Справа № 186/489/16-к
Провадження № 1-кп/0186/60/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 від 02.11.2015 та за № 0000400 від 19.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

-29.12.2003 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

-24.11.2006 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.190, ст.198,ч.1,ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;

-01.06.2010 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.263, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 29.04.2015 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 10 місяців 29 днів

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 червня 2015 року о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_4 знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживає його колишня дружина, ОСОБА_7 , куди він прийшов, щоб провідати своїх малолітніх синів 2007 та 2009 року народження. Знаходячись в зальній кімнаті квартири він побачив на меблевій стінці планшет «Samsung SMT230NYKASEK» чорного кольору, який належав ОСОБА_7 , і в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, усвідомлюючи те, що малолітні діти, які знаходяться в квартирі не усвідомлюють суспільно-небезпечний характер його діянь, ОСОБА_4 19 червня 2015 року, о 12 годині 50 хвилин підійшов до меблевої стінки, розташованої в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 і взяв звідти планшет «Samsung SMT230NYKASEK» чорного кольору, серійний номер RF2F60JPWGW, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4063-15 від 07.12.2015 року становить 2634,15 грн., після чого вийшов з квартири, чим покинув місце скоєння злочину. Вказаний планшет звернув у свою власність та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 2634,15 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 02 листопада 2015 року о 14 годині 50 хвилин, стояв біля будинку АДРЕСА_3 , біля якого проходив ОСОБА_8 . ОСОБА_4 знав, що у ОСОБА_8 є мобільний телефон і у нього виник умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , переслідуючи мету наживи, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, 02 листопада 2015 року о 14 годині 50 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_8 і повідомив про те, що потерпілий викрав мобільний телефон у маленької дівчини і щоб він дав йому мобільний телефон зателефонувати для з`ясування обставин викрадення телефону. ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Samsung GT-S8500» imei: НОМЕР_1 .

Надалі ОСОБА_4 , взявши мобільний телефон, почав відходити від потерпілого в напрямку будинку №23 по вул.Чайковського м.Першотравенська, вдаючи, що здійснює дзвінок, маючи намір не повертати його, та запевнивши ОСОБА_8 , що поверне телефон, таким чином покинув місце скоєння злочину і вищевказаний мобільний телефон звернув на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №70/34-48 від 24.11.2015 року, на суму 916 гривень 67 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, пояснивши, що обставини, скоєного ним злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України на досудовому слідстві були встановлені вірно, а саме, що він 19 червня 2015 року о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи в квартирі, де на даний час проживає його колишня дружина з їх спільними дітьми, за адресою: АДРЕСА_4 таємно викрав планшет. В скоєному розкаюється. Завдані матеріальні збитки ОСОБА_7 відшкодував в повному обсязі.

Також ОСОБА_4 пояснив, що він 02 листопада 2015 року разом з Волинкіним проходили біля будинку АДРЕСА_3 , де побачили молодих хлопців. Він підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та попрохав у нього мобільний телефон. ОСОБА_9 погодився та передав йому телефон. Взявши телефон він став робити вигляд, що телефонує та став відходити від ОСОБА_9 . Потім зайшов до під`їзду будинку, таким чином привласнивши телефон потерпілого. В скоєному розкаюється. Завдані збитки ОСОБА_8 не відшкодував. Заявлені потерпілим ОСОБА_10 позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Потерпіла ОСОБА_7 подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав суду заяву про слухання кримінального провадження в частині його обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як вину в скоєнні даного кримінального правопорушення він визнає повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.
У зв`язку з тим, що учасники процесу не заперечують проти не дослідження тих фактичних обставин справи по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не сумніваються в добровільності та істинності своїх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним їх дослідження.
При таких обставинах суд вважає вину обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доказаною повністю.

Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, то суд також прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні даного злочину підтверджується як поясненнями самого обвинуваченого так і іншими доказами по справі, а саме:

-поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , згідно яких до нього 02 листопада 2015 року, коли він з друзями повертався зі школи, підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які відрекомендувалися працівниками поліції та повідомили, що він підозрюється в крадіжці мобільного телефону у маленької дівчинки. ОСОБА_4 попрохав надати йому для перевірки мобільний телефон, що він і зробив. ОСОБА_4 став розмовляти з кимось по його телефону «Samsung GT-S8500», відійшовши від них метрів на п`ять. Коли він відвернувся, щоб поговорити зі своїми друзями, ОСОБА_12 зник з його телефоном. Де подівся ОСОБА_4 він не бачив. По теперішній час йому завдані злочином збитки не відшкодовані. При призначенні покарання обвинуваченого покладається на розсуд суду;

-поясненнями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили, що 02 листопада 2015 року вони разом з ОСОБА_8 поверталися зі школи додому. По дорозі до них підійшли, як їм пізніше стало відомо ОСОБА_4 з Волинкіним які відрекомендувалися працівниками поліції. ОСОБА_4 попрохав у ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон для перевірки. ОСОБА_9 передав свій телефон обвинуваченому, та останній став по ньому гучно говорити. Потім вони відволіклись на ОСОБА_11 та через деякий час помітили, що обвинувачений ОСОБА_4 зник з мобільним телефоном ОСОБА_8

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02 листопада 2015 року у ОСОБА_10 , яким підтверджується факт того, що 02 листопада 2015 року приблизно о 14 годині 50 хвилин біля будинку №8 по вул.Жовтневій м.Першотравенська невідома особа, шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном Самсунг, який належить ОСОБА_8 , 1999 року народження(Т-1 а.крим.пров 4);

- висновком експерта №70/34-48 від 24 листопада 2015 року, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зношування мобільного телефону марки «Samsung» моделі «GT-S8500» станом на 02 листопада 2015 року могла становити 916,67 грн. (Т-1 а.крим.пров.37-38);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу яка 02 листопада 2015 року заволоділа його мобільним телефоном (Т-1 а.крим.пров.46-48);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 лютого 2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 02 листопада 2015 року заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_8 (Т-1 а.крим.пров.49-51).

Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, як крадіжка (таємне викрадення чужого майна) вчинена повторно та як шахрайство (заволодіння чужим майном шляхом обману) вчинене повторно відповідно.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, у відповідність до ст.12 КК України, скоїв злочини середньої тяжкості, наявність обтяжуючих покарання обставин - рецидив злочинів, та пом`якшуючих обставин активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття,часткове відшкодування шкоди, а також дані про особу обвинуваченого - характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, з урахуванням вище перелічених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, а саме до повного відбуття покарання призначеного вироком Першотравенського міського суду від 01 червня 2010 року, потрібно при призначенні йому остаточного покарання застосувати ч.1 ст.71 КК України, згідно з якою необхідно частково приєднати не відбуте покарання, призначене вищезазначеним вироком.

У відповідність до ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Розглядаючи позовні вимоги, заявлені ОСОБА_10 , який є представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , на суму 916 гривень 67 копійок суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню з тих підстав, що вони підтримані ОСОБА_10 , в повному обсязі визнані обвинуваченим ОСОБА_4 , підтверджуються матеріалами кримінального провадження та становлять суму фактичних матеріальних збитків, завданих потерпілому діями обвинуваченого.

У відповідність до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По даному кримінальному провадженню в ході досудового розслідування було проведено дві судово-товарознавчі експертизи загальна вартість яких становить 491 гривню 52 копійки. Витрати пов`язані з залученням експертів документально підтверджені. За таких умов суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) гривня 52 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 ( одного) року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

У відповідність до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати не відбуте покарання, призначене вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2010 року, і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 916 (дев`ятсот шістнадцять) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 52 копійки.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1