Справа № 1п/1326/323/12 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 11/1390/520/12 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Белени А.В., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляцією експерта ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2011 року про відмову у відновленні строку на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2011 року в частині призначення експертизи,

в с т а н о в и л а :

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2011 року відмовлено експерту-будівельнику ОСОБА_1 у відновленні строку на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2011 року в частині призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та визнано апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

З таким рішенням суду експерт ОСОБА_1 не погодився і подав на нього апеляцію, в якій просить прийняти апеляцію до розгляду, скасувати постанову суду від 04 жовтня 2011 року, відновити строк на оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2011 року в частині, що стосується продовження проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи /порядок продовження експертизи/, визнати апеляцію від 29.06.2011 р. такою, що підлягає розгляду. Оскільки він з постановою Франківського районного суду м. Львова від 21.06.2011 р. частково не згідний в частині, що стосується продовження проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи, про що ним подано 29.06.2011 р. апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова. З постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.10.2011 р. апелянт повністю не згідний з наступних причин. 04.10.2011 року на судовому засіданні Франківського районного суду м. Львова, він чітко вказав причини пропущення ним термінів подання апеляції, а саме, не зважаючи на його клопотання від 21.06.2011 р. та 22.06.2011 р., суд пізно надав йому дану постанову 24.06.2011 р. о 16 год. 30 хв. /т.3, а.с.19/, резолюція суду якої підтверджує, що він є особою для оскарження постанови, передбаченою КПК України, та ще й попереду були вихідні дні, пов'язані з Днем Конституції. Звертає увагу суду, що голова Франківського районного суду м. Львова врахувала дані обставини і передала апеляцію разом зі справою до апеляційного суду, не зважаючи на те, що строки на апеляційне оскарження. були пропущені. У постанові від 04.10.2011 року суддя визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду, керуючись ст.348 КПК України, вказуючи на п.12, в якому зазначені інші особи, які можуть оскаржувати рішення суду у випадках, передбачених КПК України. А, керуючись ст.77 КПК України та ст.13 Закону України "Про судову експертизу" експерт при провадженні експертизи в кримінальному процесі має право оскаржувати в установленому порядку дії та рішення особи або органу, які призначили експертизу, що порушують права експерта або порядок проведення експертизи, таким чином він подав апеляцію від 29.06.2011 р., в якій вказав порушення своїх прав, як експерта, та порядку проведення експертизи, а відповідно ст.6 Закону України "Про судову експертизу", якщо судову експертизу необхідно провести на місці події або за місцезнаходженням об'єкта дослідження, особа або орган, які її призначили, повинні забезпечити судовому експертові безперешкодний доступ до об'єкта дослідження і належні умови праці. Таким чином, він, як експерт, є особою, яка має право оскаржувати в установленому порядку дії та рішення суду, що порушують його права та порядок проведення експертизи.

Заслухавши доповідь судді, апелянта, який просить апеляцію задовольнити і постанову судді скасувати, а апеляцію визнати такою, що підлягає розглядові по суті, думку прокурора про те, що апеляція задоволенню не підлягає, обговоривши наведені в апеляції доводи та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію слід відхилити, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про те, що експертом строк на апеляційне оскарження постанови від 21 червня 2011 року пропущено без поважних причин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується матеріалами справи.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що він не мав змоги у встановлений ч.3 ст.349 КПК України строк подати апеляцію, ОСОБА_1 суду не представлено.

Наведені в апеляції доводи є голослівними, не свідчать про поважність пропуску строку на оскарження та не можуть бути підставою для його відновлення й скасування постанови суду від 04 жовтня 2011 року .

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції. Постанова суду є законною та обґрунтованою й підстав для її скасування та задоволення апеляції прокурора немає.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що він, як експерт, наділений правом апеляційного оскарження процесуальних документів суду.

Адже в ч.ч.3,4 ст.77 КПК України чітко виписані права експерта, які розширеному тлумаченню не підлягають, а саме: "Експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються експертизи; порушувати клопотання про представлення нових матеріалів, необхідних для дачі висновку; з дозволу особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора або суду бути присутнім при провадженні допитів та інших слідчих дій і задавати особам, що допитуються, запитання, які стосуються експертизи, а за наявності відповідних підстав на забезпечення безпеки.

Якщо питання, поставлене перед експертом, виходить за межі його компетенції або якщо надані йому матеріали недостатні для дачі висновку, експерт у письмовій формі повідомляє орган, що призначив експертизу, про неможливість дати висновок."

Як вбачається із зазначеного експертові не надано права оскаржувати рішення суду.

А ті проблемні питання, які зазначає експерт у своїх скаргах, слід вирішувати в порядку передбаченому, ч.ч.3,4 ст.77 КПК України.

Не наділений експерт правом оскарження рішень суду і п.12 ст.348 КПК України, оскільки він не належить до інших осіб, які наділені таким правом у випадках, передбачених КПК України. Оскільки ст.77 КПК України експертові таке право не надано.

Експерт також не наділений правом оскарження рішень суду і у відповідності до ст.13 Закону України "Про судову експертизу". Адже як вбачається зі змісту п.4 зазначеної статті Закону, незалежно від виду судочинства судовий експерт має право подавати скарги на дії особи, у провадженні якої перебуває справа, якщо ці дії порушують права судового експерта. Тобто експерт має право оскаржувати дії особи, /як службової особи/, у провадженні якої перебуває справа, а не процесуальні акти, постановлені цією особою.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляція експерта ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова суду від 04 жовтня 2011 року має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст.365,366,367,382 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2011 року про відмову у відновленні строку на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2011 року в частині призначення експертизи залишити без змін, а апеляцію експерта-будівельника ОСОБА_1 без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.