Дата документу Справа № 337/756/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/886/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч.2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Норільська Красноярського краю російської федерації, реєстрації і постійного місця проживання не має

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.186 ч.2, ст.15 ч.2, ст.185 ч.2, ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він будучи раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин при наступних обставинах. Так, 28 грудня 2015 року він та особа, матеріали щодо якої виділені в інше кримінальне провадження, з метою незаконного збагачення, вирішили вчинити злочин проти власності, направлений на заволодіння матеріальними цінностями, які належали ТОВ «Фоззі Фуд» в магазині «Сільпо №114» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана, 27.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, 28.12.2015р. о 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою із особою, матеріали щодо якої, виділені в інше кримінальне провадження, знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Сільпо №114» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.Рубана, буд.27, а саме у продуктовому відділі, із торгівельного стенду відкрито викрали соняшникову олію «Стожар», об`ємом 5л. в кількості 1 штуки, вартістю 147,86 грн. без врахування ПДВ, а також соняшникову олію «Щедрий Дар», об`ємом 3 л. в кількості 1 штуки, вартістю 72,61 грн. без врахування ПДВ, після чого залишили приміщення магазину з викраденим майном, оминувши касову зону та вийшовши через вхід не реагуючи на прохання працівника охорони магазину повернути викрадене майно, чим спричинили ТОВ «Фоззі-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 220,47 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29 грудня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.Запорізького козацтва, буд.27, шляхом вільного доступу взяв зі стендів, розташованих у відділах вказаного магазину майно, що належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме шоколад «Світоч Чорний класичний» у кількості 11 штук, вагою 85 грам кожна, вартістю 14,04 грн. за одну одиницю без урахування ПДВ, на загальну вартість 158,40 грн. без урахування ПДВ, які поклав до внутрішнього карману своєї куртки, після чого пройшов повз каси, не оплативши вказаний товар, проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками охорони біля виходу з магазину.

Крім того, 29 січня 2016 року, приблизно о 13 годині 04 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні торговельного залу магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.Задніпровська, буд.9, шляхом вільного доступу взяв зі стендів, розташованих у відділах вказаного магазину, майно, що належить ТОВ «Фоззі-Фуд», а саме шоколад «Корона», вагою 90 грам кожна, у кількості 10 штук, вартістю 17,47 грн. за одну одиницю без урахування ПДВ, які поклав до внутрішнього карману своєї куртки, після чого пройшов повз каси, не оплативши вказаний товар, чим спричинив ТОВ «Фоззі-Фуд» матеріальний збиток на загальну вартість 174,72 гривні без урахування ПДВ

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за

-ст.186 ч.2 КК відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб;

-ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно;

- ст.185 ч.2 КК таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Йому призначено покарання за
-ст.186 ч.2 КК 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК 2 роки позбавлення волі;
-ст. 185 ч.2 КК 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази, запобіжний захід та початок строку відбування запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не заперечуючи обставин справи, доведеності своєї винуватості і кваліфікації своїх дій ставить питання про пом`якшення призначеного йому покарання, вважаючи його занадто суворим і таким, що не відповідає його особі і обставинам справи. В зв`язку з чим просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, яка заперечила доводи і вимоги апеляційної скарги, вважаючи за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні за ч.2 ст.186 КК в апеляційному порядку не оскаржені.
Проте, згідно ч.2 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Так, визнаючи ОСОБА_7 винним за вказаних злочинів, в тому числі й за ч.2 ст.186 КК, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений повністю визнав себе винним у їх скоєнні. В зв`язку з чим, суд розглянув провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК.
Проте за змістом ст.349 КПК скорочений порядок розгляду кримінального провадження може мати місце лише у випадку, коли обвинувачений повністю визнає обставини, які йому інкримінуються.
Разом з тим, зі змісту технічного запису судового засідання від 21.03.2016 року обвинувачений не визнавав факту наявності у нього попередньої змови з невстановленою у справі особою на заволодіння чужим майном. Більш того, зі змісту пояснень ОСОБА_7 останній мав умисел не на відкрите, а на таємне протиправне заволодіння чужим майном. Обвинувачений усвідомлював, що для всіх оточуючих він таємно протиправно заволодіває майном. А після того, як зрозумів, що його таємність викрито охоронцями магазину, одразу, залишив товар на місці, не маючи реальної можливості розпорядитися ним, як своїм майном. ОСОБА_7 не надавав пояснень, з яких би вбачалось ігнорування вимог охоронця магазину та вчинення будь-яких дій направлених на подальше утримання майна, зокрема втечі з ним з місця події.
Такі пояснення обвинуваченого, явно протирічать фабулі пред`явленого за ст.186 ч.2 КК обвинувачення. Свідчать про фактичне невизнання винуватості у вчиненні пограбування.
Проте суд наведеним обставинам справи належної уваги не приділив. В оскаржуваному вироку навів пояснення ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК, які ним не надавались.
Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону районний суд не виконав. Фактично об`єктивно встановивши, що ОСОБА_7 помиляється в правовій оцінці своїх протиправних діянь, визнаючи себе винним за ч.2 ст.186 КК за наведених ним обставин, суд не призначив в цій частині повного дослідження доказів обвинувачення, які мають істотне значення для доведеності винуватості обвинуваченого саме за ст.186 КК та відсутності підстав для перекваліфікації його дій з ч.2 ст.186 КК на ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК чи на ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК.
На глибоке переконання судової колегії районний суд мав діяти у відповідності до ст.49 КПК, оскільки обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не залучив його, т.я. обвинувачений формально визнавав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 КК і одночасно не визнавав вчинення ним діянь, які кваліфікують дане діяння саме як грабіж.
Наведені обставини свідчать про порушення прав обвинуваченого на належний захист від кримінального переслідування та дотримання його права на дослідження доказів, якими мала бути доведена його вина.
З цих підстав вирок районного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на наведене оскаржуваний вирок не можна визнати законним, обґрунтованим та мотивованим, а тому він підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 у цій справі скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк його тримання під вартою на 60 днів до 19 вересня 2016 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4