Справа №451/1461/14-к
Провадження № 1-в/451/15/16
УХВАЛА
іменем України
16 лютого 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Радехівського РП КВІ ОСОБА_4

з участю: засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого інспектора Радехівського РП кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області майора внутрішньої служби ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

Із подання та матеріалів особової справи №15/2015 вбачається, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 2 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі . На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк терміном на два роки, із покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України.

5.03.2015 року на облік кримінально-виконавчої інспекції узято ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 30.03.2015 року йому були роз`яснені порядок та умови відбування призначеного судом покарання про, що свідчить дана ним підписка, відібрано анкетні дані, також проведено профілактична бесіда, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію. З постановою ОСОБА_5 був ознайомлений 30.03.2015 року та скерований до Радехівського районного центру зайнятості населення для подальшого працевлаштування, однак не проявив бажання працювати та не зареєструвався для пошуку роботи.

Не зважаючи на роз`яснення та профілактичну роботу, засуджений ОСОБА_5 , порушує умови відбування призначеного Радехівським районним судом Львівської області покарання, за що йому було винесено офіційні попередження.

12.03.2015 року, 23.03.2015 року не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції за викликами для постановки на облік, тому було подано подання на привід 24.03.2015 року, поважних причин передбачених ст.166 КВК України у засудженого ОСОБА_5 , не було, 30.03.2015 року засуджений ОСОБА_5 , був доставлений до інспекції працівниками міліції, та йому винесено офіційне попередження, проведено роз`яснення умов відбування призначеного покарання та профілактику, засуджений ОСОБА_5 , обіцяв виправитись та більше не порушувати умов відбування призначеного покарання, вчасно з`являтися до інспекції на реєстрацію та за викликами.

7.05.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла постанова суду про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, який був викликаний до інспекції і йому винесено офіційне попередження, проведено повторно роз`яснення умов відбування призначеного покарання та профілактику передбачених ст.166 КВК України, засуджений ОСОБА_5 обіцяв виправитись та більше не порушувати умов відбування призначеного покарання та не порушувати громадського порядку і не притягатись надалі до адміністративної відповідальності.

Однак, незважаючи на обіцянки ОСОБА_5 , знову 13 серпня 2015 року повторно притягався до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, якому 10.08.2015 року винесено офіційне попередження, проведено повторно роз`яснення умов відбування призначеного покарання та профілактику передбачених ст.166 КВК України.

13.01.2016 року засуджений ОСОБА_5 знову був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, якому 18.01.2015 року винесено офіційне попередження, проведено повторно роз`яснення умов відбування призначеного покарання та профілактику передбачених ст.166 КВК України, засуджений ОСОБА_5 обіцяв виправитись та більше не порушувати умов відбування призначеного покарання та не порушувати громадського порядку і не притягатись до адміністративної відповідальності. Із вище наведеного, та пояснень засудженого видно, що ОСОБА_5 , неодноразово порушував умови відбування призначеного судом покарання та обов`язки, які покладені на нього згідно вироку суду, не з`являвся до інспекції в призначений строк за викликами, а також неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Профілактична робота з боку органів Радехівського РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області, інспектора поліції Радехівського ВП, по відношенню до засудженого ОСОБА_5 , спрямована для виправлення засудженого не допомагає. Засуджений ОСОБА_5 , не хоче стати на шлях виправлення, щоб розпочали нове життя без порушень та злочинів, що і стало підставою для звернення із поданням до суду про скасування засудженому ст.75 КК України.

Прокурор подання підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник Радехівського РП просив суд винести рішення, яким задовольнити подання, оскільки засуджений на шлях виправлення не став.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та не направляти для відбування призначеного покарання, пообіцяв виправитися і надалі виконувати покладені на нього судом обов`язки сумлінно та має намір стати на шлях виправлення.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечив, вважає його передчасним, оскільки правопорушення вчиненні засудженим є незначними, засуджений виконував покладені на нього вироком суду обов`язки та має намір стати на шлях виправлення. Просив в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні позицію прокурора та представника інспекції, пояснення засудженого його захисника, дослідивши матеріали особової справи №15/2015, суд робить висновки про те, що в задоволенні подання необхідно відмовити.

Так, відповідно до ч.1 п.8 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно ч.1 п.3 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Суд робить висновки про те, що подання КВІ є передчасним.

Згідно ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Згідно розділу ІV п.5, п.п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань від 19.12.2003 р. наказу №270/1560, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом /наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин/. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

Суд встановив, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 2 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк терміном на два роки, із покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, зокрема не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції (а.о.с.2-3).

Із наявної в матеріалах особової справи №15/2015 року вбачається, що 30.03.2015 року ОСОБА_5 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання (а.с.15).

За час іспитового строку засуджений неодноразово попереджався про недопустимість подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або ж вчинення правопорушень (а.о.с.25,41,48,62).

Факту невиконання обов`язків, покладених на засудженого в матеріалах справи не зареєстровано і таких судовому засіданні не встановлено.

Проте, засуджений ОСОБА_5 тричі притягався до адміністративної відповідальності, зокрема 7 травня 2015 року, 13 серпня 2015 року та 13 січня 2016 року, що підтверджується постановами Радехівського районного суду Львівської області (а.с.16-18).

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України направлення засудженого для відбування призначеного покарання можливе при настанні однієї з підстав, якщо засуджений: не виконує покладені на нього обовязки встановлені вироком суду; систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Узагальнюючи наведене, суд приходить до переконання у недоцільності задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_5 , оскільки необхідно надати йому можливість довести своє виправлення без ізоляції від суспільства; суд приходить до висновку, що в поданні необхідно відмовити і засудженого не слід направляти для відбування призначеного покарання, встановленого за вироком суду, бо в судовому засіданні установлено бажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

Щодо систематичного вчинення засудженим ОСОБА_5 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, то такі не свідчать про небажання останнього стати на шлях виправлення, а пов`язані з зловживанням спиртними напоями та його поведінкою у сім`ї. Натомість, згідно наявних у матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 , зокрема характеристики органу місцевого самоврядування за місцем проживання, останній попри інколи зловживання спиртними напоями, характеризується позитивно та скарг на нього не поступало.

Керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України та ст.ст.318,322,342-345, 369-372,537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні подання старшого інспектора Радехівського РП кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Радехівський районний суд на протязі семи днів з дня її проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1