печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Гладун Х.А., при секретарі Дідик М.В., за участю особи, яка подала скаргу, адвоката Винокурова О.В., який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката Винокурова Олександра Вікторовича, який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Винокуров О.В., який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що на виконання ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2013 р. про застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов'язання, підозрювані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до органу досудового розслідування на зберігання передали паспорти громадянина України для виїзду за кордон та паспорти громадянина України. Однак, вилучення паспорта громадянина України суперечить чинному законодавству, оскільки паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України та не відноситься до переліку документів, що дають право на виїзд (в'їзд) в Україну. Через відсутність паспортів громадянина його підзахисні позбавлені можливості реалізувати свої конституційні права. Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. від 07.11.2013 р. відмовлено в задоволенні клопотання про повернення підозрюваним паспортів України. Вважає, що тимчасово вилучені паспорти громадян України його підзахисних підлягають поверненню в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки, у встановленому законом сторона обвинувачення з клопотанням про їх арешт до слідчого судді не зверталася.

Просить скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. від 07.11.2013 р. про відмову в поверненні паспортів громадянина України підозрюваним ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зобов'язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. повернути підозрюваним ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вилучені паспорти громадянина України.

В судовому засіданні адвокат Винокуров О.В. скаргу підтримав, посилаючись на викладені в скарзі обставини, просив задовольнити, проти розгляду скарги у відсутність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. не заперечував.

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхет С.О., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Подав до суду заперечення на скаргу, в яких з посиланням на необґрунтованість поданої скарги, просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що повернення підозрюваним паспортів громадянина України унеможливіть належне виконання ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2013 р. про застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов'язання, оскільки згідно міжурядових угод між Урядом України та урядом Російської Федерації та між Кабінетом Міністрів України і урядом Республіки Білорусь паспорт громадянина України є документом, який дає право на виїзд з України та в'їзд в Україну з (до) Російської Федерації та Республіки Білорусь відповідно. Крім того є хибними доводи скарги, що паспорти мають статус тимчасово вилученого майна, оскільки, вони були надані слідчому добровільно і не вилучалися в порядку ст.ст. 168, 236 КПК України, а тому немає необхідності в накладенні на них арешту. Також подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом та на підставі доводів скарги встановлено, що ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2013 р. про застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов'язання, підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000007 від 21.11.2012 р. за ч. 2 ст. 367 КК України ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зобов'язано серед інших зобов'язань здати на зберігання до органу досудового слідства свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

На виконання ухвал слідчого судді підозрювані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 негайно передали на зберігання до органу досудового розслідування паспорти громадяни України для виїзду за кордон (за виключенням ОСОБА_3, яка його не має) та паспорти громадянина України.

Обґрунтовуючи подану скаргу адвокат Винокуров О.В. зазначає, що 06.11.2013 р., він, діючи в інтересах підозрюваних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернувся до слідчого із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна його власникам, однак незважаючи на положення ч.5 ст. 171 КПК України, які передбачають негайне повернення тимчасово вилученого майна, якщо вилучене майно не було арештовано ухвалою слідчого судді, постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. від 07.11.2013 р. відмовлено в задоволенні клопотання, а паспорти громадянина України його підзахисним ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не повернуті.

Пунктом 8 ч. 5 ст. 194 КПК України встановлено, що слідчий суддя за умови обґрунтованості поданого стороною обвинувачення клопотання вправі покласти на підозрюваного виконання такого обов'язку як: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

За правилами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Оскільки, судовим розглядом встановлено, що підозрювані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на виконання вимог ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2013 р. про застосування до них запобіжних заходів у вигляді особистого зобов'язання, добровільно передали на зберігання до органу досудового розслідування паспорти громадянина України, таке майно не має статусу тимчасово вилученого, і вирішення питання щодо накладення на нього арешту чи повернення володільцю не вимагає.

Згідно ст.. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов'язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону Украї ни «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт та посвідчення особи моряка.

Разом з тим, згідно ст.. 1 Угоди про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, укладеної між Урядом України і Урядом Російської Федерації 16.01.1997 р. громадяни держави однієї Сторони можуть в'їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатках 1 та 2 до даної угоди. Згідно п. 1 додатку 1 названої угоди документом для в'їзду, виїзду і пересування територією Російської Федерації громадян України є паспорт громадянина України.

Крім цього, згідно ст. 1 Угоди про безвізові поїздки громадян, укладеної між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Білорусь 12.06.2009 р. громадяни держави однієї Сторони незалежно від місця проживання в'їжджають, виїжджають, прямують транзитом і знаходяться на території держави іншої сторони без віз на підставі дійсних документів, зазначених у Додатку до даної угоди. Підпунктом 1.1. п. 1 додатку до даної угоди визначено, що для громадян України дійсними документами для в'їзду-виїзду, прямування транзитом і знаходження на території держави іншої Сторони відповідно до угоди є паспорт громадянина України.

Отже, доводи скарги, що паспорт громадянина України не відноситься до переліку документів, що дають право на виїзд (в'їзд) в Україну є безпідставними.

З огляду на викладене, вимоги скарги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 167, 168, 171, 236 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката Винокурова Олександра Вікторовича, який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України Шайхета С.О. щодо неповернення тимчасово вилученого майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Х.А. Гладун