Справа № 583/1098/16-к
У Х В А Л А
про призначення справи (провадження) до судового розгляду
"08" квітня 2016 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області матеріали кримінального провадження за № 0001494 від 31.12.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України,-
встановив:
06 квітня 2016року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Потерпілі проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували.

Захисник ОСОБА_7 подав клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на неправильну правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 , оскільки вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за сукупністю злочинів ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 187 КК України, а також зазначає про відсутність в обвинувальному акті місця народження кожного потерпілого.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду з таких підстав.

Угод у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Таким чином, питання щодо правильності правової кваліфікації буде вирішено судом за результатами судового розгляду справи, з урахуванням позицій як сторони захисту, так і обвинувачення. Відсутність в обвинувальному акті відомостей про місце народження потерпілих не перешкодило їх виклику в судове засідання, потерпілі в судове засідання прибули, дані відомості встановлені в суді, тому не є суттєвими для вирішення питання про призначення обвинувального акту до розгляду.

Таким чином, наявні всі підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, одноособово суддею.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів і ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу стосовно нього не зменшилися.
Враховуючи, той факт, що ОСОБА_6 раніше не судимий тому застосуванням до обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу неможливо запобігти можливим, та усунути існуючі ризики у кримінальному провадженні та досягти мети кримінального провадження, а тому обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів та для виконання процесуальних рішень.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про продовження тримання під вартою підтримали.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , з яким погодився і обвинувачений ОСОБА_6 , заперечили проти продовження строку тримання під вартою з тих підстав, що кожен зазначений прокурором ризик має бути належним чином обґрунтованим.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов такого висновку
Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 15 січня 2016року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.03.2016р. до 21:00год. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2016року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 24.03.2016р. до 24:00год. Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.03.2016 року до ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 21год 00 хв. 10 квітня 2016 року.

Зі змісту ухвал суду вбачається, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була обрана обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та даних про його особу.
Згідно із ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.
Медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою, суду не надано.
Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 і за які у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні може бути призначене покарання до 10 років позбавлення волі, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, сімейного стану, суд вважає, що відсутні підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід і вважає за необхідне, з метою запобігти спробам переховуватися від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 372 КПК України, суд,-
ухвалив:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001494 від 31.12.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України,у відкритому судовому засіданні на 19.04.2016 року на 14:30 хв. в залі судових засідань Охтирського міськрайонного суду Сумської області за адресою: м. Охтирка, вул. Незалежності (Жовтнева), 5.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити до 21год. 00 хв. 08 червня 2016 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1