Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-1101/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рівненський міський суд Рівненської області

05 грудня 2011 року

В складі :

головуючої судді -Крижової О.Г.

при секретарі -Гриценюк М.А.

з участю прокурорап -ОСОБА_1К

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, судимості немає, у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, судимості немає, у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України,

встановив:

13 травня 2011 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відкритими дверима, проникли в квартиру за адресою: АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_4, звідки ОСОБА_2 таємно викрав мобільний телефон марки «Мокіа 1661-2» вартістю 108,39 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного звязку «Ці ці се» вартістю 25 гривень, а ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «Мокіа 6303 сі» вартістю 906,53 гривень, в якому знаходилася сім- картка оператора мобільного звязку «Київстар» вартістю 25 гривень, чим завдали гр.ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1064,92 гривень.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2 повністю визнав вину по суті предявленого обвинувачення. Показав, що 13 травня 2011 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, він за попередньою змовою зі своїм другом ОСОБА_3, при зазначених у вироку обставинах, викрали з квартири № 196, що по вул.Грушевського, 44 в м.Рівне два мобільні телефони, які належать потерпілому ОСОБА_4, один з яких потім здали в ломбард, а гроші виручені за телефон він разом з ОСОБА_3 прогуляли. Сім-карти з мобільних телефонів викинули. Не заперечує, що причиною злочинної діяльності стало вживання алкоголю. У вчиненому розкаюється, має намір стати на шлях виправлення, просить не позбавляти волі.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3 повністю визнав вину по суті предявленого обвинувачення. Дав аналогічні покази суду. Зокрема показав, що 13 травня 2011 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, він за попередньою змовою зі своїм другом ОСОБА_2, при зазначених у вироку обставинах, викрали з квартири № 196, що по вул.Грушевського, 44 в м.Рівне два мобільні телефони, які належать потерпілому ОСОБА_4, один з яких потім здали в ломбард, а гроші виручені за телефон він разом з ОСОБА_2 витратили на продукти харчування та пиво. Злочин вчинили необдумано. У вчиненому розкаюється, просить дати шанс для виправлення.

Крім повного визнання вини підсудними, їх винність у вчиненні зазначених вироком злочинних дій стверджується показами потерпілого ОСОБА_4М, свідків та зібраними в справі письмовими доказами.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 суду показав, що вночі 13 травня 2011 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин він прокинувся від того, що почув голос дружини, яка голосно запитала: «Хто це?». Він побачив, що в кімнаті біля столу, де лежав ноутбук, стояв невідомий чоловік. Коли останній кинувся тікати до виходу з квартири, він відразу побіг за ним та помітив, що біля дверей в квартиру знаходився ще один раніше невідомий чоловік, та разом вони побігли в коридор. Не догнавши їх, він повернувся додому та виявив, зникнення двох мобільних телефонів. Один телефон марки «Нокіа 1661-2», другий телефон марки «Нокіа 6303 сі». Більше з квартири нічого не пропало. Згодом на слідстві мобільні телефони йому передали під розписку.

Відповідно характеризуючих особу підсудних матеріалів, підсудні характеризуються позитивно по місцю проживання, не перебувають на диспансерному обліку в РОЦЗН в лікарів психіатра і нарколога, не зайняті суспільно-корисною працею, проживають з батьками на їх допомогу та випадкові заробітки.

В силу ч. ч. 2, 3 ст.299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються.

Вина підсудних у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кваліфіковані згідно чинного законодавства за ст.185 ч.З КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло.

Цивільний позов в кримінальній справі не заявлявся.

Визначаючи вид та міру покарання підсудним, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки їх вчинення, характеризуючі їх особу дані. Повне визнання вини, щире каяття у вчиненому та сприяння досудовому слідству суд враховує, як помякшуючі покарання обох підсудних обставини. Обтяжуючою покарання підсудних обставиною є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та попередження нових їх злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті обвинувачення, із застосуванням звільнення з випробуванням від відбуття такого покарання, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обовязки на період іспитового строку:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

3. періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком засудженому ОСОБА_2 залишити у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обовязки на період іспитового строку:

4. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;

5. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

6. періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді

підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в апеля їй суд Рівненської області через місцевий суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя -