Справа №489/2690/16-к 29.09.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Ленінським районним судом м. Миколаєва:
1) 02.02.1998 р. за ст. 101 ч. 1 КК України 1960 р. на 2 роки позбавлення волі, звільнений 12.01.1999 р. за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11.01.1999 р. на підставі ст. 53 КК України 1960 р. умовно-достроково на 8 місяців 23 дня;
2) 11.12.2001 р. за ст. 17 ч. 2, ст. 81 ч. 3, ст. 81 ч.3 КК України 1960 р. із застосуванням ст. 42 КК України 1960 р. на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки на підставі ст. 75 КК України;
3) 17.06.2002 р. за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 16.02.2007 р. за відбуттям покарання;
4) 07.02.2008 р. за ст.ст. 309 ч. 1, 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 09.10.2009 р. за постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.10.2009 р. на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на 10 місяців 28 днів;

провадження № 11-кп/784/747/16 головуючий у 1 інстанції
категорія ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_6
доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_1
5) 27.01.2011 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
6) 17.06.2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. ст. 185 ч. 2 КК України, із застосування ст.ст. 70 ч. 4, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
7) 05.10.2011 р. цим же судом за ст. ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України на 6 років позбавлення волі. Звільнений 15.02.2016 р. за відбуттям покарання.
Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого за ст. 185 ч.3 КК України;
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити, звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.07.2016 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за якою призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Постановлено стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Д.Енерджи Інжиніринг» у відшкодування майнової шкоди 6100 грн.
Узагальнені доводи апелянта.
Посилається, що судом не врахована пом`якшуюча покарання обставина наявність у нього малолітньої дитини доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також його стан здоров`я, пов`язаний із захворюванням на ВІЛ інфекцію. Зазначає, що потребує медичного нагляду та лікування.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
З місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
08.05.2016 р., приблизно о 15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля території ТОВ «Д. Енержі Інжиніринг», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 43 «а», та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, проник через паркан на вказану територію. Там він проник через вікно у виробничий цех, звідки таємно викрав мідний дріт, довжиною 60 м., та шліфувальну машину «МЕТАБО», заподіявши підприємству майнову шкоду на загальну суму 6100 грн.
З місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який висловив думку про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та правильність кваліфікації дій за ст. 185 ч. 3 КК України апелянтом не оспорюються. З урахуванням меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404 ч.1 КПК України, судове рішення в цій частині не переглядається.
Покарання обвинуваченому призначено з додержанням вимог ст.ст. 65, 66 КК України.
Судом 1 інстанції в належній мірі враховано вчинення обвинуваченим тяжкого злочину та обставини його вчинення; пом`якшуючи покарання обставини щире каяття та часткове відшкодування заподіяної шкоди; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 22.03.2010 р. з діагнозом «зловживання опіоїдами», за місцем проживання характеризується посередньо.
Покарання обвинуваченому призначено у мінімальному розмірі санкції ст. 185 ч.3 КК України.
Що стосується наявності у обвинуваченого неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то певні дані з цього приводу містяться в матеріалах кримінального провадження. Зокрема, про це зазначено у попередньому вироку суду від 05.10.2011 р. (а.с. 42-45). Однак, відсутні підстави розглядати цю обставину у сенсі пом`якшуючої покарання обвинуваченого з огляду на те, що він звільнився з місць позбавлення волі лише 15.02.2016 р., не має визначеного місця роботи, а відтак, фактично не має законного джерела доходів для матеріального забезпечення дитини. З пояснень обвинуваченого в суді 1 інстанції також вбачається, що він посилався на наявність у нього двох неповнолітніх доньок. Однак, зазначав, що кожна з них мешкає зі своєю матір`ю окремо від нього. Не порушувалося питання про стягнення аліментів на утримання кожної дитини.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що передбачена ст. 50 ч. 2 КК України мета покарання може бути досягнута призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді реального позбавлення волі. Таке покарання відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення у тому числі тяжких корисливих злочинів, новий аналогічний злочин (2 епізоди) вчинив через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відсутні обставини, які б свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання, а відтак, і для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що просить апелянт.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 425, 426, 532 КПК України , суд
П О С Т А Н О В И В:
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2016 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення

Головуюча:
Судді: