УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1306/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю : прокурора ОСОБА_5
бвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитріївка Іванівського району Амурської краю РФ, проживаючого без реєстрації в м. Житомирі.
засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням впродовж трьох років.
Згідно ст. 76 КК України судом на ОСОБА_6 покладено обов`язки:
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції на постійне місце проживання за межі України;
-періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнено його з під варти в залі суду.
Зараховано засудженому в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 02 січня 2013 року по 16 квітня 2013 pоку.
Як визнав суд, 31 березня 2012 року близько 22 год. ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 спільно вживали алкогольні напої та двоє останніх побачили у ОСОБА_8 гаманець з грошима.
В той час та місці і за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме гаманця з грошима, які належать ОСОБА_8 , про який він повідомив особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та на що останній погодився. Тим самим ОСОБА_6 з метою відкритого викрадення чужого майна вступив у попередню злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дочекались поки ОСОБА_8 вийшов з квартири, стали його переслідувати і близько 22 год. 15 хв. наздогнали біля гаражів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 застосувала відносно ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, а саме перебуваючи позаду нього, правою рукою нанесла удар в область правого вуха, чим спричинила фізичний біль. Від даного удару ОСОБА_8 впав на землю, а ОСОБА_6 схопив його за праву руку та утримував на землі, а в цей же час особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з правої кишені штанів ОСОБА_8 відкрито викрала гаманець, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, та в якому було 780 грн. Утримуючи викрадене майно ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця злочину втекли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Прокурор, у кримінальному провадженні ОСОБА_7 вирок суду просить скасувати, та постановити новий вирок яким призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Вказує на те, що призначене ОСОБА_6 покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.Зокрема, посилається на те, що суд не врахував, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вчинення корисливого злочину за попередньою змовою групою осіб, і знову вчинив умисний тяжкий злочин, на час постановлення вироку не відшкодував потерпілому матеріальну шкоду. Також, апелянт звертає свою увагу на те, що суд змінив ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою на підписку про невиїзд, а вказаний запобіжний захід не передбачений КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги з вищенаведених підстав, обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а його дії за ст. 186 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи прокурора про призначення ОСОБА_6 надмірно м?якого покарання, колегія суддів не приймає до уваги.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має молодий вік, думку потерпілого, який просив не позбавляти його волі, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи, а тому призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі і обгрунтовано звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для скасування вироку в частині призначення покарання і постановляння нового вироку про, що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що після проголошення вироку суд змінив раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на підписку про невиїзд.
Як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора запобіжний захід підписка про невиїзд, не передбачений ст. 176 КПК України.
Між тим, колегія суддів не вбачає підстав для зміни судового рішення і обрання ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, передбаченого чинним КПК, оскільки запобіжний захід обирається лише до набрання вироком законної сили, а відповідно до ст.532 КПК України вирок набирає законної сили після проголошення ухвали апеляційного суду.
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження видно, що в даний час щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді у Володарсько-Волинському районному суді Житомирської області.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: