Справа № 462/3557/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/407/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
цією ухвалою клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дата закінчення дії ухвали, враховуючи момент затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 27 серпня 2016 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на необгрунтованість й незаконність рішення, просить ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2016 року скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що слідчий суддя прийняв рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного, оскільки до нього застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який намірів ухилятися від кримінального провадження чи перешкоджати йому не має, натомість у нього є місце реєстрації та проживання у м.Львові, хворіє на важкі інфекційні захворювання та потребує постійної медикаментозної підтримки. При цьому звертає увагу на те, що суду не було надано даних, що характеризують у повній мірі особу, її майновий, сімейний стан й міцність соціальних зв`язків.
Окрім того, судом не в повному обсязі досліджено підстави та обставини, що підлягають з`ясуванню перед обранням такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Зокрема, прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, не доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховувався чи може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав чи перешкоджатиме кримінальному провадженню або вчинятиме тиск на потерпілу.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає таку безпідставною, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

В обгрунтування наявності достатніх підстав та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя місцевого суду покликався на наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, факт того, що підозрюваний не працює, неодружений, що, на його переконання, свідчить про відсутність у нього соціально стримуючих факторів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, небезпечним для життя потерпілої, повторно, немає джерел для існування, що свідчить про можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Із матеріалів клопотання видно, що 29 червня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у Скнилівському парку, що по вул. Виговського в м. Львові, раніше вчинивши розбій ( ОСОБА_7 22.11.2011 засуджений Франківським районим судом м. Львова за ч.і ст.187, ч.2 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України до 7 років та 6 місяців позбавлення волі), маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, різко наблизився до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечним для життя потерпілої, а саме предметом схожим на ніж, котрий потерпіла сприймала як реальний, шляхом ривка відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Мейзу М2 міні» вартістю 3 232 грн., в котрому знаходилась сім карта «Лайфсел» вартістю 25 грн., на рахунку котрої коштів не було, чехол вартістю 80 грн., в котрому знаходились студентський квиток на ім`я ОСОБА_10 вартістю 80 грн. та квиток для проїзду в міському транспорті вартістю 125 грн. Вказаним злочинним діянням неповнолітній ОСОБА_9 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 3 542 грн. Цього ж дня ОСОБА_7 було затримано.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. А підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може вчинити вищевказані дії.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, наявність у нього судимостей й інші обставини.
На переконання колегії суддів, надані слідчим та прокурором матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та підтверджуються, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.06.2016 року (а.с.п. 6), протоколом огляду місця події від 28.06.2016 року (а.с.п.9-10), рапортом працівника патрульної поліції (а.с.п.8), протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 28.06.2016 року (а.с.п.11), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.06.2016 року (а.с.п.14-15), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.06.2016 року (а.с.п.16-17), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.06.2016 року (а.с.п.18-19), протоколом огляду переметів від 28.06.2016 року (а.с.п.12) та постановою про визнання речових доказів від 28.06.2016 року (а.с.п.13).
Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, відповідно до ст. 178 та п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя в повній мірі врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, міру покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме від семи до десяти років, врахував дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, що свідчить про відсутність у нього соціально стримуючих факторів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, небезпечним для життя потерпілої, повторно, немає джерел для існування, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування, суду, та вірно обрав останньому запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя з врахуванням матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 ,керуючись положеннями кримінального процесуального закону, зробив вірний висновок і визнав доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Твердження апелянта про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має намірів ухилятися від кримінального провадження є голослівними та не заслуговують на увагу.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , а відтак така не підлягає до задоволення.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала є законною, обгрунтованою, прийнятою відповідно до вимог КПК України, й підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4