Справа № 461/4844/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/740/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
під головуванням судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Макіївка Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2015 року про обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -
з участю прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2015 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого УСБ України у Львівській області ОСОБА_9 та обрано підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_6 вважає вказану ухвалу необґрунтованою, а рішення, що виніс слідчий суддя незаконним, таким що суперечить правам та інтересам підозрюваної, оскільки до неї застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Звертає увагу, що слідчий суддя при винесенні такого рішення не взяв до уваги те, що, підозрювана має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягалася та має на утриманні невістку і малолітню дитину, намірів ухилятися від кримінального провадження чи перешкоджати йому, або ж чинити протиправний тиск на свідків, не має.
Також, покликається на те, що судом не надано належну оцінку тому, що прокурором і слідчим не долучено до матеріалів клопотання жодних доказів, які підтверджували причетність підзахисної до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, та які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали судової справи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000016 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що такі не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами кримінального провадження № 0000016, внесеного до ЄРДР 26.01.2015р., ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. А саме в тому, що в період з 1 серпня по кінець вересня 2015 року, перебуваючи на території Донецької області, що підконтрольна Україні, умисно здійснювала спостереження, збір та подальшу передачу представнику «ДНР» відомостей про переміщення, дислокацію, місця тимчасового розташування особового складу, озброєння та військової техніки антитерористичної операції. Зібрані відомості ОСОБА_7 шляхом здійснення дзвінків з телефону стільникового зв`язку з карткою оператору «МТС» № НОМЕР_1 передавала члену терористичної організації під назвою Донецька народна Республіка з позивним « ОСОБА_10 » (місцезнаходження м. Донецьк), для подальшого їх використання учасниками терористичної організації під час здійснення терористичних актів.
Підозру ОСОБА_7 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення було оголошено 30.09.2015р.
Старший слідчий УСБ України у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_8 , звернувся в суд з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 без визначення розміру застави. В своєму клопотанні покликається на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання. На думку слідчого, перебуваючи на волі ОСОБА_7 буде перешкоджати встановленню істини у справі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до змісту ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою ж для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.
Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі та правильно дослідив всі обставини справи та вірно оцінив всі наявні ризики, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваної ОСОБА_7 . Слідчий суддя дійшов вірного висновку, про те, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на інших співучасників вчинення злочину, може вчинити інше, аналогічне, кримінальне правопорушення, оскільки проведення антитерористичної операції на даний час не завершено.
Згідно ч.4 п.1 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Оскільки, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, а саме : сприянні терористичним групам, що призводить до гибелі військовослужбовців Збройних сил України та мирного населення, тобто пов`язаний із застосуванням насильства, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність та можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави є обґрунтований та відповідає вимогам закону.
Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2015 року про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4