.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 359 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. Вказану суму штрафу обвинувачений зобов`язався сплатити до 31.12.2016 р.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди та обов`язки, які на нього будуть покладені.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання, та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 359 КК України, як умисні, протиправні дії, що виразились у незаконному придбанні, а також незаконному використанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Суд вважає таку кваліфікацію дій вірною.
Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Судом, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено обвинуваченому його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається. Документів відносно речових доказів прокурор не надав, що не дало можливості суду розпорядитися ними у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України. Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого. Цивільний позов по провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 02.03.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити йому за ч. 1 ст. 359 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста). Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити вказану суму штрафу в термін до 31.12.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи у розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 30 коп.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 судом не обирається.
На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти дні з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Суддя: ОСОБА_1