Апеляційний суд Запорізької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

7 липня 2010 року м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Шпоньки В.П.

суддів Смолки Н.О., Дадашевої С.О.

за участю прокурора Копєйкіна Д.С.

захисника засудженого адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26 лютого 2010 року

ВСТАНОВИВ

Цим вироком, - ОСОБА_2, який народився 3 червня 1975 року в місті Запоріжжі і там же проживаючого по вулиці Вахти на, 39, раніше не судимого в силу статті 89 КК України, -

засуджено до позбавлення волі за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік, за ч.2 ст.307 КК України і за сукупністю цих злочинів, на підставі ст.70 КК України, остаточно на 5 років і в силу ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

На підставі статті 76 КК України на засудженого_покладені обовязки, передбачені:

пунктом 2 цієї статті, а саме - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

пунктом 3 цієї статті, а саме - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

пунктом 4 цієї статті, а саме періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Питання про речові докази вирішені вироком відповідно до вимог статті 81 КПК України.

Постановлено про стягнення з ОСОБА_2 345 грн. 18 коп. судових витрат.

Згідно з вироком, на початку грудня 2009 року, в місті Запоріжжі, ОСОБА_2 без мети збуту незаконно придбав, перевіз і зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб. 23 грудня 2009 року, ОСОБА_2 незаконно збув 1,3585г канабісу ОСОБА_3 за 50 грн., а 5,3014г продовжував зберігати при собі.

Справу розглянуто згідно з положеннями статті 299 КПК України, при цьому, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи та розмірів стягнень, допитав підсудного.

В апеляції, прокурор стверджує про неправильне застосування кримінального закону у звязку з відступом судом від кваліфікації дій винного, яка дана органами слідства і затверджена прокурором. За переконанням прокурора дії ОСОБА_2 повинні бути кваліфіковані не за ч.1, а за ч.2 ст.309 КК України, тобто нормі закону, яку визнав підсудний в судовому засіданні.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, вислухавши доповідь судді щодо вироку, ким і в якому обсязі він був оскаржений, та основних доводах апеляції і заперечень інших учасників процесу: захисник просив вирок залишити без зміни, а прокурор про його скасування з підстав зазначених в апеляції.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вбачає такі підстави до задоволення апеляції.

Згідно зі ст. 299 КПК суд вправі не досліджувати лише ті докази, що стосуються тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і зобов'язаний дослідити ті докази, якими органи досудового слідства обґрунтували висновки щодо кваліфікації дій винного при її зміні. Цього суд не зробив, а тому постановлення вироку в порядку ст.299 КПК України є помилковим.

З огляду на викладене, вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд під час якого місцевому суду належить:

дотримати вимоги процесуального законодавства, якими врегульовано порядок розгляду справ в суді;

у випадку прийняття рішення про стягнення судових витрат врахувати, що винагорода експертам, які провели експертні дослідження, виплачується лише в тому разі, якщо вони не є робітникам і службовцям відповідних державних експертних установ.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26 лютого 2010 року щодо ОСОБА_2 задовольнити. Цей вирок скасувати і справу направити на новий судовий розгляд в той же місцевий суд в іншому складі суду.

судді

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6