В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2015 Справа №607/11937/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000219 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України такого, що раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, в середині квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи повз господарство ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , де помітив на його території 4 металеві рейси.

Надалі, 11 травня 2015 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення 3 із 4 вищевказаних рейсів, реалізовуючи який, обвинувачений тієї ж ночі близько 02 год. 30 хв. прийшов до території домогосподарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, відчинив хвіртку, яка не зачинялась на замок, після чого зайшов на територію господарства, звідки таємно, з корисливих мотивів, за допомогою дерев`яних брусів, викрав 3 металеві залізничні рейси, довжиною 3 м кожна, вартістю 301, 06 грн. за один погонний метр, а всього на загальну суму 2709, 54 грн., повантаживши їх на запряжений кіньми віз, за допомогою якого перемістив вказане викрадене майно за місце свого проживання, поскладавши його в гаражному приміщенні, надалі здавши як металобрухт в пункт прийому чорних металів, за що отримав грошові кошти, які витратив на особисті потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2709, 54 грн.

Наступного дня, тобто, 12 травня 2015 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , знову виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення 1 із 4 вищевказаних рейсів, яка залишилась на території господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , реалізовуючи який, обвинувачений тієї ж ночі близько 23 год. 30 хв. прийшов до території даного домогосподарства, де, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, відчинив хвіртку, яка не зачинялась на замок, після чого зайшов на територію господарства, звідки повторно, таємно, з корисливих мотивів, за допомогою дерев`яних брусів, викрав 1 металевуі залізничну рейсу, довжиною 4 м, вартістю 301, 06 грн. за один погонний метр, а всього на загальну суму 1 204, 24 грн., повантаживши її на запряжений кіньми віз, за допомогою якого перемістив вказане викрадене майно за місце свого проживання, поскладавши його в гаражному приміщенні, надалі здавши як металобрухт в пункт прийому чорних металів, за що отримав грошові кошти, які витратив на особисті потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 204, 24 грн.

Загалом унаслідок вищенаведених злочинних дій обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 913, 78 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно в середині квітня 2015 року він, обвинувачений, проходячи повз господарство ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , помітив на його території чотири металеві рейси. Надалі, він, обвинувачений, 11 травня 2015 року, знаходячись за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , унаслідок того, що він, обвинувачений, тоді ніде не працював, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, вирішив викрасти 3 із вищевказаних 4 рейсів, а тому в ту ж ніч близько 02 год. 30 хв., попередньо взявши у свого знайомого підводу з кіньми, не повідомляючи при цьому йому для якої мети, прийшов до території домогосподарства ОСОБА_5 , де, відчинивши хвіртку, зайшов на територію господарства, на якій за допомогою дерев`яних брусів викрав 3 металеві залізничні рейси, довжиною 3 м кожна, які повантажив на запряжений кіньми віз, після чого перевіз до свого господарства, де поскладав викрадене у гаражному приміщенні, а наступного дня, порізавши на частини, здав в якості металобрухту в пункт прийому чорних металів TOB «Промтехнології» у м.Тернополі, не повідомляючи при цьому про злочинне походження, за що отримав грошові кошти в сумі близько 2 000 грн., які витратив на особисті потреби. На ступного дня, тобто, 12 травня 2015 року він, обвинувачений, перебуваючи за місцем свого проживання, знаючи про те, що на території господарства ОСОБА_5 залишилась ще одна рейса, вирішив викрасти також і її, що і зробив тієї ж ночі близько 23 год. 30 хв. таким же чином як і попереднього дня, після чого перевізши викрадену рейсу до свого господарства, як і раніше, поклав її у гаражному приміщенні, а наступного дня, порізавши на частини, здав в якості металобрухту в пункт прийому чорних металів TOB «Промтехнології» у м.Тернополі, не повідомляючи при цьому про злочинне походження, за що отримав грошові кошти в сумі близько 1 000 грн., які витратив на особисті потреби. Про вчине він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується з посередньої сторони, його молодий вік, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу вимог ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів та часткове добровільне усунення заподіяної злочином шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей обвинувачення, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту, а за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутність обтяжуючих його, з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов`язки, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде необхідним і достатнім длявого виправлення та попередження нових злочинів.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме частина металевої залізничної рейси, що знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 слід залишити у розпорядженні останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 2 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України 3 (три) місяці арешту;

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме частина металевої залізничної рейси, що знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий суддяОСОБА_1