У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6.,
суддів ОСОБА_7. і ОСОБА_8,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 19 квітня 2016 року заяву потерпілої ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено на нього обов'язки, передбачені пунктами 2, 3 статті 76 КК. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 5477,77 грн, на відшкодування моральної шкоди 250 грн. З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто 4750 грн на відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 17 вересня 2014 року цей вирок залишив без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ухвалою від 19 травня 2015 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишила без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року залишено без зміни.

Потерпіла ОСОБА_4 подала до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині часткової відмови у задоволенні її цивільного позову. Вважає, що підставою для перегляду ухвали суду касаційної інстанції є неоднакове застосування цим судом одних і тих самих норм процесуального права, а саме частини четвертої статті 10, частини другої статті 64 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Стверджує, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій допущено істотні порушення процесуальних норм цивільного та кримінального права. Крім того, заявниця зазначає, що суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_5, не виконав вказівки, зазначені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року. Просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року та вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2014 року в частині часткової відмови у задоволенні її цивільного позову і направити справу в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Як на підставу неоднакового застосування норм процесуального закону, ОСОБА_4 додала до заяви копії ухвал колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2011 року, 20 березня 2013 року, 23 грудня 2015 року, 03 лютого 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву, додані до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 444 Кримінального процесуального кодексу України (далі ‒ КПК), Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначених у статті 445 КПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до статті 445 КПК підставами для перегляду Верховним Судом України судових рішень, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально ‒ правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України; 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4, вона не наводить жодної із зазначених вище підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України. Викладені у заяві вимоги не конкретизовані та не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах. Натомість заявниця стверджує про неоднакове застосування касаційним судом норм частини четвертої статті 10, частини другої статті 64 ЦПК. Таким чином, у заяві відсутні посилання та конкретизація тієї норми кримінального процесуального закону, яка, на її думку, застосована неоднаково.

Як вбачається зі змісту заяви потерпілої, вона хоча і посилається на порушення судами норм кримінального процесуального закону, зокрема, частини шостої статті 22, статей 94, 128, частини другої статті 338, пункту 3 частини першої статті 401, частини першої статті 438, статей 368, 370 КПК, а по суті порушує питання про проведення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 повторного касаційного розгляду, що не входить до повноважень Верховного Суду України. Адже вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України судових рішень буде суперечити положенням статей 444 і 445 КПК та принципу правової визначеності.

Враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством України, суд позбавлений можливості самостійно зробити висновок, які саме норми КПК за змістом заяви ОСОБА_4 розцінює як неоднаково застосовані.

Крім того, перевіркою долучених до заяви матеріалів встановлено, що усі судові рішення надані для порівняння, є рішеннями колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які не можуть бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального чи процесуального права, як це передбачено пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК. Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали відповідно до положень зазначеної статті, заявницею не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду України вважає, що подана ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 444, 445, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за її заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_6