УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/15416/13-к

21 листопада 2013 року Суворовський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого: судді Корольчук Н.В.

при секретарі: Двіняніні С.Д.

за участю:

прокурора: Хомича В.П.

представника ПВК №90: ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, республіка Азербайджан, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відбуває покарання в Північній виправній колонії УДПтС України в Херсонській області №90 (далі ПВК №90), звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання. Зазначає, що протягом останніх 1 року 5 місяців порушень порядку відбування покарання не допускав, в той час до нього три рази застосовувалися заходи заохочення у виді подяк. Вказує, що приймав активну участь в житті відділення №4, в проведенні ремонтів у відділенні.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, посилаючись на необґрунтованість клопотання. Просив врахувати дані особової справи щодо застосованих до засудженого заохочень та стягнень за весь період відбування ним покарання. Крім того, вказав на те, що ОСОБА_2 засуджений за вчинення тяжкого злочину, має непогашений борг за виконавчим листом.

Представник ПВК №90 просила відмовити у задоволенні клопотання, обґрунтовуючи свою позицію доводами, аналогічними доводам прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 станом на 04.04.2013 року фактично відбув 3/4 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, за змістом розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким №2 від 26.04.2002 року при вирішенні питання про застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

З матеріалів особової справи видно, що за весь період відбування покарання в ПВК №90 до засудженого ОСОБА_2 три рази застосовувалися заходи заохочення. Разом з цим, матеріали справи містять дані і про те, що до ОСОБА_2 шість разів застосовувалися стягнення, в тому числі суворі стягнення в максимальних розмірах - два рази поміщення в ДІЗО на 15 діб та два рази поміщення в ПКТ на 1 місяць та на 3 місяці відповідно.

Відповідно до даних характеристики засудженого ОСОБА_2 останній виявив бажання працювати лише в поточному році з метою отримання заохочувальної норми.

Крім того, відповідно до розяснень, даних в п. 2 тієї самої постанови Пленуму Верховного Суду України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_2 є особою, раніше судимою за вчинення тяжкого злочину, зокрема вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.02.2004 року за ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 263, ст. 42 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

В ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 24.12.2010 року, яким його засуджено також за вчинення тяжкого злочину - за ч. 3 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_2 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Суддя: Н.В. Корольчук