№ провадження 1-кп/646/165/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1

За участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002455 від 17.11.2015 року, стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно - Сахалінська, Російська Федерація, росіянина, громадянина Російської Федерації, має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.05.2013 вироком Харцизького міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, який відбуває покарання у Диканівській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (№ 12) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, - В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 ОСОБА_4 прибув до Диканівської виправної колонії (№ 12), яка розташована у м. Харкові по вул. Лелюківській, 1, для відбуття покарання за вироком Харцизького міського суду Донецької області, за яким він засуджений за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

За час відбування покарання в Диканівській виправній колонії №(12) систематично порушував режим відбування покарання та розпорядок дня, за що мав 17 дисциплінарних стягнень. Допущені порушення виражались у невиконанні обов`язків чергового, у не дотримання розпорядку дня та за порушення п. 5 ст. 118 КВК України (залучення засуджених до позбавлення волі до суспільно корисної праці). Враховуючи те, що вжиті до ОСОБА_4 заходи виховного характеру і дисциплінарного впливу позитивних результатів не мали, його за грубе порушення вимог режиму тримання, а саме за порушення розпорядку дня та неввічливому ставленні до представника адміністрації та вживанні нецензурних та жаргонних слів, 15.10.2015 року було покарано правами начальника установи - начальника арештного дому Диканівської виправної колонії (№12), шляхом переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць згідно постанови про перевід засудженого до приміщення камерного типу від 15.10.2015 року.

ОСОБА_4 були доведені вимоги ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України (права і обов`язки засуджених до позбавлення волі), вимоги ст. 118 КВК України (Залучення засуджених до позбавлення волі до суспільно корисної праці), вимоги ст. 132 КВК України (заходи стягнення до осіб, позбавлених волі), а також положення ст. 391 Кримінального кодексу України про кримінальну відповідальність у разі злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи.

Незважаючи на вжиті захоли виховного характеру і дисциплінарного впливу, ОСОБА_4 належних висновків не зробив, продовжував порушувати режим відбування покарання, допустив злісну непокору вимогам адміністрації установи.

16.11.2015 року в 11.00 годин, в розташуванні спальної секції № 3 відділення соціально психологічної служби № 6 (далі СПС № 6), Диканівської виправної колонії № 12 у присутності начальника відділення СПС № 6 ОСОБА_6 , фельдшера медичної частини Диканівської ВК №12 ОСОБА_7 , ДПНК Диканівської ВК №12 ОСОБА_8 , а також в присутності засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_4 було запропоновано разом із засудженими, приступити до виконання чергування відповідно до затвердженого графіку чергових чергувань та прибирати в спальній секції № 3 відділення СПС № 6, а саме: підмести та помити підлогу в спальній секції. При цьому засуджений ОСОБА_4 був забезпечений необхідним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички), одягнений і взутий по сезону, на стан здоров`я не скаржився. Однак, засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився приступити до виконання прибирання, мотивуючи свою відмову тим, що прибирання принижує його людську гідність. Також, засудженому ОСОБА_4 начальником відділення СПС № 6 ОСОБА_6 були роз`яснені вимоги ст. ст. 391КК України, ст. ст. 107, 118, 132 КВК України. Після цього засудженому ОСОБА_4 було запропоновано знову приступити до прибирання, на що останній знову відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що дана робота принижує його людську гідність. Після чого, засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини колонії, який за результатами огляду надав довідку, в якій вказано: «здоров, працездатний, виконувати роботи по благоустрою території та місць позбавлення волі може».

Крім того, цього ж дня 16.11.2015 року о 12.00 годині, а потім о 13-30 годині, в розташуванні спальної секції № 3 відділення СПС № 6, Диканівської виправної колонії № 12 у присутності начальника відділення СПС № 6 ОСОБА_6 , фельдшера медичної частини Диканівської ВК №12 ОСОБА_7 , ДПНК Диканівської ВК №12 ОСОБА_8 , а також в присутності засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , бригади № 61, засудженому ОСОБА_4 повторно було запропоновано разом із засудженими, приступити до виконання чергування відповідно до затвердженого графіку чергових чергувань та прибирати в спальній секції № 3 відділення СПС № 6, а саме: підмести та помити підлогу в спальній секції. При цьому засуджений ОСОБА_4 був забезпечений необхідним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички), одягнений і взутий по сезону, на стан здоров`я не скаржився. Однак, засуджений ОСОБА_4 повторно в категоричній формі відмовився приступити до виконання прибирання, мотивуючи свою відмову тим, що прибирання принижує його людську гідність. Також, засудженому ОСОБА_4 начальником відділення СПС №6 ОСОБА_6 додатково були роз`яснені вимоги ст. ст. 391КК України, ст. ст. 107, 118, 132 КВК України. Після цього засудженому ОСОБА_4 було запропоновано знову приступити до прибирання, на що останній знову відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що дана робота принижує його людську гідність. Після чого, засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини колонії, який за результатами огляду надав довідку, в якій вказано: «здоров, працездатний, виконувати роботи по благоустрою території та місць позбавлення волі може».

Своїми протиправними діями, засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані утримувати в чистоті службові житлові приміщення, в установленому порядку виконувати роботи по впорядкуванню місць позбавлення волі і прилеглих до них територій. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черги, в неробочий час і не більше ніж 2 години в день.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , який за порушення вимог режиму відбування покарання був підданий протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, знов навмисно порушив вимоги режиму відбування покарання, а саме відкрито відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації виправної установи, який мав право пред`явити таку вимогу. В свою чергу засуджений ОСОБА_4 був зобов`язаний і міг виконати.
Дані факти свідчать про небажання засудженого ОСОБА_4 встати на шлях виправлення і перевиховання, а допущені ним порушення відбування покарання, стягнення за які не знято або не погашено в установленому порядку, слід вважати злісними.

Згідно ст. 133 Кримінально-виконавчого кодексу України злісним порушником встановленого порядку відбування покарання є засуджений, який не виконує законних вимог адміністрації, необґрунтовано відмовляється від праці (не менше трьох разів протягом року), також скоїв протягом року більше трьох інших порушень режиму відбування покарання, за кожне з яких ухвалою начальника колонії було накладено стягнення, які достроково не знято або не погашено в установленому законом порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому злочині, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище, пояснив, що не бажав виконувати вимоги представника колонії. Розкаявся у скоєнні злочину.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважав за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежити судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідження відомостей про особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ст. 391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він має малолітнього сина ОСОБА_11 , 2009 року народження, ніде не працює, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений вироком Харцизького міського суду Донецької області, за місцем відбування покарання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, дані, які характеризують її особу, фактичні обставини справи, обставину, яка пом`якшує покарання. При визначенні міри покарання, суд вважає необхідним та достатнім, з метою його виправлення та попередження нових злочинів, призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України в період відбуття покарання за вироком Харцизького міського суду Донецької області від 18.05.2013 року, суд вважає правильним призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Тому, у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 суд вважає правильним, з врахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, зарахувати період з моменту фактичного затримання з 02.12.2012 року по 19.09.2013 року, а саме - по дату набрання вироком Харцизького міського суду Донецької області від 18.05.2013 року законної сили.

Даний період підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування за ст. 391 КК України до ОСОБА_4 не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

З метою забезпечення виконання вироку, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає правильним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харцизького міського суду Донецької області від 18.05.2013 року і остаточно призначає покарання ОСОБА_4 у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання за даним вироком відраховувати з 11.02.2016 року.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з 02.12.2012 року по 19.09.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази зазначені у постанові від 17.11.2015 року та від 23.11.2015 року - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1