АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/96/16 Справа № 695/566/16-к Категорія: ст.309 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2016 року відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2008 та 2011 року народження, працюючого ДП «Чорнобиль «Лубайни», чорнобильцем та інвалідом будь-якої групи не є, раніше не судимого, -

якою продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до трьох місяців, тобто до 28 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Слідчий Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області підполковник поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим із прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 3 місяців, тобто до 28.03.2016 року, із зобов`язанням його виконувати обов`язки, покладені попередньою ухвалою Золотоніського міськрайсуду про застосування запобіжного заходу від 05.01.2016 року.

Клопотання вмотивоване тим, що 21 жовтня 2015 року близько 22 год. в с. Ковтуни, Золотоніського району, Черкаської області, біля магазину ПП ОСОБА_11 , ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив рукою за голову ОСОБА_12 та ударив останнього об дерев`яний стіл, за яким він сидів, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у виді проникаючої травми лівого ока з розривом склери з випадінням внутрішніх оболонок, ерозією рогівки, рваної рани конюктиви, рваної рани лівої брови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 25.11.2015 року відносяться: рвана рана лівої брови до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя; травма лівого ока, що ускладнилася втратою зору в зв`язку зі стійкою втратою загальної працездатності не менше ніж на 33 % - до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

22 жовтня 2015 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001236 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. 07 грудня 2015 року кримінальне діяння кримінального провадження №0001236 перекваліфіковане з ч.1 ст.122 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

05 січня 2016 року слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області задоволено клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 04.03.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2016 року продовжено строк домашнього арешту ОСОБА_7 до трьох місяців, тобто до 28.03.2016 року, із зобов`язанням його виконувати обов`язки, покладені попередньою ухвалою Золотоніського міськрайсуду про застосування запобіжного заходу від 05.01.2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід більш м`який ніж цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки відсутні будь-які ризики, які б давали підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України. Слідчий суддя не дала належної оцінки тому, що підозрюваний одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та працює інспектором лісорубної ділянки на підприємстві ПП «Лубайни» з 25.09.2015 року, що є єдиним джерелом існування для його сімї, має бездоганну ділову та особисту репутацію, тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий, не переховується від органів досудового розслідування та суду, не впливає на учасників кримінального провадження та не перешкоджає розслідуванню кримінального провадження, які у сукупності дають підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт. Крім того, апелянт звертає увагу, що слідча взагалі не наділена правом на направлення клопотання про продовження строку домашнього арешту, оскільки право на звернення з відповідним клопотанням у відповідності до положень ч.6 ст.181 КПК України відноситься виключно до повноважень прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляції та наполягав на її задоволенні, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, оскільки він не має змоги працювати та забезпечувати свою сімю, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Однак, колегія суддів вважає, що обрана слідчим суддею міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто суворою та такою, що не відповідає особі підозрюваного.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не надав належної оцінки наступним обставинам: підозрюваний одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та працює інспектором лісорубної ділянки на підприємстві ПП «Лубайни» з 25.05.2015 року, що є єдиним джерелом існування для його сімї, оскільки дружина не працює, вказане свідчить, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, які у сукупності дають підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Крім того, слідчим в клопотанні не доведено, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджатиме розслідуванню кримінального провадження.

В той же час, колегія суддів критично оцінює твердження апелянта, що слідча не мала права звертатися з клопотанням про продовження строку домашнього арешту.

Згідно положень ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Стаття 199 КПК України передбачає можливість звернення до суду з відповідним клопотанням, як прокурора, так і слідчого за погодженням з прокурором.

В даному випадку з клопотанням про продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 3 місяців, тобто до 28.03.2016 звернулася слідча Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області підполковник поліції ОСОБА_9 , проте, клопотання погоджено з прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 , що узгоджується з вимогами ст.199 КПК України.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 , який внаслідок застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту позбавлений права повноцінно працювати за своїм постійним місцем працевлаштування та утримувати свою сімю. Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу перебування за місцем свого проживання є достатнім та необхідним для запобігання ризикам, визначеним ст.177 КПК України та для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2016 року змінити в частині часових обмежень на протязі доби.

Заборонити ОСОБА_7 залишати місце свого проживання в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :