Справа № 139/80/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницькоїо бластів складі: головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_6
законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_7
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника служби у справах дітей
Мурованокуриловецької райдержадміністрації ОСОБА_10
інспектора поліції із захисту прав неповнолітніх Мурованокуриловецького ВП
Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 7-го класу Мурованокуриловецької школи-інтернат санаторного типу, раніше не судимого;
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Житнки Мурованокуриловецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 7-го класу навчально-виховного комплексу «Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 - гімназія» смт Муровані Курилівці, раніше не судимого;
у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст.185 КК України,-
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 біля 13 години 30 хвилин 06 грудня 2015 року за спільною змовою з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, незаконно проникли до дачного будинку, який знаходиться на дачному масиві «Світанок» в смт Муровані Курилівці та належить на праві власності ОСОБА_12 .
Так, 06 грудня 2015 року близько 12 години ОСОБА_5 зустрівся в бібліотеці будинку культури в смт Муровані Курилівці зі своїм товаришем ОСОБА_4 , де пробули приблизно до 13 години. Далі ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_5 піти на дачі (масив «Світанок»), щоб подивитись чи є там нежилі будинки. Прийшовши на масив «Світанок» вони зайшли через металеву хвіртку до одного із дачних будинків, підійшли до вхідних дверей. Постукавши у двері та зрозумівши, що в будинку нікого немає, ОСОБА_4 ножем, який був при ньому, зняв із віконої рами вікна дерев`яні планки та вийняв скло, яке поставив на землю, збоку. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_5 проникли до будинку та почали дивитьсь всі кімнати. Так як в будинку для них нічого цікавого не було, вони через вищевказане вікно покинули будинок.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли суспільно-небезпечне діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність передбачена ч.1 ст. 162 КК України - незаконне проникненя до житла.
Крім того, 20 грудня 2015 року близько 20 години ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні районного будинку культури «Жовтень» смт Муровані Курилівці, через вікно, яке відчинив з допомогою викрутки ОСОБА_5 проникли в кабінет, щоб спожити цукерки, які вони побачили через вікно. Перебуваючи в кабінеті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за спільною змовою між собою, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном та корисливий мотив, таємно викрали з кабінету 3 флешнакопичувачі марки «Transced», об`ємом пам`яті 4 гігабайти, чим завдали РБК «Жовтень» матеріальної шкоди на суму 390 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли суспільно-небезпечне діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитані в судовому засіданні малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виннність свою у вчинені суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 162, ч.2 ст.185 КК України визнали повністю, щиро покаялись у вчиненому, не заперечили проти фактичних обставин кримінального провадження. Зазначили, що зробили висновок із вчиненного. Підтримали клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд: ОСОБА_4 матері ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 опікуну бабусі ОСОБА_7 .
Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали суду заяви, в яких просили клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слухати в їх відсутності, притензій до них не мають.
Законний представник неповнолітнього, ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що син проживає разом з нею. Вона має вплив на сина, цікавиться навчанням, життям дитини. Син підкоряється її вимогам, допомогає по господарству. Після вчиненого розкаюється, зробив для себе висновки. Просила суд застосувати до сина захід виховного характеру і передати сина під її нагляд.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 бабуся ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що внук проживає разом з нею. Вони пересилилися в смт Муровані Курилівці в 2014 році із зони АТО. Батьки ОСОБА_5 позбавлені батьківських прав, вона є опікуном ОСОБА_5 . Має вплив на внука, цікавиться його навчанням, життям. Внук підкоряється її вимогам, допомогає по господарству, жалкує про вчинене, розкаюється, зробив для себе висновки. Просила суд застосувати до внука захід виховного характеру і передати внука під її нагляд.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, захисників, представника служби у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації та представника уповноваженого підрозділу Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій областії які підтримали клопотання про застосування про застосування примусовогозаходу виховного характеру, суд прийшов до висновку що клопотання підлягає задоволенню, за наступних підстав.
Статтею 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Відповідно до звіту від 12 лютого 2016 року про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, який надано службою у справах дітей Мурованокуриловецької РДА - ОСОБА_4 виховується матір`ю ОСОБА_6 Затримки або відхилень від нормального віку немає, розуміє серйозність скоєного, шкодує про свої дії, готовий нести відповідальність. Служба в справах дітей вважає доцільним передати ОСОБА_4 під нагляд матері.
Відповідно до звіту від 12 лютого 2016 року про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, який надано службою у справах дітей Мурованокуриловецької РДА - ОСОБА_5 виховується опікуном - бабусею ОСОБА_7 . Рівень розвитку дитини відповідає віку. Неповнолітній розуміє серйозність скоєного, шкодує про свої дії, готовий нести відповідальність. Служба в справах дітей вважає доцільним передати ОСОБА_5 під нагляд бабусі-опікуну ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання про застосування до малолітніх примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу малолітніх, їх вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, здатність матері та опікуна позитивно впливати на малолітніх.
Представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА ОСОБА_10 та представник уповноваженого підрозділу Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій областії ОСОБА_11 висловили суду думку про доцільність застосування примусового заходу виховного характеру до малолітніх та передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 під нагляд бабусі-опікуну ОСОБА_7 , а останні здатні забезпечити позитивний вплив та контроль за поведінкою малолітніх.
З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що до малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід застосувати примусовий захід виховного характеру визначений п.3 ч.2 ст.105 КК України та передати ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 під нагляд бабусі-опікуну ОСОБА_7 строком на один рік.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно малолітніх: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст.22, 105 КК України, ст. ст. 484, 485, 498, 500, 501 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності задовольнити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд опікуну-бабусі ОСОБА_7 строком на один рік.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: