Дата документу Справа № 330/222/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 330/222/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/831/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 336 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 травня 2016 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_9 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 2 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовче Якимівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, маючого а утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, знаходячись на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією, був належним чином оповіщений у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом та 24 червня 2015 року о 13.00 годині відмовився отримувати повістку про його призов до лав Збройних Сил України згідно указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію» на 25 червня 2015 року, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, 25 червня 2015 року без поважних причин до військового комісаріату не прибув.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_9 , не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації дій і доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає вирок незаконним, необґрунтованим і невмотивованим та таким, що підлягає скасуванню, через те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано належним чином можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 336 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , який заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вирок суду просили залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні ним інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у вироку; про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 по справі ніким не оспорюється.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом визнано повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Окремо, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховано, суспільну небезпеку скоєного діяння, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносить до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Керуючись принципом гуманізму, з урахуванням відношення ОСОБА_7 до вчиненого ним злочину та даних про його особу, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства та прийняв рішення пр. звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання у виді 2 рові позбавлення з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

За вказаних обставин, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто під час реального відбування покарання, з урахуванням обставин вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, є непереконливим.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку у зв`язку з м`якістю призначеного покарання за доводами апеляційної скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 2 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4