В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1879/15-к
Провадження № 1-кп/348/214/15
24 листопада 2015 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, Надвірнянського району, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, працюючого по тимчасових заробітках, судимого Надвірнянським районним судом 01.07.2004 року за ст. ст. 185 ч.3, 357 ч.3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, Надвірнянським районним судом 01.09.2011 року за ст. ст. 70 ч.1, 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, Надвірнянським районним судом 20.11.2013 року за ст. 185 ч.2 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 рокускорочено наполовину невідбуту частину покарання, призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2013 року,
який обвинувачується у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
ОСОБА_4 в період не знятої та непогашеної судимості, вчинив умисний корисливий злочин.
08.09.2015 року ОСОБА_4 з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти чужим майном, направився в гаражний кооператив, що в мікрорайоні Ломоносова в м. Надвірна, з метою викрадення майна, що знаходилося в гаражних приміщеннях.
Того ж дня, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти чужим майном, проник через попередньо розібраний отвір в металевому гаражі № НОМЕР_1 , який знаходиться в м. Надвірна по вул. Ломоносова та належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав пральну машинку вітчизняного виробництва, вартістю 640 грн. та три листи бляхи 2*4 м., вартістю 60 грн. за 1 шт., на загальну суму 820 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчинення злочину скрився та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 08.09.2015 року приблизно о 15:00 год., він проник в металевий гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться в АДРЕСА_3 та викрав звідти пральну машинку і три листи бляхи 2*4 м.
Просить його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення.
Від потерпілого ОСОБА_5 поступила заява, просить кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 слухати у його відсутності. Претензій матеріального характеру немає, просить обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, кваліфіковані вірно.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, думку потерпілого, який просить його суворо не карати.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за вчинений злочин в межах, передбачених санкцією ст. 185 ч.2 КК України.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк три місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_4 обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду та помістивши в СІЗО м. Івано-Франківська.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 10:40 год. 24.11.2015 року, з часу взяття під варту.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1