У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6.,
суддів ОСОБА_7. і ОСОБА_8.,
перевіривши в судовому засіданні 6 вересня 2016 року в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2016 року,

установила:

Захисник ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд у порядку, визначеному статтями 384, 386, 395 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року), ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2016 року, якою визнано її касаційну скаргу на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13 липня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2013 року щодо засудженого ОСОБА_5 такою, що не підлягає розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши заяву, долучені до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 444 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК (в редакції Закону України № 192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року, який набрав чинності з 28 березня 2015 року). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно зі статтею 445 КПК України підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону і тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення. Відповідно до вимог статті 449 КПК у заяві про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 статті 445 цього Кодексу, вимоги мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України. У заяві особа має зазначати: а) два і більше різні за змістом судові рішення, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального права у подібних правовідносинах чи норм процесуального права, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (рішення, яке оспорюється, і конкретне рішення, яке має бути порівнюваним); б) конкретну норму (норми) матеріального чи процесуального права, яка (які) у подібних правовідносинах застосована касаційним судом неоднаково.

Усупереч зазначеним вимогам закону, захисник у своїй заяві не наводить обґрунтування жодної з перелічених підстав для перегляду Верховним Судом України ухвали касаційного суду від 23 березня 2016 року. Посилається заявниця на норми вже недіючого КПК 1960 року, якими регулювався порядок і строки касаційного оскарження. При цьому доводи заявниці зводяться лише до твердження про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом, який відмовив у витребуванні справи для касаційного розгляду, що не може бути предметом перегляду Верховного Суду України в порядку глави 33 КПК.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду України вважає, що подана захисником ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити заявниці, що відмова у допуску справи за цією її заявою не перешкоджає повторному зверненню із заявою до Верховного Суду України за умови дотримання всіх вимог закону щодо предмета перегляду та його повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 445, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити захиснику ОСОБА_4 у допуску справи за її заявою до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7. ОСОБА_8.