Справа № 481/1173/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/90/2015
В И Р О К
іменем України

15.10.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000510, які надійшли 29.07.2015 року від прокурора прокуратури Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_3 з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка, Новобузького району, Миколаївської області, Україна, громадянина України, українця, з освітою середньою спеціальною, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, маючої на утриманні одну малолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він , своїми діями, які виразились в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України при наступних обставинах:

21.06.2015 року близько 11.00 години обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на території ПП «Прометей» в с.Улянівка, Новобузького району Миколаївської області спілкувався із потерпілим ОСОБА_5 . В ході бесіди між ними виникла сварка і обвинувачений ОСОБА_4 навмисно наніс один удар кулаком правої руки у обличчя потерпілого ОСОБА_5 від чого останній упав. Обвинувачений ОСОБА_4 продовжував наносити потерпілому, який лежав на землі, удари ногою в область живота близько 3-4 разів.

Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав суду пояснення аналогічні викладеним у обвинувальному акті, також розкаявся у вчиненому, погодився із запропонованим прокурором видом та розміром покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином, прокурором в підготовчому судовому засіданні надано заяву від потерпілого, в якій останній вказав, що просить суд дане кримінальне провадження проводити без його присутності, претензій до обвинуваченого він не має. Прокурор та обвинувачений не наполягали на виклику потерпілого в судове засідання, вважали, що розгляд справи можливо провести без його присутності Оскільки клопотань про перенесення слухання справи на іншу дату потерпілий не направив, тому суд ухвалив слухання справи провести без присутності потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експертизи, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України достовірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого, який визнав вину та іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- висновком експерта № 125 від 16.07.2015 року (а.с.25-28). Вказаний висновок експерта є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджуються по змісту із іншими доказами по справі, тому суд бере їх до уваги, як доказ доведеності вини обвинуваченого;

- фотокопією розписки потерпілого ОСОБА_5 , який отримав від обвинуваченого 30 000,00 грн в якості відшкодування матеріальних та моральних збитків, та заява ОСОБА_5 від 21.07.2015 року про те, що він жодних претензій до обвинуваченого не має ( а.с.29-30)

- характеризуючими матеріалами обвинуваченого ОСОБА_4 ( а.с.31-36), з яких вбачається, що останній раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, одружений та має двох доньок, одна з яких неповнолітня, військовозобовязаний .

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень.

При обранні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином відповідно до ст. 12 КК України тяжким, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який характеризується з позитивної сторони, розкаюється у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі за найнижчою межею санкції.

Враховуючи наявність обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому обмеження та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України обвинувачений ОСОБА_4 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, ч.1 п. 2,3,4 ст. 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуюча суддя по справі: