В И Р О К

іменем України

Вінницький районний суд Вінницької області

м. Вінниця, вул. Вінніченка, 29, 21009, (0432) 61-82-86

18 травня 2010 року

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гриценко І.Г.

при секретарі Казьміревській Л.В.

з участю прокурора Ратушняка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 27.11.2002 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. ст. 186 ч.2, 296 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим терміном на 1 рік;

-21.01.2004 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. ст. 186 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 22.08.2006 року постановою Вознесенського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 08 місяців 09 днів було замінено на виправні роботи на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 % щомісяця із суми його заробітку;

-26.01.2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 358 ч.2, 358 ч.3, 70, 71, 72 ч.3 КК України до 680 грн. штрафу, і 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % в дохід держави, штраф та виправні роботи виконуються самостійно;

(судимості непогашені),

у вчиненні злочину передбаченого ст.389 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 був раніше засуджений 21.01.2004 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній установі.

Під час відбуття покарання ОСОБА_2 постановою Вознесенського міського суду Миколаївської області від 22.08.2006 року невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 08 місяців 09 днів йому було замінено на виправні роботи за місцем роботи засудженого строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20% щомісяця із суми його заробітку. Під час відбуття зазначеної міри покарання у вигляді виправних робіт, ОСОБА_2 на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив, та знову вчинив умисний злочин.

Так, в звязку із зміною місця проживання засудженим ОСОБА_2 16.10.2008 року він був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції Вінницького району, однак тривалий час не бажав працевлаштуватися та відбувати міру покарання у вигляді виправних робіт. Незважаючи на те, що працівниками КВІ Вінницького району засудженому ОСОБА_2 була надана можливість працевлаштуватися до МКП ЖЕК №11 м.Вінниці, останній умисно ухилявся від відбування виправних робіт, за місцем проживання був відсутній, не працевлаштувався, а також 20 % заробітної плати в прибуток держави в нього не відраховувалося.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно він вчинив зазначений злочин за умов та при обставинах викладених в обвинувальному висновку, а саме, що дійсно він був засуджений 21.01.2004 року Южноукраїнським міським судом за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Вознесенського міського суду від 22.08.2006 року невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 08 місяців 09 днів йому було замінено на виправні роботи строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісяця. Восени 2008 року він змінив місце проживання, а саме проживав в с.Вінницькі Хутори і тому був поставлений на облік в КВІ Вінницького району, де йому було надано можливість працевлаштуватися до ЖЕК №11 м.Вінниці. Однак на роботу до ЖЕКу він не працевлаштуватися і на іншу роботу також не влаштувався, з с.Вінницькі Хутори виїхав не попередивши про це працівників КВІ Вінницького району, чим ухилився від відбування виправних робіт.

У зв'язку з заявою підсудного про повне визнання вини, на підставі ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме, в частині допиту свідків.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина в обвинуваченому злочині підтверджується матеріалами справи:

-довідкою ТОВ «АВІС» про намір адміністрації влаштувати на роботу ОСОБА_1 (а.с. 138);

-повідомленнями ТОВ «АВІС» про те, що ОСОБА_1 на роботу не влаштувався і до виконання трудових обовязків не приступив (а.с.150, 153);

-постановою про встановлення днів явки на реєстрацію до Вінницького міжрайонного ПКВІ (а.с. 182);

-направленням Вінницької МРВ КВІ на працевлаштування ОСОБА_1 до ЖЕК №11 (а.с.186);

-довідкою ЖЕК №11 м.Вінниця про те, що ОСОБА_1 написав заяву про прийняття його на роботу 11.11.2008 року і повинен був приступити 12.11.2008 року, однак станом на 18.11.2008 року він на роботу не виходив і не працевлаштувався (а.с.194);

-рапортом (а.с.196).

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст.389 ч.2 КК України, як умисне ухилення від відбування виправних робіт, особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні виду та міри покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного, його вік, сімейний та матеріальний стан, що ОСОБА_1 раніше судимий і судимості не погашені, що позитивно характеризується за місцем тимчасового проживання без реєстрації.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом'якшують покарання підсудного, суд встановив щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудного, судом не встановлені.

Враховуючи обставини вчинення злочину та особу підсудного, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив обвинувачений злочин до засудження його вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.01.2010 року за ст.ст. 358 ч.2, 358 ч.3, 70, 71, 72 ч.3 КК України до 680 грн. штрафу, і 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % в дохід держави; та відповідно до довідки Южноукраїського міського суду Миколаївської області від 18.02.2010 року за №2343 вирок в частині штрафу виконаний, тому ОСОБА_1 необхідно застосувати ст.70 ч.4, 72 ч.3 КК України. Відповідно до ст.72 ч.3 КК України покарання 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20 % в дохід держави переводиться в співвідношенні до обмеження волі - 8 (вісім) місяців обмеження волі.

Міру запобіжного заходу слід залишити попередню утримання під вартою.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 ч.3 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Початок строку покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання 03.12.2009 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити попередній - утримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: