Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-97/12 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ст. 286 ч. 1 КК України ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Безверхого І.В.

суддів Торопенка М.В., Попельнюха Р.О.,

за участю прокурора Лєнкової Н.Д.,

особи, щодо якої ОСОБА_3,

закрито провадження

по справі

адвоката ОСОБА_4,

потерпілого ОСОБА_5,

представника ОСОБА_6,

потерпілого

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_5 та особи, щодо якої закрито провадження по справі та звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суд м. Черкаси від 08 грудня 2011 року, якою відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого, -

закрито провадження по справі та звільнено його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ст. 286 ч. 1 КК України на підставі акту амністії.

Вирішена доля речових доказів у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Згідно постанови місцевого суду ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що він,

06.05.2011 р. близько 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. СА 0756

АР, рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. Різдв'яній від вул. Ільїна, в напрямку

вул. Гоголя у м. Черкаси, порушив вимоги встановленого по напрямку його руху

дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 ПДР України, на перехресті

рівнозначних доріг, не надав дорогу мотоциклу НОМЕР_1 під керуванням

водія ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі - вул. Благовісна від вул. Горького

у напрямку до вул. Сєдова, та допустив зіткнення з вказаним мотоциклом, в результаті

чого потерпілий водій мотоцикла ОСОБА_5, згідно висновку судово-медичної

експертизи № 160/222 м/д від 30.09.2011 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правого колінного суглобу з ушкодженням меніску суглоба, забоєм тканин правого колінного суглобу, травми носа із переломом кісток носа, викривленням носової перегородки, раною м'яких тканин носа та наслідки травми носа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий

розлад "здоров'я, травми голови зі струсом головного мозку, забою м'яких тканин грудного відділу хребта, рани правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних. ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно подання ст. слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області Теслі В.В. від 16 листопада 2011 року за згодою заступника прокурора Черкаської області Я.В. Козелецького вищезазначені матеріали кримінальної справи були направлені до суду для вирішення питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в силу Закону України „Про амністію у 2011 році".

Згідно постанови Придніпровського райсуду м. Черкаси від 08.12.2011 року було закрито провадження по справі та звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за його обвинуваченням за ст. 286 ч. 1 КК України на підставі акту амністії, цивільний позов ОСОБА_5 було залишено без розгляду і роз"яснено йому про право звернутися з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, потерпілий ОСОБА_5 подав апеляцію та доповнення до неї в якій просить скасувати постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 08.12.2011 року в частині повернення автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3 та накласти на вказане авто арешт; рішення місцевого суду про залишення "його цивільного позову без розгляду скасувати, та винести ухвалу про визнання його (ОСОБА_5Ю.) цивільним позивачем: визнати представником потерпілого - ОСОБА_6; викликати в судове засідання ОСОБА_7; провести службове розслідування та експертизу почерку по справі; призначити по справі додаткову судово-технічну експертизу; розглянути в судовому процесі позов про відшкодування збитків і зобов'язати ОСОБА_3 відшкодувати потерпілому ОСОБА_5: а) його мотицикл Альфа-Мото СА1922АА в натурі, або відшкодувати 17.000 грн.; б) внаслідок втрати „і зменшення професійної і загальної працездатності відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків; в) стягнути на його користь з ОСОБА_3 20.000 грн. на косметичну операцію носа та 20.000 грн. на операцію колінного суглоба; г) відшкодувати вартість одягу в сумі 1.100 грн., вартість мобільного телефону в сумі 2.400 грн.; д) стягнути на його користь з ОСОБА_3 100.000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В поданій апеляції особа, відносно якої закрито провадження по справі та звільнено її від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії - ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції змінити, а саме: в мотивувальній частині вишезгаданої постанови суду першої інстанції від 08.12.2011 р.. вказавши, що злочин скоєно з необережності.

Заслухавши суддю-доповідача. думку прокурора, яка просила постанову суду першої інстанції залишити без зміни, потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, які підтримали подану ОСОБА_5 апеляцію з послідуючими її доповненнями, особу, відносно якої закрито провадження по справі та звільнено її від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії - ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, які повністю підтримати подану ОСОБА_3 апеляцію та дослідивши і перевіривши матеріали справи, обміркувавши над .доводами вищезазначених апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а апеляція потерпілого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3А у вчиненні

того злочину за який він притягувався та в послідуючому був звільнений від кримінальної

відповідальності на підставі акту амністії, при обставинах, викладених у постанові суду від 08.12.2011 року, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав вірну юридичну оцінку.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про закриття провадження по справі та звільненні ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 р., оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_3 сам особисто заявив клопотання про застосування до нього вищезазначених вимог Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року.

Але, одночасно колегія суддів вважає за необхідне виключити із другого абзацу

мотивувальної частини постанови місцевого суду посилання-вказівку суду на слово

«умисними», оскільки в диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, не передбачено умисності

діянь, таким чином, задовольнивши частково апеляцію особи, щодо якої закрито провадження по справі та звільнено її від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії.

Також, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 (з наступними змінами) «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» вбачається, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і відповідно до вимог чинного законодавства цивільний позов потерпілого по справі ОСОБА_5 залишив без розгляду і останньому було роз'яснено судом право на вирішення цього питання в порядку цивільного судочинства.

Крім того, згідно вимог ч.4 ст. 28 КПК України особа, яка не пред"явила цивільного

позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без

розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства, що на думку колегії суддів має місце в даному конкретному випадку і узгоджується з вищезазначеними вимогами закону і не ущемляє законні права потерпілого по справі ОСОБА_5

Також, як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні в суді першої

інстанції 08.12.2011 року було протокольно задоволено клопотання потерпілого

ОСОБА_5 в частині визнання останнього цивільним позивачем по справі і

залучення в якості його представника потерпілого - ОСОБА_6 ( див. а. с. 210). В ході

проведення досудового слідства по даній справі з метою в послідуючому забепечення

можливого цивільного позову слідчим 28.10.2011 року було накладено арешт на майно

ОСОБА_3 - автомобіль НОМЕР_3 ( див. а.с. 119). який було

залишено на зберіганні у ОСОБА_3 відповідною постановою слідчого від 19.09.2011

року ( див. а.с. 47). Суд першої інстанції при прийнятті відповідного рішення 08.12.2011

року вищезазначеного арешту з майна ОСОБА_3 не скасовував, лише згідно вимог

ст. 81 КПК України судом належним чином була вирішена доля речових доказів по справі:

автомобіль НОМЕР_2 був залишений ОСОБА_3 за

належністю, а мотицикл Альфа-Мото СА1922АА був залишений потерпілому ОСОБА_5

І.Ю. за належністю. А тому посилання апелянта ОСОБА_5 на незаконність дій

місцевого суду в цій частині на думку колегії суддів є безпідставними і такими, що не узгоджуються з вимогами чинного законодавства та матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.362, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію особи, щодо якої закрито провадження по справі та звільнено її від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії - ОСОБА_3 - задовольнити частково, а в задоволенні апеляції потерпілого ОСОБА_5 - відмовити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2011 року відносно ОСОБА_3 - змінити.

Виключити із другого абзацу мотивувальної частини вищезазначеної постанови місцевого суду слово-вказівку «умисними».

В решті частини постанову місцевого суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді