ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

13 листопада 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений зазначає про незаконність оскаржуваних судових рішень та порушує питання про їх перевірку судом касаційної інстанції.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Так, ч. 1 ст. 433 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Також ст. 438 КПК України регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 не посилається на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, не зазначає про такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути безумовною підставою для зміни або скасування судових рішень щодо нього.

Одночасно, засуджений хоча і стверджує про недоведеність його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, проте не зазначає належних доводів та чітких аргументів на підтвердження цього. Зокрема, на обґрунтування своєї позиції, засуджений по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Окрім того, обґрунтування незаконності рішення суду першої інстанції, про скасування якого просить засуджений, у касаційній скарзі не наведено.

Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України вимоги касаційної скарги засудженого не відповідають положенням ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Окрім того, на порушення ч. 5 ст. 427 КПК України до скарги не додано копій оскаржуваних судових рішень, завірених належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі слід зазначити чи бажає особа, яка подала касаційну скаргу, брати участь у касаційному розгляді, чого засуджений не зробив.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4