Справа № 526/2311/15-к
Провадження № 1-кп/526/179/2015
В И Р О К
іменем України

12 листопада 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000324 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Книшівка, Гадяцького району, Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого водієм в СВК «Молода Україна», раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
встановив:
10.05.2015 року, близько 21 год. 40 хв., в АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_1 , під час гальмування для зупинки даного транспортного засобу, не впорався з керуванням, допустив занос на праве узбіччя по ходу його руху, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який стояв нерухомо в вертикальному положенні, спричинивши потерпілому, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №122 від 07.10.2015 року, тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я, більш як 21 день та стійкої втрати загальної працездатності менш ніж на третину, а саме у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, розриву правої барабанної перетинки з гематімпанумом (накопичення геморагічного ексудату у барабанній порожнині) з глибоким ураженням звуковідчуваючого апарату, садна шкіри правого зовнішнього слухового проходу, обличчя, шиї та хронічної правобічної практичної глухоти, яка згідно п.31 в) «Таблиць втрати загальної працездатності в результаті різних травм» «Інструкції «Про порядок організації і проведення лікарсько-страхової експертизи» від 08.01.1986 року є стійкою втратою загальної працездатності при повній глухоті одного вуха на 25 %.
За вказаних обставин, ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи, згідно висновку експерта № 206 від 22.07.2015 року, у невідповідності до п. 12.1 Правил дорожнього руху України: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Таким чином, своїми неумисними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України.
09 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладена угода про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000324 .

Зі змісту угоди про примирення вбачається,, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Під час укладення угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_4 узгодили міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого та обвинуваченого, захисника та представника потерпілого, які також не заперечували щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю заявлений прокурором цивільний позов.

Враховуючи, що обвинувачений працює водієм та ця робота є єдиним джерелом його доходу, правління СВК «Молода Україна» надало клопотання не позбавляти обвинуваченого права керування, так як він зайнятий в польових роботах, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами.

Згідно ч. 1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов прокурора Гадяцького району Полтавської області про стягнення на користь фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації 2025 грн. 66 коп. витрат на лікування потерпілого є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі ст. 1206 ЦК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України , -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 09 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов прокурора Гадяцького району Полтавської області задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації 2025 грн. 66 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 491 грн. 04 коп.

Речові докази автомобіль «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 ; штани та кросівки повернути ОСОБА_4 ; три уламки бампера та два уламки повторювача повороту повернути ОСОБА_7 ; мотоцикл МТ, державний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1