АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ МВС України ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 46 «будівля котельні корпусу 12 (літ. А***ІІ)», за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с. Городок, вул. Штейнгеля барона, 139 а, що належить ПАТ «Рівнеазот» (), заборонивши розпоряджатися зазначеним майном.
В ухвалі слідчий суддя вказав на наявність достатніх даних вважати, що майно на яке накладено арешт використовувалось як засіб та знаряддя вчинення протиправних дій службовими особами ПАТ «Рівнеазот» та іншими компаніями, що входять до групи компаній «Ostchem», які діючи за попередньою змовою з колишніми службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», шляхом зловживання службовим становищем розтрати державного майна в особливо великому розмірі, а тому з метою запобіганню можливої втрати майна або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню наклав арешт на майно ПАТ «Рівнеазот».

На ухвалу слідчого судді представник ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно ПАТ «Рівнеазот».
На думку апелянта, ухвала слідчого судді є не законною та необгрунтованою.
Посилається на відсутність підстав для арешту майна, оскільки жодній службові особі ПАТ «Рівнеазот» не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно до вимог ст. 96-3 КК України, до переліку підстав для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, не зазначено злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України.
Стверджує, що майно на яке накладено арешт не відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України.
Крім того, посилається на те, що накладення арешту на майно ПАТ «Рівнеазот» призведе до надмірного обмеження підприємницької діяльності товариства, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як стверджує апелянт, неможливість оновлення арештованих об`єктів виробничих фондів ПАТ «Рівнеазот» призведе до аварійної ситуації на підприємстві, що ставить під загрозу життя і здоров`я працівників підприємства та усього населення міста.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням МВС України розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003010 від 16 березня 2015 року за фактом розтрати державного майна службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та компаніями, що входять до групи компаній «Ostchem», в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовим становищем, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що в період з 2010 року ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на підприємства групи компаній «Ostchem» в тому числі і ПАТ «Рівнеазот» (код 05607824), які в свою чергу не виконали умови договорів поставок в частині розрахунків з ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в результаті чого вказаній державній компанії, яка належить до державного сектору економіки України та перебуває у сфері управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, були завдані збитки в особливо великому розмірі.
Відповідно до висновків зі звіту про результати фінансового аудиту окремих господарських операцій ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» за період з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2015 року, підприємствами групи компаній «Ostchem» внаслідок невиконання умов договорів поставок природного газу в частині розрахунків з ДК «Газ України» нанесено збитки на суму гривень, яка складається із боргу в сумі гривень та недоотриманих доходів на суму гривень, в тому числі і ПАТ «Рівнеазот» 977765596 гривень боргу та 745134418 гривень недоотриманих доходів.
Таким чином, службові особи ПАТ «Рівнеазот» та інших товариств вищезгаданої групи, діючи за попередньою змовою з колишніми службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», шляхом зловживання службовим становищем вчинили розтрату та заволодіння майном вказаного державного підприємства в особливо великих розмірах.
28 квітня 2015 року до ГСУ МВС від ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надійшов цивільний позов щодо спричинення державному підприємству збитків на суму гривень та вжиття заходів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, по забезпеченню цього цивільного позову зі сторони підприємств групи компаній «Ostchem».
Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання слідчого про необхідність арешту на майно ПАТ «Рівнеазот» та врахувавши положення ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, так як є, достатні підстави вважати, що вищезгадане майно ПАТ «Рівнеазот» використовувалось як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, арештовуючи майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства і доводи апеляційної скарги з цього приводу їх не спростовують.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на вказане, майно, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Стан доказів, що вказують на вчинення злочинів, а також на наявність підстав вважати, що майно ПАТ «Рівнеазот» має ознаки, передбачені ч. 2 ст. 167 КПК України, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки слідчого судді.
Таким чином, як правильно вказав слідчий суддя є всі підстави вважати, що майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, і доводи апелянта з цього приводу є безпідставними.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, з викладених у ній доводів, як необґрунтовану - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ МВС України ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 46 «будівля котельні корпусу 12 (літ. А***ІІ)», за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с. Городок, вул. Штейнгеля барона, 139 а, що належить ПАТ «Рівнеазот» (), заборонивши розпоряджатися зазначеним майном, залишити без змін, а апеляційну представника ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_6 - без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1823/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8
Доповідач - ОСОБА_1