Справа №636/2350/16-к
Провадження №1-кп/636/323/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження за №0001740 від 21.12.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козютівка, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час відбуває покарання в Диканівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12), що розташована за адресою: місто Харків, вул. Лелюківська, 1, раніше судимого, а саме:
- 20.03.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 24.04.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком;
- 24.02.2016 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 71 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, вирок вступив в законну силу, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, 23.10.2015 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом наживи та незаконного збагачення за рахунок інших осіб, реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами чи потерпілим, діючи повторно, достовірно знаючи, що на території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , є цінні речі, перебуваючи позаду території даного домоволодіння, проник на його територію через калитку, яка була відкритою. Після чого ОСОБА_4 витягнув віконну шибку та проник до житлового будинку АДРЕСА_3 . Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 пройшов у середину будинку, оглянув дане приміщення і помітив телевізор марки «Sаmsung» модель «СS21М20», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи за №5182 від 12.01.2016 року складає 1 100 грн. ОСОБА_4 виніс через вхідні двері домоволодіння вказане майно, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, після чого злочин було закінчено. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1 100 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мав.
Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без нього.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює, крім того учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:
-згідно довідки-характеристики за №641 обвинувачений за місцем мешкання характеризується посередньо (а.с.п.59);
-відповідно до довідок лікарів нарколога та психіатра Чугуївської ЦРЛ від 22.12.2015 року обвинувачений на обліку у вказаному закладі не перебуває;
-з довідки за №229-16032016/63091 від 17.03.2016 року ОСК ГУНП України в Харківській області обвинувачений неодноразово засуджений, останній раз 24.02.2016 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 71 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі
Дослідивши, співставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та таких, що в сукупності з іншими наведеними доказами дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, посередньо характеризуючи особу дані, обставиною що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, також суд бере до уваги думку потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, те, що викрадене майно повернуто власнику в натурі і тому, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме перебування особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 25.07.2016 року (а.к.п.45, 63) по день винесення вироку, тобто по 29.09.2016 рік, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 100 КПК України суд, вважає за необхідне, речовий доказ - телевізор марки «Sаmsung» модель «СS21М20», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити в розпорядженні останнього (а.к.п.22.);
Суд, керуючись ст. 368 КПК України вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи №5182 від 12.01.2016 року 245 грн. 52 коп. (а.к.п. 28).
На підставі наведеного, керуючись ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016 року більш суворим, призначеним вказаним вироком, визначити остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.3016 року, тобто з 20.02.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2016 року по день винесення вироку, тобто 29.09.2016 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.3016 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27, до вступу вироку в законну силу. Після набрання вироком законної сили направити ОСОБА_4 для подальшого відбуття покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи №5182 від 12.01.2016 року 245 грн. 52 коп.
Речовий доказ - телевізор марки «Sаmsung» модель «СS21М20», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити в розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: