Справа № 359/8264/15-к
Провадження № 1-кп/359/392/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу по обвинувальному акту в кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Полісся Київської області, українки, громадянки України,не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої 08.12.2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт,
по обвинуваченню її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 засуджена 08.12.2014 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт. 12.02.2015 року в Бориспільському МП КВІ в м.Києві та Київській області засудженій ОСОБА_4 роз`яснені правила та порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт та видано направлення до Бориспільської ЦРЛ, згідно якого остання повинна відпрацювати 200 годин громадських робіт, починаючи з 18.02.2015 року, не більше як чотири години на день у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатно, про що остання власноручно розписалася.В подальшому на підставі вироку суду та направлення Бориспільський МП КВІ в м. Києві та Київській області № 25/327 від 16.02.2015 року заступником головного лікаря по медичній частині Бориспільської ЦРЛ виданий наказ № 102 17.02.2015 року «Про виконання громадських робіт», згідно якого ОСОБА_4 повинна приступити до виконання покарання у вигляді громадських робіт терміном 200 (двісті) годин з 18.02.2015 року. Відповідно графіку виходу на роботу особи, до якої застосовано покарання у вигляді громадських робіт від 17.02.2015 року ОСОБА_4 повинна виконувати покарання з 18.02.2015 року.
Не зважаючи на роз`яснення ОСОБА_4 правил та порядку відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи наслідки не виконання покладених на неї обов`язків, діючи умисно та з метою ухилення від відбування призначеного їй покарання, з 20.04.2015 року та по даний час остання без поважних причин не з`являється для відбуття встановленого їй покарання, тобто ухилилась від відбування громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася в скоєному та дала згоду слухати справу у відповідності до положень ст.349 КПК України. При цьому підтвердила всі обставини, які викладені в обвинувальному акті. Об`єктивних причин , які заважали б їй виконувати обов`язки по виконанню покладеного на неї покарання не було.

Приймаючи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченою, суд, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченої, керуючись ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив допитати обвинувачену та дослідити матеріали справи, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченою цих обставин, добровільність її позиції та роз`яснив, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю.

Своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від відбування громадських робіт, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття та сприяння слідству. Обставин, що обтяжують її покарання, згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , яка має не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не стала, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у виді арешту і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння злочинів. Враховуючи пом`якшуючу її вину обставину, характер скоєного суд вважає за достатнє призначити мінімальний розмір покарання, передбачений санкцією статті.

При призначенні покарання обвинуваченій необхідно врахувати, що вона вчинила злочин, не відбувши покарання за вироком суду від 08.12.2014 року, тому остаточну міру покарання необхідно призначити на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків. Так, невідбута міра покарання складає 200 годин, тому суд вважає за необхідне повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком 25 днів арешту, із розрахунку, відповідно до ст.72 КК України, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні. Заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обиралось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373 -376 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_4 визнати винною та призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2014 року у виді 25 (двадцять п`яти) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 25 (двадцять п`ять) днів.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченій рахувати з часу арешту.

Вирок на протязі 30 днів з дня його проголошення може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1