АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/934/13-кГоловуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 10/789/2/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - постанова
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

скаржника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали за апеляціями начальника організаційно-методичного відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 та скаржника ОСОБА_6 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Цією постановою задоволено скаргу ОСОБА_6 та скасовано постанову начальника слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 від 21 жовтня 2010 року про закриття кримінальної справи №49-2877 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.358; ч.4 ст.27 і ч.5 ст.27, ч.2 ст.358; ч.4 ст.27 і ч.5 ст.27, ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.27 і ч.4 ст.190; ч.4 ст.27 і ч.2 ст.364; ч.4 ст.27 і ч.2 ст.366, ч.1 ст.358, ч.1 ст.27, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_9 за ч.3 ст.358, ч.5 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України; ОСОБА_10 за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України; ОСОБА_11 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.5 ст.27 і ч.2 ст.358 КК України; ОСОБА_12 за ч.1 ст.366, ч.5 ст.27 і ч.1 ст.358 КК України, а матеріали справи направлено до Генеральної прокуратури України для організації досудового розслідування.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що скаржник ОСОБА_6 має процесуальну заінтересованість в разі скасування постанови про закриття кримінальної справи, оскільки під час досудового слідства предметом перевірки у справі була його заява.
Окрім цього, в ході досудового слідства прийнято рішення про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , і в межах розслідування справи проводилась перевірка по заяві ОСОБА_6 відносно тієї ж особи, а тому оскаржувана постанова стосується інтересів скаржника.
Також суд першої інстанції у своєму рішенні вказав на те, що в кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_8 та інших осіб, у межах якої проводилась перевірка за заявою ОСОБА_6 , після винесення слідчим оскаржуваної постанови про закриття кримінальної справи, приймались процесуальні рішення і долучались інші документи без виділення матеріалів по перевірці за заявою ОСОБА_6 .
В апеляціях:

- начальник організаційно-методичного відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 просить дану постанову суду від 11 серпня 2014 року скасувати, як передчасну та необґрунтовану, а матеріали кримінальної справи повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в ході розслідування зазначеної кримінальної справи за заявою ОСОБА_6 жодна кримінальна справа стосовно ОСОБА_8 чи інших осіб не порушувалася, і будь-якого відношення до фактів, за якими порушувалися кримінальні справи, заявник не має, по них в ході досудового слідства він не допитувався, і потерпілим не визнавався, а тому вважає, що він не є суб`єктом, який згідно до ст.2365 КПК України (в редакції 1960 року) може оскаржити вказану постанову.

Стверджує також про те, що суд грубо порушив вимоги КПК України (в редакції 1960 року) та права учасників процесу стосовно яких закрито кримінальну справу.

Крім того, звертає увагу на те, що із двадцяти одного тому кримінальної справи в судовому засіданні досліджено лише том 19, в якому відсутні будь-які процесуальні рішення прокуратури;

- скаржник ОСОБА_6 просить змінити дане судове рішення, доповнивши його зміст доводами вказаними в мотивувальній частині апеляції, і окремою постановою прореагувати на ім`я Генерального прокурора України про явні порушення норм КПК України (в редакції 1960 року) та зловживання службовим становищем посадовими особами прокуратури Тернопільської області під час розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_8 і інших осіб.

Покликається на те, що суд не в повній мірі у мотивувальній частині постанови обґрунтував його доводи щодо всебічного, повного та об`єктивного нового розслідування обставин кримінальних діянь ОСОБА_8 , і безпідставно відмовив в задоволенні у винесені окремої постанови на ім`я Генерального прокурора України про неналежне виконання вимог КПК України (в редакції 1960 року) та зловживання службовим становищем посадовими особами прокуратури Тернопільської області.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляцію і, з викладених у ній підстав, просить оскаржувану постанову суду скасувати, а матеріали кримінальної справи повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, думку скаржника ОСОБА_6 , який заперечує проти задоволення апеляції прокурора, і просить дане судове рішення змінити, доповнивши його зміст доводами зазначеними в мотивувальній частині апеляції, і окремою постановою прореагувати на ім`я Генерального прокурора України про явні порушення норм КПК України (в редакції 1960 року) та зловживання службовим становищем посадовими особами прокуратури Тернопільської області під час розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_8 і інших осіб, ознайомившись із матеріалами справи та дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити, а апеляцію скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення виходячи з наступного.

Так, згідно до ст.2365 КПК України (в редакції 1960 року) постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_6 та кримінальної справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що скаржник ОСОБА_6 буде мати (у майбутньому) процесуальну заінтересованість в разі скасування постанови начальника слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 від 21 жовтня 2010 року про закриття кримінальної справи.

Однак, на переконання колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції суперечить вимогам закону, оскільки ґрунтується на припущеннях та можливості виникнення порушення права скаржника ОСОБА_6 у майбутньому за певних обставин, що є недопустимим.

Окрім цього, із змісту скарги ОСОБА_6 слідує, що в матеріалах кримінальної справи є відповідна інформація та докази того, що суддею ОСОБА_8 було вчинено злочин, передбачений ч.4 ст.368 КК України, який тісно пов`язаний із обвинуваченням по інших статтях КК України.

Проте, кримінальна справа щодо ОСОБА_8 за фактом одержання ним хабара від ОСОБА_13 за обставин, викладених ОСОБА_6 у скарзі, не порушувалась ні по факту, ні за заявою ОСОБА_6 чи будь-якої іншої особи, і не була предметом розслідування та з цього приводу в рамках даної справи жодного рішення, у тому числі про закриття справи, не приймалося.

Не наведено скаржником ОСОБА_6 і жодних доводів того, що зазначена постанова про закриття кримінальної справи від 21 жовтня 2010 року стосується безпосередньо його інтересів чи інтересів його довірителя, і такі дані у матеріалах справи відсутні.

Цій обставині суд першої інстанції належної оцінки не дав.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції також вказав на те, що під час досудового слідства проводилась перевірка по заяві ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 , однак суд не з`ясував, які факти та доводи заявника перевірялись слідчим, і чи має (і яке) відношення заявник до фактів, за якими порушувалась кримінальна справа.

Крім того, до матеріалів кримінальної справи долучено ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 26 вересня 2013 року та 12 грудня 2014 року, які набрали законної сили, і якими залишено без задоволення апеляції скаржника ОСОБА_6 на постанови Тернопільського міськрайонного суду від 09 вересня 2013 року та 13 жовтня 2014 року, якими залишено без задоволення скарги ОСОБА_6 на дану постанову про закриття кримінальної справи від 21 жовтня 2010 року, з тих підстав, що скаржник не є особою, інтересів якої стосується оскаржувана ним постанова, або її представником.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив та не перевірив, чи належить скаржник ОСОБА_6 до осіб, якими може бути оскаржена постанова про закриття кримінальної справи, у відповідності до вимог ст.2365 КПК України (в редакції 1960 року).

У зв`язку з цим, оскаржувана постанова є незаконною і підлягає безумовному скасуванню з направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 374, 382 КПК України (в редакції 1960 року) та п.13 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію начальника організаційно-методичного відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 задовольнити, а апеляцію скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2014 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_6 та скасовано постанову начальника слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 від 21 жовтня 2010 року про закриття кримінальної справи №49-2877, і матеріали справи направлено до Генеральної прокуратури України для організації досудового розслідування скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2