В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2015 Справа №607/13265/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001187 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України та ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 19 травня 2014 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу по особовому складу №154-п від 06 грудня 2013 року обвинуваченого ОСОБА_3 з 11 грудня 2013 року призначено на посаду начальника відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра», що в м.Тернополі по вул.Медовій, 2, де на вищевказаній посаді, на обвинуваченого ОСОБА_3 , при тому, що він будучи матеріально-відповідального особою відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11 грудня 2013 року укладеного із ПАТ «КБ «Надра», згідно посадової Інструкції начальника відділення ПАТ «КБ «Надра», затвердженої заступником директора по роздрібному бізнесу ПАТ «КБ «Надра» від 14 грудня 2012 року та посадової Інструкції, затвердженої директором відділення ПАТ «КБ «Надра» Тернопільського регіонального управління від 09 вересня 2014 року було покладено відповідні посадові обов`язки.

24 липня 2013 року ОСОБА_5 відкрив в ПАТ КБ «Надра» поточний рахунок в валюті Євро.

Так, у липні 2014 року в начальника відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра» обвинуваченого ОСОБА_3 , який мав можливість доступу до банківських документів вкладників банку, виник злочинний намір, направлений на привласнення шляхом зловживання своїм службовим становищем грошових коштів клієнта ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_5 , які перебували на його рахунку у вказаному банку.

Реалізовуючи свій наведений вище злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_3 в липні 2014 року, перебуваючи в приміщенні відділення №1917 ПАТ КБ «Надра», що в м.Тернополі по вул.Медовій, 2, за допомогою свого робочого комп`ютера через програму банку «Riteil Union» перевипустив картку доступу до поточного рахунку № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_5 .

В подальшому, 24 липня 2014 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на посаді начальника відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра», виконуючи організаційно-розпорядчі функції, будучи в силу цього службовою особою, виник злочинний намір, направлений на складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, а саме договору №1985014 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» вкладника ОСОБА_5 та квитанції №1402 від 24 липня 2014 року про перерахунок ОСОБА_5 з поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 грошових коштів в сумі 11 258 Євро.

З метою реалізації даного наміру, обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи при цьому протиправний характер та значення своїх дій, 24 липня 2014 року, перебуваючи в приміщенні відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра», що по вул.Медовій 2 в м.Тернополі та відповідно маючи можливість доступу до банківських документів вкладників банку, на робочому комп`ютері умисно підготував та роздрукував договір №1985014 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+», в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що вкладник ОСОБА_5 нібито відкриває у відділенні №1917 ПАТ «КБ «Надра» вкладний рахунок за № НОМЕР_2 у Євро і вносить на даний рахунок грошові кошти в сумі 11 258 Євро на строк розміщення вкладу 3 місяці, за що вкладник ОСОБА_5 отримує від банку проценти на суму вкладу за ставкою 11, 5% річних.

Після цього, з метою підроблення договору №1985014 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 24 липня 2014 року, обвинувачений ОСОБА_3 всупереч вимог посадової Інструкції начальника відділення №1917 ПАТ «КБ Надра», власноручно виконав підпис в графі «Банк» договору №1985014 строкового банківського вкладу (депозиту), який свідчив про нібито укладення між ПАТ «КБ «Надра» та вкладником банку ОСОБА_5 даного договору, хоча насправді 24 липня 2014 року обвинувачений ОСОБА_3 , з метою залишення грошових коштів ОСОБА_5 на його поточному рахунку та задля їх подальшого незаконного привласнення, договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» з ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Надра» на суму вкладу 11 258 Євро офіційно не зареєстрував у банку, а натомість, без відома ОСОБА_5 , скориставшись його довірою, оскільки останній не перечитував договорів, уклав із ним договір №1985030 строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» на суму вкладу не 11 258 Євро а 5 000 Євро на строк розміщення вкладу 3 місяці, за що вкладник ОСОБА_5 отримує від банку проценти на суму вкладу за ставкою 10, 5% річних.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 тоді ж і в тому ж місці, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, на робочому комп`ютері умисно підготував та роздрукував квитанцію №1402 від 24 липня 2014 року, в яку вніс завідомо неправдиві відомості про те, що вкладник ОСОБА_5 нібито перерахував з свого поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 11 258 Євро, в якій власноручно виконав підпис в графі «Підпис банку», хоча насправді грошові кошти ОСОБА_5 з поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 узагалі не перераховувалися, оскільки депозитний рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відкривався.

Цього ж дня підроблені обвинуваченим: договір №1985014 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» та квитанцію №1402 від 24 липня 2014 року про перерахунок ОСОБА_5 з поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 грошових коштів в сумі 11 258 Євро обвинувачений ОСОБА_3 надав вкладнику банку ОСОБА_5 .

Надалі, у термін з 30 липня 2014 року по 03 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_3 , без відома та присутності клієнта банку ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимогам посадової Інструкції, використовуючи перевипущену ним картку доступу до поточного рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , незаконно зняв та привласнив грошові кошти ОСОБА_5 в наступних сумах: 30 липня 2014 року 12 000 грн., 31 липня 2014 року 8 000 грн., 09 серпня 2014 року 4 000 грн., 12 серпня 2014 року 4 000 грн., 13 серпня 2014 року 4 000 грн., 14 серпня 2014 року 4 000 грн., 15 серпня 2014 року 4 000 грн., 20 серпня 2014 року 4 000 грн., 21 серпня 2014 року 4 000 грн., 22 серпня 2014 року 9 000 грн., 26 серпня 2014 року 4 000 грн., 27 серпня 2014 року 4 000 грн., 28 серпня 2014 року 4 000 грн., 29 серпня 2014 року 4 000 грн., 01 вересня 2014 року 4 000 грн., 03 вересня 2014 року 2 600 грн.

У подальшому, 30 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та клієнтом ОСОБА_5 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» відповідно до якого банк відкриває вкладникові ОСОБА_5 вкладний рахунок за № НОМЕР_3 у Євро, а вкладник вносить на даний рахунок грошові кошти в сумі 12 225 Євро на строк розміщення вкладу 6 місяців, за що вкладник ОСОБА_5 отримує від банку проценти на суму вкладу за ставкою 11% річних.

Однак ОСОБА_3 з метою залишення грошових коштів ОСОБА_5 на його поточному рахунку № НОМЕР_1 для того, щоб продовжити в подальшому їх привласнення, на вкладний рахунок № НОМЕР_3 перерахував грошові кошти в сумі 813 Євро, а не 12 225 Євро як це було передбачено договором №2057552 строкового банківського вкладу.
Того ж дня в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на посаді начальника відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра», що по вул.Медовій 2 в м.Тернополі, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, будучи в силу цього службовою особою, виник злочинний намір, направлений на складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, а саме квитанції №3048 від 30 жовтня 2014 року про перерахунок вкладником ОСОБА_5 з свого поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів в сумі 12 225 Євро.
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 тоді ж і в тому ж місці, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, на робочому комп`ютері умисно підготував та роздрукував квитанцію №3048 від 30 жовтня 2014 року, в яку вніс завідомо неправдиві відомості про те, що вкладник ОСОБА_5 нібито перерахував з свого поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 12 225 Євро, де всупереч вимог посадової Інструкції начальника відділення № 1917 ПАТ «КБ «Надра», власноручно виконав підпис в графі «Підпис банку», яка свідчила про нібито перерахунок з поточного рахунку ОСОБА_5 за № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів в сумі 12 225 Євро, хоча насправді з поточного рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 було перераховано лише 813 Євро.

Цього ж дня підроблену квитанцію №3048 від 30 жовтня 2014 року про нібито перерахунок ОСОБА_5 з поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів в сумі 12 225 Євро ОСОБА_3 надав вкладнику банку ОСОБА_5 .
Надалі, у термін з 03 листопада 2014 року по 17 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , без відома та присутності клієнта банку ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимогам посадової Інструкції, використовуючи перевипущену ним картку доступу до поточного рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , а також заяви на видачу готівки від 03, 05, 06 листопада 2014 року, продовжуючи злочинні дії, направлені на привласнення шляхом зловживання своїм службовим становищем грошових коштів клієнта ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_5 , що були об`єднані єдиним умислом,незаконно зняв та привласнив грошові кошти ОСОБА_5 в наступних сумах: 03 листопада 2014 року 3 589 грн., 05 листопада 2014 року 3 560 грн., 06 листопада 2014 року 3 715 грн., 07 листопада 2014 року 1 000 грн., 11 листопада 2014 року 1 000 грн., 12 листопада 2014 року 1 000 грн., 13 листопада 2014 року 1 000 грн., 14 листопада 2014 року 6 239 грн., 17 листопада 2014 року 1 000 грн., 18 листопада 2014 року 1 000 грн., 19 листопада 2014 року 1 000 грн., 20 листопада 2014 року 1 000 грн., 21 листопада 2014 року 1 000 грн., 24 листопада 2014 року 1 000 грн., 25 листопада 2014 року 1 000 грн., 26 листопада 2014 року 1 000 грн., 27 листопада 2014 року 3 473 грн., 28 листопада 2014 року 1 000 грн., 29 листопада 2014 року 1 000 грн., 01 грудня 2014 року 1 000 грн., 02 грудня 2014 року 1 000 грн., 03 грудня 2014 року 1 000 грн., 09 грудня 2014 року 1 000 грн., 12 грудня 2014 року 1 000 грн., 14 грудня 2014 року 1 000 грн., 26 грудня 2014 року 1 000 грн., 29 грудня 2014 року 1 000 грн., 31 грудня 2014 року 1 000 грн., 03 січня 2015 року 1 000 грн., 04 січня 2015 року 1 000 грн., 05 січня 2015 року 1 000 грн., 06 січня 2015 року 1 000 грн., 09 січня 2015 року 1 000 грн., 12 січня 2015 року 500 грн., 13 січня 2015 року 1 000 грн., 15 січня 2015 року 1 000 грн., 16 січня 2015 року 1 000 грн., 17 січня 2015 року 1 000 грн.
Таким чином, загалом у термін з 30 липня 2014 року по 17 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем привласнив грошові кошти ОСОБА_5 , на суму 133 676 грн., чим завдав вказаному потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України та ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 19 травня 2014 року) визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він з 11 грудня 2013 року працював на посаді начальника відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра», що по вул.Медовій 2 в м.Тернополі. Так, він, обвинувачений, маючи вільний доступ до банківських документів, знав про стан рахунків вкладників банку, у тому числі і ОСОБА_5 , який з липня 2013 року був клієнтом ПАТ «КБ «Надра». Так, у липні 2014 року в нього, обвинуваченого, виникли фінансові труднощі, унаслідок чого йому необхідні були грошові кошти і тоді він вирішив заволодіти у незаконний спосіб грошовими коштами клієнта ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_5 , які перебували на його рахунку у вказаному банку. Для цього, він, ОСОБА_3 , в липні 2014 року, перебуваючи в приміщенні відділення №1917 ПАТ КБ «Надра», що в м.Тернополі по вул.Медовій, 2, за допомогою свого робочого комп`ютера через програму банку «Riteil Union» перевипустив картку доступу до поточного рахунку № НОМЕР_1 в валюті Євро, який належав ОСОБА_5 . Надалі, 24 липня 2014 року у відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра» прийшов ОСОБА_5 , який мав намір укласти з банком договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+», на що він, обвинувачений вирішив підробити даний договір, що тоді і зробив, а саме уклавши з ОСОБА_5 вказаний договір за №1985014, умовами якого було те, що вкладник ОСОБА_5 нібито відкриває у відділенні №1917 ПАТ «КБ «Надра» вкладний рахунок за № НОМЕР_2 у Євро і вносить на даний рахунок грошові кошти в сумі 11 258 Євро на строк розміщення вкладу 3 місяці, за що отримує від банку проценти на суму вкладу за ставкою 11, 5% річних. Також, тоді він, обвинувачений, з метою реалізації свого злочинного наміру, також виготовив підроблену квитанцію №1402 від 24 липня 2014 року про перерахунок ОСОБА_5 з поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 грошових коштів в сумі 11 258 Євро. Дані підроблені документи підписав він, обвинувачений, від імені банку та ОСОБА_5 , після чого останній забрав їх собі. В той же час він, обвинувачений, виготовив другий примірник даного договору, який залишив та зареєстрував у банку за №1985030 строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» на суму вкладу 5 000 Євро на строк розміщення вкладу 3 місяці, за що вкладник ОСОБА_5 отримує від банку проценти на суму вкладу за ставкою 10, 5% річних. Він, обвинувачений, це зробив для того, щоб не викликати підозр в потерпілого, який підписав два примірники договорів за №1985014 та №1985030, не перечитуючи їх зміст. Таким чином, в результаті цього, депозитного рахунку № НОМЕР_2 в банку взагалі не існувало, а більша частина грошових коштів ОСОБА_5 залишалась на поточному рахунку № НОМЕР_1 в валюті Євро, до якого він, ОСОБА_3 , мав доступ через пере випущену раніше картку. Після цього, він, обвинувачений, у термін з 30 липня 2014 року по 03 вересня 2014 року, без відома та присутності клієнта банку ОСОБА_5 , використовуючи перевипущену ним картку доступу до поточного рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , незаконно багато разів знімав у банкоматах та привласнив грошові кошти ОСОБА_5 в різних сумах, а загалом близько 80 000 грн. У подальшому, 30 жовтня 2014 року у відділення №1917 ПАТ «КБ «Надра» знову прийшов ОСОБА_5 , який мав намір укласти з банком договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+». Тоді ж він, обвинувачений, переслідуючи ту ж мету на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 продовжив дії для досягнення цього. Так, тоді між ПАТ КБ «Надра», в його, обвинуваченого, особі та клієнтом ОСОБА_5 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» відповідно до якого банк відкриває вкладникові ОСОБА_5 вкладний рахунок за № НОМЕР_3 у Євро, а вкладник вносить на даний рахунок грошові кошти в сумі 12 225 Євро на строк розміщення вкладу 6 місяців, за що вкладник ОСОБА_5 отримує від банку проценти на суму вкладу за ставкою 11% річних. Однак він, ОСОБА_3 , з метою залишення грошових коштів ОСОБА_5 на його поточному рахунку № НОМЕР_1 для того, щоб продовжити в подальшому їх привласнення, на вкладний рахунок № НОМЕР_3 перерахував грошові кошти в сумі 813 Євро, а не 12 225 Євро як це було передбачено договором №2057552 строкового банківського вкладу. Для того, щоб не викликати підозр в обвинуваченого він, обвинувачений на робочому комп`ютері підготував та роздрукував квитанцію №3048 від 30 жовтня 2014 року, в яку вніс завідомо неправдиві відомості про те, що вкладник ОСОБА_5 нібито перерахував з свого поточного рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 12 225 Євро, де власноручно виконав підпис в графі «Підпис банку», яка свідчила про нібито перерахунок з поточного рахунку ОСОБА_5 за № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошових коштів в сумі 12 225 Євро, хоча насправді з поточного рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 було перераховано лише 813 Євро. Вказану квитанцію він, обвинувачений, надав ОСОБА_5 . Надалі, у термін з 03 листопада 2014 року по 17 січня 2015 року він, обвинувачений, як і раніше, без відома та присутності клієнта банку ОСОБА_5 , використовуючи перевипущену ним картку доступу до поточного рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , а також заяви на видачу готівки від 03, 05, 06 листопада 2014 року, продовжив знімати безліч разів у банкоматах та касі банку грошові кошти ОСОБА_5 в різних сумах, а всього загалом близько 54 000 грн. Про вчинене він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує, відшкодував в процесі провадження досудового розслідування всю, завдану ним потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України та ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 19 травня 2014 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.191 КК України як привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищемта ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 19 травня 2014 року), тобто, складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої та невеликої тяжкості, особу винного, як4ий вперше притягується до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини дочки ОСОБА_6 , 2008 року народження, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів та повне добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей обвинувачення, а саме у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади, за кожною із них та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, з урахуванням думки потерпілого, згідно письмової заяви якого останній претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просив призначити йому якомога м`якшу міру покарання, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов`язки, оскільки суд, за вищенаведеного, вважає, що виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливі без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для досягнення вказаної мети покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових почеркознавчих експертиз №1.1-282/15 від 22 червня 2015 року, вартістю 613, 8 грн. та №1.1-300/15 від 08 липня 2015 року, вартістю 614, 4 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України та ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 19 травня 2014 року) та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання:

-за ч.2 ст.191 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в банківських установах строком на 2 (два) роки;

-за ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 19 травня 2014 року) 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в банківських установах строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в банківських установах строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових почеркознавчих експертиз №1.1-282/15 від 22 червня 2015 року, вартістю 613, 8 грн. та №1.1-300/15 від 08 липня 2015 року, вартістю 614, 4 грн., в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий ОСОБА_1