Справа № 446/2478/15-к

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
12.11.2015 року слідчий-суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Заступник начальника СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2015 близько 12год. 30хв., ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Київська в с.Тадані Кам`янка-Бузького району, Львівської області, поблизу господарства № 23, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, завдав удари руками по обличчі ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді саден та синців на обличчі, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження, та відкрито викрав грошові кошти потерпілого в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень, посвідчення тракториста серії НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_7 , поліетиленовий пакет в якому містилась курка гриль вартістю 101,41 (сто одна гривня сорок одна копійка) грн., ковбаса торгової марки «Волинська з салом» вартістю 43,25 (сорок три гривні двадцять п`ять копійок) грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1444,66 (одна тисяча чотириста сорок чотири гривень шістдесят шість копійок) грн..
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець с.Чагор Глибоцького р-ну Чернівецької області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , неодружений, 01.02.2006 Глибоцьким районним судом Чернівецької області судимий на строк 8 років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ст.15- ч.4 ст.152 КК України.
На думку досудового слідства, вина ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться заявою ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.11.2015, протоколом огляду місця події від 11.11.2015, протоколом допиту потерпілого від 12.11.2015, висновком експерта № 179/2015, а також іншими здобутими доказами у кримінальному провадженні.
11.11.2015 о 16 год. ОСОБА_5 було затримано відповідно до вимог ст.208 КПК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 після скоєння кримінального правопорушення з місця пригоди зник, скоїв тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, раніше судимий, а тому подальше його перебування на волі може спричинити до продовження злочинної діяльності, до переховування від органів досудового розслідування та суду. Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор Кам`янка-Бузького району ОСОБА_3 зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, раніше судимий, а тому подальше його перебування на волі може спричинити до продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не визнав пред`явленого йому обвинувачення та просить не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він не має наміру ухилятися від слідства
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, а не у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.
За змістом ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, наявність ризиків, що підозрюваний перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також доведено те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінивши в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість зібраних на час розгляду клопотання доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, наявність ризиків, що підозрюваний, будучи на волі, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання даним ризикам, вважаю, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного застави не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і що за таких умов суд вправі відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави.
Лише обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, що відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є метою застосування запобіжного заходу.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, уродженця с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 01.02.2006 Глибоцьким районним судом Чернівецької області судимий на строк 8 років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ст.15- ч.4 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту застосування до нього запобіжного заходу, тобто з 12 листопада 2015 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12 січня 2016 р.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: