УХВАЛА

Іменем України

28.10.2013 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира Корицька В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

за участю слідчого Юрчука В.В.,

розглянувши клопотання, внесене слідчим СВ Житомирського МВ УМВС України у Житомирській області ОСОБА_1 у рамках матеріалів кримінального провадження № 0002900, зареєстрованого 13.09.2013 р. в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та погодженого прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_2, про накладення арешту на майно та додані до клопотання матеріали,

встановив:

Слідчий СВ Житомирського МВ УМВС України у Житомирській області лейтенант міліції ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним клопотанням, в якому вказав, що 12.09.2013 року близько 08 години 25 хвилин ОСОБА_3 керував технічно справним автобусом Ivan, номерний знак НОМЕР_1, який належить ТОВ Залізний Пегас на підставі тимчасового реєстраційного талону ДАР №104360.

Рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Київській від вул. Східної в напрямку вул. Шелушкова в районі регульованого перехрестя з вул. Мануїльського водій ОСОБА_3 в порушення вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 року № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п. 8.7.3 (г,д,е,є) вказаних вище Правил, виїхав та проїжджав перехрестя на червоний забороняючий рух сигнал світлофора, в порушення вимог п. 12.3 цих же Правил при виявленні перешкоди, яку обєктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки свого транспортного засобу та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4, яка перетинала проїзну частину справа наліво на зелений сигнал світлофора по регульованому пішохідному переходу, який був позначений відповідними дорожніми знаками, внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля скоїв на неї наїзд.

Внаслідок даної дорожньотранспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2648 від 16.09.2013 мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 8.7.3 (г,д,е,є) Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному звязку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

За результатами досудового розслідування 24.10.2013 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

До теперішнього часу спричинена матеріальна і моральна шкода підозрюваним ОСОБА_3 у встановленому законом порядку добровільно не відшкодована.

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону ДАР №104360 власником автобуса Ivan номерний знак НОМЕР_1 являється роботодавець підозрюваного - ТОВ Залізний Пегас.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого, який просив задовольнити дане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності із ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ст. ст. 171-173 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобовязаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши надані слідчим докази, враховуючи, що співвідповідачем за цивільним позовом виступає роботодавець підозрюваного ТОВ Залізний Пегас, яке і є власником майна, що цивільний позов заявлений у загальній сумі 105 000 грн. та що ТОВ Залізний Пегас здійснює підприємницьку діяльності з перевезення пасажирів вказаним автомобілем, слідчий суддя вважає за можливе застосувати такий вид обтяження як заборона відчужувати майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170, 172 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Заборонити ТОВ Залізний Пегас відчужувати автобус I-VAN, номерний знак НОМЕР_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя В.О. Корицька