Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 1/2523/86/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2012 року Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - Меженнікової С.П.,

при секретарі - Гримайло Л.І.,

за участю прокурора - Семерня Ю.Я.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, що зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185 КК України, частиною 2 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2011 року, у вечірній час, ОСОБА_3, з метою вчинення крадіжки, прибув до садового товариства «Мрія», розташованого в с. Н.Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області, де маючи вільний доступ, шляхом демонтування паркану господарства № 126, таємно викрав 9 металевих плит, загальною вартістю 4434 грн. 51 коп. та 2 металевих стовпчика, загальною вартістю 210 грн. 21 коп., а всього на загальну суму 4644 грн 72 коп., що належать ОСОБА_1.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02 листопада 2011 року, у вечірній час, ОСОБА_3, повторно, з метою вчинення крадіжки, прибув до садового товариства «Мрія», розташованого с. Н.Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області, де маючи вільний доступ, шляхом демонтування паркану господарства № 127, таємно викрав 7 металевих плит, загальною вартістю 3449 грн. 06 коп. та 1 металевий стовпчик, вартістю 105 грн. 10 коп., а всього на загальну суму 3554 грн. 16 коп., що належить ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та показав, що 02.11.2011 року у вечірній час, він на своєму коні з підводою поїхав на поле, за село Н.Білоус Чернігівського району та області косити траву. Поблизу знаходилося садівниче товариство «Мрія». Після того як накосив траву, з метою крадіжки приїхав до зазначеного садового товариства, звідки за допомогою молотка та лома демонтував паркан спершу з дачної ділянки № 127 , а потім - № 127, викрадені речі погрузив на підводу з конем та відвіз додому. Про вчинення крадіжки ні матері, ні брату ОСОБА_4 не говорив. 07.11.2011 року працівники міліції виявили та вилучили в нього вдома викрадені речі. Обєм та вартість викраденого не оспорює. Просить вибачення в потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що вона має дачну ділянку № 126 в садівничому товаристві «Мрія» в с. Н. Білоус Чернігівського району. 01.11.2011 року до вечора вона знаходилася на своїй дачній ділянці, потім поїхала додому. 03.11.2011 року зранку до неї зателефонувала її сусідка по дачі ОСОБА_2 та повідомила про крадіжку паркану з їх дачних ділянок.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що у 1996 році вона купила дачну ділянку № 127 в садівничому товаристві «Мрія» та оформила на зятя ОСОБА_5. Оскільки зять в звязку з виконанням обовязків по роботі не має часу займатися дачею, тому за дачною ділянкою постійно доглядає вона. 02.11.2011 року до 14 години вона знаходилася на дачі, паркан був на місці. 03.11.2011 року зранку до неї зателефонував сусід з дачного господарства та повідомив про крадіжку металевого паркану. Приїхавши на дачу, вона побачила, що зникло 7 металевих плит та 1 металевий стовпчик, які слугували парканом. Після виявлення крадіжки викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 02.11.2011 року до 19-00 години він знаходився на своїй дачній ділянці № 133 в садівничому товаристві «Мрія». За той час коли він знаходився на дачі, сторонніх людей на їхній вулиці не бачив. Додому він йшов повз дачні ділянки потерпілих. Паркани, якими були огороджені їх дачні ділянки були на своєму місці, ніяких пошкоджень не мали. 03.11.2011 року зранку до нього зателефонував ОСОБА_7, який повідомив про крадіжку з дачних ділянок потерпілих, яку виявив ОСОБА_8 та попросив передати дану інформацію ОСОБА_2, що він і зробив. Через деякий час він прибув в садове товариство, де біля ділянок потерпілих бачив сліди копит коня.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він має дачну ділянку № 130 в садовому товаристві «Мрія». 02.11.2011 року він знаходився на дачу до 21-00 години. Проїжджаючи в цей час повз дачні ділянки потерпілих металеві паркани знаходилися на місці, пошкоджень не мали. 03.11.2011 року зранку він приїхав на велосипеді до садового товариства, де побачив відчинені ворота на ділянці ОСОБА_2, підїхавши ближче, він помітив, що на дачних ділянках № 127 та № 127 господарів не має, а їх металевий паркан відсутній. На землі були сліди взуття, ймовірно залишені спортивними кедами та сліди копит коня, який був запряжений в повозку не резиновому ходу. Про виявлену крадіжку він повідомив ОСОБА_7, який зателефонував старшому по їхній вулиці ОСОБА_6

Крім пояснень підсудного, потерпілих, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом огляду місця події від 03 листопада 2011 року з план-схемою та фотоілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого під час огляду земельних ділянок № 126, № 127 в садівничому товаристві «Мрія», було виявлено та вилучено сліди взуття біля земельної ділянки № 126 та сліди протектора шини (а.с.15-19);

-протоколом огляду місця події від 07 листопада 2011 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого під час огляду господарства № 4 по вулиці Тихій в с. Н. Білоус Чернігівського району та області, де проживає підсудний ОСОБА_3 було виявлено та вилучено 16 металевих плит та один переламаний металевий стовп (а.с. 36-39);

-явкою з повинною від 07 листопада 2011 року, в якій ОСОБА_3 виклав обставини скоєних ним крадіжок 02.11.2011 року з дачних ділянок № 126, № 127 в садівничому товаристві «Мрія» (а.с. 43);

-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 02.12.2011 року з участю ОСОБА_3, в ході якого він розповів та показав ,як скоював крадіжку металевих плит та металевих стовпчиків з дачних ділянок № 126, № 127 в садівничому товаристві «Мрія» (а.с. 73-74);

-висновком судово-тоарознавчої експертизи, якою встановлено вартість викрадених металевих плит та стовпчиків (а.с. 139).

Вищевказані докази обєктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеною винність підсудного ОСОБА_3 у таємному викраденні майна ОСОБА_1, та у таємному викраденні майна ОСОБА_9, вчиненому повторно і його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України, та за частиною 2 статті 185 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_3, суд визнає зявлення із зізнанням.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_3 судом не встановлено.

Підсудний ОСОБА_3 є раніше не судимим, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно наданих Чернігівською центральною лікарнею, Чернігівським наркологічним диспансером та Чернігівською психоневрологічною лікарнею довідок на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 143-149).

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3, суд, у відповідності до ст.. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставину, що помякшує покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, і вважає, що йому має бути призначеного покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, -в межах санкцій інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу ОСОБА_3, те що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілих, які вважають, що міра покарання підсудному не повинна бути повязана з позбавленням волі, суд вважає, що підсудного на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки він як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

При призначенні ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України вважає за можливе керуватись принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В справі заявлені цивільні позови потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.57,68):

-ОСОБА_1 на суму 8000 грн. матеріальної шкоди та 3500 грн. моральної шкоди;

-ОСОБА_2 на суму 5500 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовому засіданні цивільні позови підтримали та просили стягнути завдану їм шкоду з підсудного ОСОБА_3 та його радного брата ОСОБА_4

Підсудний ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, в частині матеріальної шкоди на суму 3000 грн., моральну шкоду не визнав.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяну злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК. Зокрема ст. 60 ЦПК України, передбаченого, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів на підтвердження вартості спричиненої матеріальної шкоди на суму зазначену в позовних заявах, цивільні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали, а тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме в суті витрат необхідних для відновлення металевого паркану, що підтверджується калькуляцією на виготовлення і установлення металевої огорожі (а.с. 59,71) 5650 грн. потерпілій ОСОБА_1, та 4149 грн. 80 коп. ОСОБА_2, в іншій частині їх позовні вимоги не підтверджені доказами.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд у відповідності до ст.. 23 ЦК України, враховує глибину фізичних і душевних страждань, доводи позову, ступінь вини підсудного ОСОБА_3, вимоги розумності і справедливості, і вважає, що цивільний позо потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково в розмірі 500 грн. на кожного, що відповідає тим моральним стражданням та пригніченню, які вони перенесли та відповідає тяжкості скоєного злочину та його наслідкам.

Відповідно до ст.. 28 КПК України, особа, яка зазнала шкоди від злочину має право предявити позов до особи, яка вчинила злочин.

Таким чином, обовязок на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, слід покласти на підсудного ОСОБА_3

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що заявлені до ОСОБА_3 є не обґрунтованими ,а тому задоволенню не підлягають.

Речові докази (а.с. 41, 42, 102):

-слід взуття та слід протектору, які зафіксовані за правилами метричної зйомки зберігати в матеріалах кримінальної справи;

-9 металевих плит та 1 металевий стовпчик, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_10, слід передати потерпілій ОСОБА_1;

-7 металевих плит та 1 металевий стовпчик, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11, слід передати потерпілій ОСОБА_2

В справі маються судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи та трасо логічних експертиз на загальну суму 656 грн. 60 коп. (а.с. 85,92,138), які у відповідності до статті 93 КПК України підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити без змін підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185 КК України, частиною 2 статті 185 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (три) роки позбавленні волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 5 650 (пять тисяч шістсот пятдесят) грн. завданої матеріальної шкоди та 500 (пятсот) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 4149 (чотири тисячі сто сорок девять) грн. завданої матеріальної шкоди та 500 (пятсот) грн. моральної шкоди.

Речові докази в справі:

-слід взуття та слід протектору, які зафіксовані за правилами метричної зйомки зберігати в матеріалах кримінальної справи;

-9 металевих плит та 1 металевий стовпчик, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_10, слід передати потерпілій ОСОБА_1;

-7 металевих плит та 1 металевий стовпчик, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11, слід передати потерпілій ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 656 грн. 60 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя С.П. Меженнікова