Справа № 1374
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Бургели О.В.

потерпілих - ОСОБА_1

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 республіки

Білорусь, білоруса, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого,

працюючого директором ПП «Речица», жителя ІНФОРМАЦІЯ_4

б. 10 АДРЕСА_1, не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 грубо порушив законодавство про працю за наступних обставин.

ОСОБА_4, як директор ПП «Речица», здійснює господарську діяльність в приміщенні кафе-бару «Золота рибка», розташованого по вул. Красовського, 23 в м. Бровари Київської області, на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії АОО № 094111 від 06.03.2007 року, виданого виконавчим комітетом Броварської міської ради. Будучи уповноваженим приймати на роботу працівників, підсудний в порушення вимог ст.ст. 43, 46 Конституції України, ст.ст. 2, 21, 24, 253, 254 КзПП України використовував найману працю трьох працівників, офіційно не оформивши з ними трудових відносин. Так, відносно ОСОБА_3, яка виконує роботу бармена кафе-бару «Золота рибка» з 01.01.2010 року, стосовно ОСОБА_2 і ОСОБА_1, що з 01.05.2010 року працюють, відповідно, барменом і офіціантом указаного закладу, ОСОБА_4 не провів відповідних записів у трудових книжках, не здійснив відрахування з їх заробітної плати податку з доходів фізичних осіб і страхових внесків до відповідних фондів, чим грубо порушив гарантовані трудовим законодавством права останніх на безпечні умови праці, належні тривалість робочого часу і оплату праці, відпочинок і відпустку, на зарахування відпрацьованого часу в трудовий стаж працівника, матеріальне забезпечення в порядку страхування в старості, у випадку хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на звернення до суду для вирішення трудових спорів тощо.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що, орендуючи з вересня 2009 року приміщення кафебару «Золота рибка», він, як директор ПП «Речица», офіційно мав у штаті чотирьох осіб. З ОСОБА_3 і ОСОБА_2, що виконували роботу барменів, а також ОСОБА_1, яка здійснювала роботу офіціанта, трудові відносини не оформляв, оскільки ОСОБА_3 категорично не бажала офіційного працевлаштування з невідомих йому особистих міркувань, а ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не справлялись з покладеними на них посадовими обов»язками, на початку роботи допустили значну недостачу по бару, просили надати їм можливість виправитися та вникнути в тонкощі професій, мотивуючи тим, що за цей період повністю погасять заборгованість перед підприємством. Крім того, на вказаних посадах відбувається значна плинність кадрів, тому відразу укладати офіційні трудові відносини з працівниками вважав недоречним. Після перевірки додержання керівником підприємства законодавства про працю і складення відповідного акту неофіційні трудові стосунки з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 були припинені, а ОСОБА_3 офіційно працевлаштовується до ПП «Рецица» на посаду бармена.

Враховуючи те, що підсудним, потерпілими не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_4, потерпілим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 172 ч.1 КК України, оскільки він, як керівник підприємства, грубо порушив законодавство про працю, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

Пом»якшуючих і обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, дані про винну особу, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного доцільні в умовах застосування до нього покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов у справі не заявлено, речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот п»ятдесят ) грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а також шляхом подачі касаційної скарги чи касаційного подання протягом 6 місяців з моменту набрання ним законної сили безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України.

Суддя О.Ф.Кічинська