Справа № 148/189/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. смт. Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Тульчинського відділу поліції Головного управління поліції у Вінницькій області від 7 грудня 2015 року в кримінальному провадженні № 00000052 від 23 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2016 року до Томашпільського районного суду надійшла скарга ОСОБА_4 в якій остання просить ухвалити судове рішення слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області про скасування постанови слідчого Тульчинського відділення поліції Головного управління поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 7 грудня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000052 від 23 березня 2015 року, а кримінальне провадження направити до Тульчинського відділення поліції Головного управління поліції у Вінницькій області для організації додаткового розслідування іншим слідчим.

Дану скаргу ОСОБА_4 мотивувала наступним.

8 грудня 2015 року скаржниця в приміщенні Тульчинського районного суду під розписку отримала постанову слідчого Тульчинського відділу поліції Головного управління поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 7 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000052 від 23 березня 2015 року.

ОСОБА_4 зазначає, що отримана в четвертий раз постанова про закриття кримінального провадження від 7 грудня 2015 року в даному кримінальному провадженні винесена вкрай поспіхом, оскільки досудове розслідування після ухвали апеляційного суду Вінницької області від 26 червня 2015 року, ухвали слідчого судді Немирівського районного суду від 22 жовтня 2015 року не проводилося, що порушує конституційне право на кримінально-правовий захист і вкотре мотивує в черговий раз звернутися до слідчого судді Тульчинського районного суду про оскарження та скасування.

Так, ОСОБА_4 23 січня 2015 року заявила прокурору Тульчинського району Вінницької області про те, що 20 січня 2015 року біля 17-00 години в с.Кинашів Тульчинського району по вул.. Першотравневій невідомі особи на автомобілі марки ВАЗ-2109 темного кольору проти волі кинули її в багажник, забрали мобільний телефон із карткою оператора Київстар з номером НОМЕР_1 , паспорт та ідентифікаційний код, возили її півтора години та біля смт Брацлав Немирівського району відпустили.

Скаржниця вказує, що з огляду на матеріали кримінального провадження досудове розслідування фактично не проводилося, а починаючи з 23 березня 2015 року, коли водночас всупереч всім нормам КПК України було відкрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК Укравїни, всі слідчі дії слідчих органів, в тому числі слідчого Тульчинського відділу поліції Головного управління поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 скеровані на термінове закриття кримінального провадження. В основу постанови про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 в черговий раз поклав незмінну, неповну, суперечливу редакцію попередніх рішень слідчих органів, які скасовувалися слідчим суддею Тульчинського районного суду, апеляційним судом Вінницької області та слідчим суддею Немирівського районного суду. Слідчий викривляє покази свідка ОСОБА_6 , яка заявила, що не пам`ятає щодо дзвінків по мобільному зв`язку із заявницею 20 січня 2015 року. на одночасному допиті слідчий ствердно запитує в заявниці та свідка Огороднік про те, чи говорила ОСОБА_4 про факт її викрадення, яка таке підтвердила, що залишено без всякого аналізу. Той факт, що сестра скаржниці ОСОБА_7 , яка є студенткою 2 курсу Вінницького педагогічного інституту і 21 січня 2015 року була на заняттях, а тому ніяк не могла бачити її вранці того дня, не перевірявся. Немає жодних показів заявниці щодо мотивів зловмисників, на які посилається ОСОБА_4 щодо незаконного позбавлення волі. В постанові немає даних щодо результатів проведеного слідчого експерименту, згідно вимог ст.. 240 КПК України, в тому числі з`ясування на місцевості місця її залишення та у відповідності до висновків не призначена та не проведена судово-технічна експертиза на предмет визначення точності відображення місцезнаходження мобільного телефону ОСОБА_4 з 17-00 години 20 січня 2015 року до 10-00 години 21 січня 2015 року та не з`ясоване питання щодо радіуса можливого переміщення мобільного телефону заявниці без відображення технічними засобами і зокрема з околиці смт Брацлав до границі Тульчинського району, можливої похибки та на яку відстань і чи можлива така похибка на відстані зазначених населених пунктів. До матеріалів кримінального провадження слідчим не долучено матеріалів перемовин ОСОБА_4 з названими абонентами, які можливо тільки лише за рішенням суду витребувати у оператора мобільного зв`язку,- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 з 17-00 години 20 січня 2015 року по 10-00 годину 21 січня 2015 року. Слідчим безпідставно обходиться питання щодо досліджування порваного одягу заявниці, який був на ній 20 січня 2015 року, в тому числі щодо проведення криміналістичних експертиз.

ОСОБА_4 також зазначає, що з часу скерування справи для організації досудового розслідування не проведено жодних слідчих дій, що були вказані у скарзі до апеляційного суду Вінницької області та ухвали слідчого судді Немирівського районного суду щодо встановлення місця знаходження паспорта та мобільного телефону скаржниці, що слідчим ОСОБА_5 знехтувано. Останній поспіхом до слухання справи Тульчинським районним судом 8 липня 2015 року щодо ОСОБА_4 , якій всупереч всім нормам КПК України оголосили підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України, безпідставно та незаконно закрив кримінальне провадження № 000052, незважаючи на клопотання від 21 листопада 2015 року та від 3 грудня 2015 року про допит в якості свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проведення обшуку, розшукових дій. Заявлені клопотання залишені слідчим без задоволення та відповіді про причини їх незадоволення.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_4 скаргу підтримала та уточнила, що постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 7 грудня 2015 року вона вважає незаконною та однобічною, оскільки слідчим не до кінця встановлені всі обставини справи, а саме не було знайдено автомобіль, на якому її було викрадено, людей, які це зробили, а також не знайдено та не повернуто їй мобільний телефон, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код.

На запитання слідчого судді, які саме слідчі дії вона вважає слідчим не проведені для встановлення зазначених вище обставин, скаржниця ОСОБА_4 нічого не зазначила.

Крім цього, підставами для скасування постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 вважає, що слідчим ОСОБА_5 не були виконані вимоги, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 26 червня 2015 року, то в ухвалі слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2015 року, а також не було прийнято ніякого рішення на подані її адвокатом клопотання від 21 листопада 2015 року та від 3 грудня 2015 року про допит в якості свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проведення обшуку, розшукових дій.

Прокурор Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що слідчим були виконані всі можливі слідчі дії по заяві громадянки ОСОБА_4 щодо її викрадення та викрадення речей останньої, а також виконані всі процесуальні дії, вказані в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області та в ухвалі слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області. За результатами виконаних всіх слідчих дій не було встановлено жодних даних, які б свідчили про вчинення щодо ОСОБА_4 злочинів, які відображені в її заяві від 21 січня 2015 року, а її пояснення були спростовані показами свідків, роздруківкою телефонних дзвінків та іншими матеріалами справи, а тому постанову про закриття кримінального провадження від 7 грудня 2015 року вважає обґрунтованою, винесеною на законних підставах, в зв`язку з чим в задоволенні скарги ОСОБА_4 попросив відмовити, як поданій безпідставно.

Розглянувши подану скаргу та заслухавши учасників процесу, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ст.. 25 КПК України прокурор, слідчийзобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідуванняв кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно ст.. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 284 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення, набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Пунктами ст. 307 КПК України встановлено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що 7 грудня 2015 року слідчим Тульчинського відділення поліції Головного управління поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄДРД 23 січня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000052, яке розпочате за заявою ОСОБА_4 від 21 січня 2015 року в зв`язку з відсутністю події злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України, оскільки за результатами проведених у вказаному провадження слідчих дій в ході досудового розслідування не було встановлено жодних даних, які б свідчили про вчинення щодо ОСОБА_4 злочинів, що відображені у її заяві від 21 січня 2015 року з обставин повного спростування, наданих нею пояснень та установлення факту незаконного повідомлення ОСОБА_4 про вчинені щодо неї злочини.

Скаржниця ОСОБА_4 в судовому засіданні, як на підставу того, що вищевказана постанова є незаконною та передчасною, зіслалася на невиконання слідчим ОСОБА_5 ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 26 червня 2015 року, а також ухвали слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2015 року, згідно яких слідчим при проведенні досудового розслідування по даному кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме: слідчим не було досліджено її пошкоджений одяг, заявниця не була допитана щодо мотивів її умисного, незаконного позбавлення волі, викрадення паспорта та телефону, не проведено одночасний допит заявниці та свідків, не здійснювався розшук автомобіля ВАЗ-2109, не перевірялася можливість увійти її до багажника цього автомобіля.

Із досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, матеріалів кримінального провадження № 000052 за ознаками злочину, передбаченого.2 ст. 146 КК України, судом встановлено, що слідчим 17 липня 2015 року було винесено протокол огляду речей ОСОБА_4 , а саме зеленого пальта, кофти зеленого кольору та лосін чорного кольору, про що мається також фототаблиця до вказаного протоколу (а.с.123-124).

18 листопада 2015 року слідчим було проведено додатковий допит ОСОБА_4 щодо мотивів її умисного незаконного позбавлення волі, викрадення паспорта та телефону (а.с.132, 175).

19 листопада 2015 року слідчим був складений протокол одночасного допиту осіб, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 в присутності двох понятих та свого захисника відмовилася від участі у проведенні вказаної процесуальної дії, про що мається відмітка у зазначеному протоколі (а.с. 176).

На виконання ухвал Апеляційного суду Вінницької області та Немирівського районного суду Вінницької області 19 листопада 2015 року слідчим було складено протокол про проведення слідчого експерименту про можливість увійти ОСОБА_4 до багажника автомобіля ВАЗ-2109, від проведення якого остання в присутності понятих та свого захисника відмовилася (а.с. 177-178).

Щодо розшуку автомобіля, слідчим 13 листопада 2015 року надавалося доручення т.в.о. начальника Тульчинського ВП ГУНП України у Вінницькій області про здійснення розшуку автомобіля ВАЗ-2109 чорного кольору, яким перевозили ОСОБА_4 встановлення осіб, причетний до викрадення ОСОБА_4 , допиту свідків, а також здійснювався запит до МРЕВ Тульчинського району про надання інформації про всі автомобілі ВАЗ -2109 чорного кольору, що зареєстровані на території Тульчинського району із зазначенням їхніх номерних знаків та анкетних даних про власників, на що були отримані відповідна інформація (а.с.147, 152-161).

Також було винесено клопотання про проведення обшуку від 16 листопада 2015 року (а.с. 162), в задоволенні якого ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2015 року було відмовлено (а.с. 165).

Після досліджених матеріалів скаржниця ОСОБА_4 визнала, що дійсно всі вказані вище слідчі дії були проведені на виконання ухвали Апеляційного суду вінницької області та ухвали Немирівського районного суду Вінницької області. Щодо проведення одночасного допиту з свідками зазначила, що від його проведення відмовилася, оскільки всі свідки разом перебували в кабінеті, а щодо слідчого експерименту відмовилася, оскільки не довіряла слідчому.

Щодо посилань скаржниці на невиконання слідчим ОСОБА_5 клопотань від 21 листопада 2015 року та від 3 грудня 2015 року про допит свідків, судом встановлено слідуюче.

21 листопада 2015 року адвокатом ОСОБА_13 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 , було подано клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_11 , а також проведення розшукових та негласних дій, обшуки за місцем проживання осіб, названих в показах потерпілою ОСОБА_4 (а.с.182).

На дане клопотання слідчим 23 листопада 2015 року була винесена постанова про відмову в його задоволенні, копію якої відразу ж 23 листопада 2015 року за вихідним номером 358 було направлено адвокату ОСОБА_13 (а.с.183-184).

Крім цього, 3 грудня 2015 року адвокатом ОСОБА_13 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 , було подано аналогічне клопотання, однак уже про виклик свідка ОСОБА_12 (а.с.204).

На дане клопотання слідчим 7 грудня 2015 року була винесена постанова про відмову в його задоволенні, копію якої було направлено 7 грудня 2015 року за вихідним номером 779 адвокату ОСОБА_13 (а.с.205-206).

Враховуючи, що при посиланні як на підставу скасування постанови про закриття кримінального провадження скаржниця ОСОБА_4 зіслалася на те, що слідчим ОСОБА_5 не були проведені всі необхідні слідчі дії, оскільки не розшукано автомобіль, на якому її викрали, людей, які це скоїли, не розшукано та не повернуто їй мобільний телефон, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код, не зазначаючи при цьому, які конкретно слідчі дії слідчому необхідно було виконати або ним не виконані на її вимогу, а інші обставини, на які вона зіслалася, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги в суді та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які визнала скаржниця ОСОБА_4 після їх дослідження, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303-304, 306-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Тульчинського відділу поліції Головного управління поліції у Вінницькій області від 7 грудня 2015 року в кримінальному провадженні № 00000052 від 23 березня 2015 року про закриття кримінального провадженнявідмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя:ОСОБА_1