пр. № 1-кс/759/2235/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3

розглянувши скаргу Генерального директора Товариства з обмеженою діяльністю «Діамед» ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000295 від 12.01.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор ТОВ «Діамед» ОСОБА_4 07.07.2014 р. звернувся до суду з скаргою на дії (бездіяльність) слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 та просив зобов`язати слідчого СВ Святошинського РУ У МВС України в м.Києві ОСОБА_5 негайно повернути вилучене майно за результатами обшуку відповідно до протоколу обшуку від 25.04.2014 р.

В обґрунтування поданої скарги скаржником зазначено, що 25.04.2014 р. слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва проведено обшук з вилученням за адресою : АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проводить свою господарську діяльність ТОВ «Діамед». Як вказує скаржник, даний обшук проводився по кримінальному провадженню №0000295 від 12.01.2014 р. порушеному щодо незаконної діяльності СТ «Діамед», однак за адресою проведення обшуку свою господарську діяльність проводить інша юридична особа, а саме ТОВ «Діамед» яке відношення до даного розслідування взагалі немає. Крім того, як вказує скаржник, сам протокол в якому зазначається перелік майна яке вилучається є незаконним та неповним, а саме в даному протоколі не зазначили виїмку моніторів, системних блоків, знімних носіїв, особистих речей працівників, факс, телефону бухгалтера та іншої офісної техніки, а також майно яке вилучали не було ідентифіковане в протоколі, який на стор. 4 та 16 не підписаний обома понятими, також було вилучено але не зазначено в протоколі обшуку, печатку ТОВ «Діамед», статутні та інші документи, сервер підприємства, внаслідок чого робота товариства зупинена. Також вказували на те, що не головному бухгалтеру товариства, не охоронцю ухвала про обшук не пред`являлась та не надавалась її копія, а також не було надано копію протоколу обшуку та вилучення. На думку скаржника слідчий в порушення вимог ст.ст. 169, 171, 173 КПК України, з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді не звернувся і станом на час звернення до суду з скаргою вилучені речі та документи не повернув їх власнику. Враховуючи наведене, вказуючи на численні порушення при проведенні обшуку та посилаючись на ст..ст. 169, 171, 173, 234, 236, 303 КПК України просили заявлені вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник ТОВ «Діамед» підтримав заявлені вимоги скарги та вказуючи на обставини викладені в ній просив заявлені вимоги задовольнити.

Слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши суду матеріали даного кримінального провадження №0000295 від 12.01.2014 р., а тому, враховуючи думку учасників судового розгляд та положення ч.3 ст.306 КПК України є можливим розгляд скарги в його відсутності.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні 12.01.2014 р. до ЄРДР внесено відомості по кримінальному провадженню №0000295, за правовою кваліфікацією ст..190 ч.4 КК України за фабулою : « ОСОБА_4 11.01.2014 р. приблизно о 17 год. 40 хв. за адресою: м.Київ вул.. Григоровича Барського 5 шахрайським шляхом заволодів цінними документами, печаткою та грошима в сумі 17000 грн. які належать СТ «Діамед», в подальшому ОСОБА_4 використав печатку СТ «Діамед» з метою заволодіння майном вищевказаного товариства чим спричинив останнім матеріальну шкоду в особливо великих розмірах».

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 23 квітня 2014 р. клопотання про проведення обшуку по кримінальному провадженню №0000295 внесеному 12.01.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України задоволено, надано слідчому СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 дозвіл на проведення обшуку приміщення за фактичним місцем знаходження ТОВ «Діамед» за адресою: м.Київ вул.. Григоровича Барського 5 з усіма наявними у ньому приміщеннями з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь кримінального правопорушення, а також речей та документів, що мають значення для розкриття правопорушення та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а саме: відомостей та оригіналів первинних бухгалтерських документів пов`язаних з СТ «Діамед» та ТОВ «Діамед» про взаємовідносини з контрагентами, чорнові записи, які стосуються фактичних обставин вчинення кримінального провадження, записні книжки, журнали ведення обліку та інші документи, які мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, фотознімки, дискети, диски, флеш-карти, інші магнітні носії інформації, на яких містяться інформація стосовно вчиненого кримінального правопорушення, підлягають виявленню документи зміст яких є наступним: предметом злочинного посягання, які є засобом кримінального правопорушення, які є засобом приховування злочину, що містять у собі зразки почерку, що містять у собі іншу інформацію, яка цікавить органи досудового розслідування, встановлення предмету злочинного посягання, спосіб, механізм та обставини здійснення вчиненого кримінального правопорушення, умови та причини такого кримінального правопорушення, а також інші відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення, які потребують виявлення та фіксації для виконання завдань кримінального правопорушення або майно ( речі, цінності, гроші), яке здобуте у результаті його вчинення (злочинним шляхом).

За вказаною ухвалою, 25.04.2014 р. за адресою : м.Київ вул..Григоровича Барського 5 було проведено обшук за результатами якого складено протокол обшуку та вилучення накладних, роздруківки з факсу та інші копії документів, папки з документами, два блокноти та накладні, дискета, папери в папках, 26 папок з документацією, 14 журналів, поштові документи, а саме повідомлення, документів яких містяться накладні та переліки товарів, документи в стопках, теки з документацією, зшиті в стопку папери, лікарські медикаменти, папку з документами з поміткою «заявления», документи складені до картонних коробок, документація з робочих місць обладнаних комп`ютерами, чотири печатки, дві марлі для змочування чорнилами печаток, два електронні ключі, печатка ТОВ «Діамед», системні блоки, точний перелік вилученого не складався за браком часу та великою кількістю вилученого, вилучено складено в поліетиленові пакети та картонні коробки та опечатані.

В подальшому 28.04.2014 р. слідчим суддею Святошинського районного суду м.Києва винесено ухвалу оскільки в ході обшуку були виявлені та вилучені речі та документи, окрім тих, що є речами та документами, на відшукання яких прямо було отримано дозвіл в ухвалі суду про обшук, ще й речі та документи, що явно відповідають критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, судом накладено арешт на вилучені відповідно до протоколу обшуку від 25.04.2014 р. медичні та лікарські препарати.

Аналізуючи ч. 7 ст. 236 КПК України, ч. 1 ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, вбачається, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, серед іншого, зазначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з матеріалів дослідженого слідчим суддею кримінального провадження №0000295 питання щодо вилученого майна яке не входить до переліку майна дозвіл на відшукання якого надано в ухвалі слідчого судді слідчим вирішено, шляхом звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на дане майно, оскільки з ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку вбачається, що дозвіл на відшукання та вилучення медичних (лікарських) препаратів слідчому не надавався.

Щодо іншого вилученого майна, то дозвіл на його відшукання та вилучення судом надано в ухвалі від 23.04.2014 р. у зв`язку з чим, ці речі та документи не мають статусу тимчасово вилученого майна і не підлягають поверненню, оскільки на них не розповсюджується норми Глави 16 КПК України про тимчасове вилучення майна, окрім тих речей та документів, які не увійшли до переліку речей та документів зазначеного в ухвалі слідчого судді.

Крім того в поданій до суду скарзі скаржник жодним чином не конкретизує яке саме майно він вимагає повернути, не надає доказів щодо його належності, взагалі не надає доказів що саме він є директором даного товариства, рішення Господарського суду м.Києва від 11.06.2014 р. надане скаржником на підтвердження заявлених вимог жодним чином не завірено, а тому взагалі не може розцінюватись як доказ будь-чого.

Щодо посилань скаржника відносно того, що слідчим дана ухвала про надання дозволу на проведення обшуку не надавалась власнику майна чи уповноваженим особам, складання не належним чином протоколу обшуку та вилучення, не вручення даного протоколу, дані дії не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності яка оскаржується відповідно до ст..303 КПК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98-100, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Генерального директора Товариства з обмеженою діяльністю «Діамед» ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя