Справа № 345/336/15-к
Провадження № 11-кп/779/263/2015
Категорія ч.2ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваеного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь в суді першої інстанції на вирок Калуського міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , не працюючий, розлучений, на утриманні має одну малолітню дитину, із середньою освітою, раніше несудимого, українця, громадянина України,

обвинувачено у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 190 , 185 ч.2 КК України і на підставі ст.. 70 КК України йому призначено покарання 1 рік позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено обвинуваченому.на тримання під вартою

За вироком суду, 29 вересня 2015 року о 21 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі, де проживає ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 з метою таємного викрадення грошових коштів, скориставшись тим, що йому було відомо номер її кредитної картки та що за його діями ніхто не спостерігав, використавши під приводом телефонного дзвінка мобільний телефон ОСОБА_8 , в якому знаходилася сім-карта «МТМ» № НОМЕР_1 , за допомогою «СМС» - повідомлення переслав із її кредитної картки «Приватбанку» № НОМЕР_2 на свою банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_3 гроші в сумі 400 грн, чим завдав потерпілій збитків на цю суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 03.01.2015 року близько 21год. 30 хв., перебуваючи біля інтернет-кафе «Троян», що у м.Калуші на пр..Л.Українки, ввійшовши у довіру до громадянина ОСОБА_9 попросив у нього мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. після чого відійшов, таким чином заволодів належним ОСОБА_9 телефоном «Нокіа Х1», вартістю 300 грн.

В подальшому 04.01.2015 року перебуваючи у м.Калуші по вул..Пушкіна біля ТЦ «Прометей», використовуючи даний телефон здійснив перевід коштів в сумі 4790 грн. з рахунку ОСОБА_9 № НОМЕР_4 на свій рахунок № НОМЕР_5 , відкритий у ПАТ «Акцент-банк», чим завдав потерпілому шкоду на вищевказану суму.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений та прокурор подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що свою вину в інкримінованих злочинах визнає повністю, але вважає призначене судом покарання занадто суворим, зобов`язується в подальшому бути законослухняним і не скоювати злочинів. Просить призначити йому більш м`яке покарання, враховуючи при цьому положення п. ч. 1, ст.66, 75 КК України.

У своїй апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду відносно ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов потерпілого визнав частково, але незважаючи на це суд першої інстанції не досліджуючи докази, задовольнив цивільний позов частково, чим порушив законні права потерпілого, а також не досліджуючи докази безпідставно виключив кваліфікуючу ознаку злочину «заволодіння чужим майном шляхом обману». Просив вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду :

- обвинувачений ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу , просив задовольнити її з мотивів, наведених у ній;

- прокурор ОСОБА_6 підтримав подану прокурором , який брав участь в суді першої інстанції, просив задовольнити її.

Заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не було дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження його розгляд здійснювався судом першої інстанції згідно вимог ст. 349 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 вказаної статті суд має право , якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Колегія суддів, переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, вважає, що його розгляд відносно ОСОБА_7 проведено судом з порушенням вимог ст. 349 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватим себе визнав та щиро розкаявся, у зв`язку з чим розгляд провадження в суді першої інстанції за його обвинуваченням було проведено відповідно до ст. 349 КПК України.

Разом з цим, судом не враховано, що ОСОБА_7 цивільний позов в цьомуж провадженні не визнав частково, що фактично ставить під сумнів визнання ним вини вчиненні кримінального правопорушення. Проте всупереч вказаних вище вимог закону судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались.

Тобто за наявності в провадженні оспорюваних обставин в частині невизнання ОСОБА_7 цивільного позову, розгляд провадження було проведено відповідно до вимог ст.. 349 КПК України , що є грубим порушенням цієї норми Закону та відповідно і положень ст. 412 КПК України.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.. 349 КПК України, у зв`язку з чим судові рішення слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи обвинуваченого і в залежності від встановленого прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що йому слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, так як відсутні.підстави вважати , що існують ризики передбачені ст.177 КПК України відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції задовольнити.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання на строк до 23 серпня 2015 року звільнивши його з-під варти негайно.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки :

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без здозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_4
ОСОБА_3