Справа № 333/7153/15-к
Справа № 333/7153/15-к
Провадження 1-кс/333/1159/15

УХВАЛА
21 вересня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 вересня 2015 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Пиво-рибка», розташованого по вул. 40 років Перемоги, 63 у м. Запоріжжі, відкрито викрав пляшку горілки «Шотка» вартістю 120 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_8 , яка стояла за торговим прилавком.
Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, не реагуючи на зауваження та прохання потерпілої ОСОБА_8 припинити злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули приміщення зазначеного магазину.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду у розмірі 120 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
18 вересня 2015 року о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись поблизу магазину «Пиво-рибка», розташованого по вул. 40 років Перемоги, 63 у м. Запоріжжі, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, діючи разом з ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 дістав з карману надітих на ньому шорт предмет, схожий на ніж та почав розмахувати ним і погрожувати його застосуванням, що супроводжувалось висловлюваннями нецензурною лайкою в адресу потерпілих.
В цей час, ОСОБА_6 також дістав з карману предмет, схожий на ніж, яким аналогічно ОСОБА_7 почав розмахувати та погрожувати його застосуванням. В результаті чого, потерпілий ОСОБА_9 з метою припинення вказаних протиправних дій, застосував до ОСОБА_7 сльозогінний газ, у зв`язку з чим останній впав на землю. ОСОБА_6 тим часом, почав покидати місце скоєння злочину, але потерпілий ОСОБА_10 наздогнав його та утримував його до моменту приїзду співробітників міліції.
Таким чином, ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
18 вересня 2015 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 4 ст. 296 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, наступні:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , показаннями потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 17.09.2015.
Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень визнав частково.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий корисливий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років. А також тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності, який відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтуванні застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Досудове слідство прийшло до висновку, що, вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують, а також той факт, що ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, що не дозволить виконати прийняті щодо нього процесуальні рішення, може переховуватись від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, також зазначила, що підозрюваний мешкає в будинку, де було скоєне кримінальне правопорушення, впливає на свідків, які є мешканцями цього будинку.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують, також зазначив, що підозрюваний може впливати на свідків, які мешкають в будинку, де мешкає підозрюваний ОСОБА_6 ...
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний в силу п. А ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» не судимий, офіційно працює за трудовим договором барменом-адміністратором у клубі «Голівуд», визнав свою вину, проживає з двома батьками за адресою: АДРЕСА_1 , постійно з`являється на виклики слідчого, всі свідки по даному кримінальному провадженню вже були допитані слідчим, на даний час вирішується питання щодо матеріального відшкодування шкоди потерпілому. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечува проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав думку свого захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, захисника підозрюваного, підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 щодо вручення йому 21.09.2015 року о 09 год. 10 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний з`явився до слідчого судді о 11 год. 20 хв., слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
18 вересня 2015 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 в силу п. А ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» не судимий, офіційно працює за трудовим договором барменом-адміністратором у ресторані «Голівуд», позитивно характеризується за місцем роботи, за місцем навчання, визнав свою вину, зареєстрований та постійно проживає з родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження того, що підозрюваний впливає на свідків, слідчим до суду не надано, на виклики до слідчого підозрюваний ОСОБА_6 з`являється.
Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки.
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі Летелье проти Франції, згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі Мамедова проти Росії, відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КПК України, проте наявність ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим не доведено, тому застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.
Також, прокурором у судовому засіданні не було доведено недостатність застосування до ОСОБА_6 застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначених у клопотанні.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з перебуванням підозрюваного ОСОБА_6 за місцем мешкання, цілодобово може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, та саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_6 з обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196, суд, -
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за адресою його реєстрації та мешкання: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
1) не відлучатися за межі житла, за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за ОСОБА_6 , задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів. Строк домашнього арешту ОСОБА_6 обчислюється з 21.09.2015 року. Дата закінчення строку домашнього арешту ОСОБА_6 19 листопада 2015 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 21.09.2015 р.
З покладеними на мене обов`язками ознайомлений, обов`язуюсь їх виконувати у повному обсязі.
Мені роз`яснено, що у разі невиконання покладних на мене обов`язків, до мене може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на мене може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
ОСОБА_6