Дата документу Справа № 323/485/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/877/16
Єдиний унікальний № 323/485/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 72 ч. 5 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2016 року, якою
клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено частково і останньому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.09.2013 року, зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.02.2012 року по 15.06.2012 року та з 17.06.2013 року по 10.09.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно зі змістом судового рішення, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення.

За наслідками розгляду клопотання засудженого судом першої інстанції зазначено наступне.

04.02.2012 року ОСОБА_7 в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року) був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 2, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та 07.02.2012 року був узятий під варту.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2012 року, який набрав законної сили 15.06.2012 року, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст.190, ч. 2, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишено у вигляді тримання під вартою.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.06.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишено у вигляді тримання під вартою. Вирок набув чинності 10.09.2013 року.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.09.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. При розгляді кримінального провадження запобіжний захід щодо останнього не обирався.

За таких обставин, суд зарахував ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 04.02.2012 року по 15.06.2012 року та з 17.06.2013 року по 10.09.2013 року. При цьому суд зазначив, що переведення ОСОБА_7 до СІЗО на підставі постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.08.2012 року та на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.06.2013 року не бере до уваги, оскільки в цих випадках не вирішувалось питання про попереднє ув`язнення ОСОБА_7 , а той переводився для забезпечення участі в розгляді відповідних кримінальних проваджень.

В апеляційних скаргах ОСОБА_9 та ОСОБА_7 посилаючись на незаконність судового рішення зазначають, що під час розгляду клопотання, суд порушив права останнього, оскільки не вручив пам`ятку про його права та обов`язки, не відібрав згоду на проведення дистанційного судового засідання та необґрунтовано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України не зарахував у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме: з 15.06.2012 року моменту вступу вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2012 року в законну силу і до моменту відправки ОСОБА_7 до виправної колонії; з вересня 2012 року моменту прибуття до слідчого ізолятору для участі в судовому засіданні Корабельного районного суду м. Миколаєва і до 17.06.2013 року, ухвалення вказаним судом стосовно нього вироку; з 10.09.2013 року з моменту вступу вироку від 17.06.2013 року в законну силу і до 20.11.2013 року моменту вступу в законну силу вирокуЦентрального районного суду м. Миколаєва від 13.09.2013 року, та до моменту етапування до виправної колонії. Тому просять врахувати ці обставини та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання ці терміни попереднього ув`язнення.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; засудженого та захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який вважав, що судове рішенняслід змінити, зарахувавши строк попереднього ув`язнення засудженого з 30.09.2012 року до 20.11.2013 року; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою ст. 72 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 за постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.08.2012 року був етапований з місця відбування покарання до СІЗО м. Миколаєва, куди прибув за твердженням ОСОБА_7 30.09.2012 року і утримувався під вартою до набрання чинності вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.09.2013 року, тобто до 20.11.2013 року.

Зазначений термін перебування ОСОБА_7 під вартою підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання, оскільки при застосуванні правил ст. 71 КК України строк тримання особи під вартою у попередньому кримінальному провадженні підлягає зарахуванню в термін позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки закон, який поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим ОСОБА_7 , перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою ст. 72 КК України, внаслідок чого ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги ОСОБА_9 та ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України додатково зарахувати ОСОБА_7 устрок відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 30.09.2012 року по 20.11.2013 року включно, з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з сплиненням строку призначеного покарання.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4