АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/640/16
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 (із порушенням питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження) на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 27.09.2016 року.

По суті скарги апелянт посилаючись на незаконність судового рішення через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначає, що суд:

- розглянув скаргу із порушенням передбачених КПК України строків, не повідомив його про час та місце розгляду скарги та своєчасно не направив копію судового рішення, чим порушив його права потерпілого;

- проігнорував норми ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно до яких подавати заяву про вчинення кримінального правопорушення не є обов`язковим, а слідчий чи прокурор при виявленні з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, повинні самостійно внести до ЄРДР відповідні дані. Крім того, не надав належної уваги даним, що містилися у матеріалах скарги та провадження щодо вчинення злочину - втечі ОСОБА_8 та бездіяльності поліції і прокуратури внаслідок не внесення відповідних відомостей до ЄРДР;

- безпідставно послався на те, що порушене ним у скарзі питання щодо бездіяльності прокурора, оскарженню до слідчого судді не підлягає, оскільки цей висновок суперечить як нормам КПК України, зокрема ст. 303 цього Кодексу, щодо можливості оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого чи прокурора, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також нездійсненні інших процесуальних дій, так і Конституції України.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати органи поліції та прокуратури відкрити кримінальне провадження за фактом втечі ОСОБА_9 із внесенням до ЄРДР відомостей за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 367 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що порушене ОСОБА_7 питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, підлягає задоволенню, але апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора.

Згідно зі змістом судового рішення, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати протиправними дії поліції та обласної прокуратури, що полягали у не реагуванні на скоєні злочини, ігноруванні вимог ст. 214 КПК України, ст. ст. 7, 19 Закону України «Про звернення громадян», відмові реєструвати заяви про злочин та не розслідуванні кримінальних справ, внаслідок чого просив за фактом втечі ОСОБА_9 зобов`язати поліцію або прокуратуру відкрити кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 367 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження слідчий суддя зазначив, що нормами, викладеними у пунктах 1-8 частини 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Між тим, ані скарга ОСОБА_7 , ані матеріали провадження не містять відомостей про звернення останнього із заявою про вчинення кримінальне правопорушення, а з долученого до скарги листа прокуратури Запорізької області від 15.09.2016 року вбачається, що до зазначеного органу електронною поштою надходили лише скарги ОСОБА_7 щодо кримінального провадження відносно ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та інших питань.

Колегія суддів, з огляду на норми статті 24 КПК України, стан здоров`я апелянта та його відсутності під час розгляду судом скарги, вважає необхідним поновити останньому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 27.09.2016 року.

Але колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано та на законних підставах відмовив у відкритті провадження за даною скаргою, виходячи з наступного.

Пунктами 1-8 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які підлягають оскарженню на досудовому провадженні.

Слідчий суддя обґрунтовано визнав, що ані скарга ОСОБА_7 , ані матеріали провадження не містять відомостей про звернення останнього із заявою про вчинення кримінальне правопорушення, а з долученого до скарги листа прокуратури Запорізької області від 15.09.2016 року вбачається, що до зазначеного органу електронною поштою надходили лише скарги ОСОБА_7 щодо кримінального провадження відносно ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та інших питань.

В зв`язку з цим, безпідставними є доводи ОСОБА_7 про те, що: районний суд проігнорував норми ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно до яких подавати заяву про вчинення кримінального правопорушення не є обов`язковим, а слідчий чи прокурор при виявленні з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, повинні самостійно внести до ЄРДР відповідні дані; не надав належної уваги даним, що містилися у матеріалах скарги та провадження щодо вчинення злочину - втечі ОСОБА_8 та бездіяльності поліції і прокуратури внаслідок не внесення відповідних відомостей до ЄРДР; безпідставно послався на те, що порушене ним у скарзі питання щодо бездіяльності прокурора, оскарженню до слідчого судді не підлягає, оскільки цей висновок суперечить як нормам КПК України, зокрема ст. 303 цього Кодексу, щодо можливості оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого чи прокурора, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також нездійсненні інших процесуальних дій, так і Конституції України.

Доводи ОСОБА_7 про те, що суд не повідомив його про час та місце розгляду скарги, є необґрунтованими, оскільки провадження по цій скарзі не відкривалося і вона не розглядалася по суті, відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Інші доводи ОСОБА_7 також не свідчать про істотне порушення норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З наведених підстав, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , законним та обґрунтованим, а тому залишає ухвалу слідчого судді без зміни, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: