АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді - Пістун А.О.

суддів - Русакової І.Ю., Мажара С.Б.

за участі прокурора - Ганського В.В .

захисника - ОСОБА_1

особи , яка надала скаргу - ОСОБА_2

розглянула 13 квітня 2011 року в відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Інгулецького районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18 березня 2011 року.

Згідно з постановою суду скарга ОСОБА_2 на постанову прокурора Інгулецького району м.Кривого Рогу від 25 лютого 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину , передбаченого ст.ст.364 ч.3, 366 ч.1 КК України була залишена без задоволення.

В обґрунтування прийнятого рішення , суд послався в постанові на те , що у прокурора було достатньо приводів та підстав для прошення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину , передбаченого ст.ст.364 ч.3, 366 ч.1 КК України була залишена без задоволення .

На зазначену постанову суду була надана апеляція ОСОБА_2, в якій він вважає постанову суду незаконною , необґрунтованою , яка підлягає скасуванню , оскільки висновки суду про достатність приводів та підстав до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 не відповідають дійсним обставинам справи , а також судом був передчасно зроблений висновок про те , що ОСОБА_2 зловживав своїм службовим становищем.Крім того , відповідно до вимог діючих нормативних актів відповідальність за стан адміністративно-штрафної практики , аналіз законності при адміністративному провадженні і вживання заходів по усуненню виявлених недоліків і порушень лежить персонально на керівнику районного відділу внутрішніх справ.Поза увагою суду залишився цілий ряд суперечностей та невідповідностей , а також порушень норм кримінально-процесуального законодавства в матеріалах , які обґрунтовують порушення кримінальної справи.

В апеляції ОСОБА_2 також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду сіста Кривий Ріг від 21.03.2011 року , оскільки зазначений строк він пропустив з поважних причин , оскільки в цей час знаходився на лікарняному.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , думку прокурора , який вважав , що апеляція не підлягає задоволенню , пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляцію та просили скасувати постанову суду згідно з мотивів , викладених у апеляції, перевіривши матеріли справи та дослідивши доведеність апеляції , колегія суддів вважає ,що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..236-8 КПК України та п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 4 червня 2010 року «Про деякі питання , що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого , прокурора про порушення кримінальної справи» розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені ч.1 ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (частина друга ст..94 КПК ), законність джерел отримання цих даних ; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок ( ст..98 КПК).

Зазначена норма кримінально-процесуального законодавства була порушена судом першої інстанції.

Тому , колегія суддів вважає обґрунтованими , та такими , що підлягають задоволенню, посилання в апеляції ОСОБА_2 на те , що висновки суду , викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає , що суд дійшов передчасного висновку про обґрунтованість порушення кримінальної справи, щодо ОСОБА_2Л за скоєння службового злочину, оскільки ні на момент порушення кримінальної справи прокурором, ні на момент винесення оскаржуваної постанови суду, не перевірялися та не зазначені в постановах функціональні обовязки ОСОБА_2, чи інші докази, які б свідчили про характер і обсяг повноважень, коло службових обов'язків ОСОБА_2 як дільничного інспектора, що визначали б його компетенцію, відповідні докази в матеріалах справи та дослідчої перевірки відсутні.

Згідно ч. .2 ст. 94 КПК України справу може бути порушено тільки в тих випадках, коли є достатньо даних, які вказують на наявність ознак злочину.

При цьому підстави порушення кримінальної справи повинні містити два необхідних елементи: 1) наявність ознак злочину в події, що стало відомо органу дізнання, слідчому, прокуророві або суду; 2) наявність достатніх даних, на підставі яких установлюються ознаки злочину.

З постанови прокурора й матеріалів дослідчої перевірки та обставин справи не вбачається наявність підстав для порушення у відношенні ОСОБА_2 кримінальної справи за ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, які в порядку ст. 98 КПК України повинні міститися у постанові про порушення кримінальної справи.

З постанови суду неможливо зрозуміти , виходячи з чого , суд прийшов до висновку , що ОСОБА_2 мав в своєму розпорядженні анкетні данні осіб, зазначених у постанові, як таких, що знаходяться під адміністративним наглядом.

Згідно з п. 10.7 наказу МВС № 1212 від 20.10.2003 року «Про затвердження Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України» передбачено, що на осіб, які беруться на облік, заводяться алфавітні картки обліку особи, стосовно якої здійснюється профілактична робота (додаток 8) (далі - картка), та справи щодо профілактичної роботи стосовно громадян (далі - справа)… Справи заводяться тільки щодо раніше судимих осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, учиняють інші правопорушення.….Справа зберігається у дільничного інспектора міліції, який здійснює профілактичну роботу з особою, що перебуває на обліку.

В матеріалах , які стали підставою для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 відсутні данні про те , що зазначені в постанові прокурора особи належали до осіб , з якими проводилась профілактична робота ,а також проживали на території дільниці , яку обслуговував ОСОБА_2 , прокурором не перевірялось , звідки у ОСОБА_2 могли зявитися анкетні данні зазначених осіб.

Також , колегія суддів не може погодитись з висновком суду про те, що ОСОБА_2 заздалегідь знаючи, що зазначені громадяни не скоювали адміністративного правопорушення, навмисно, зловживаючи своїм службовим становищем і діючи в особистих інтересах, з метою підвищення показників у роботі з виявлення й притягнення до відповідальності осіб, що скоїли адміністративні правопорушення, діючи при цьому всупереч інтересам служби, склав адміністративні протоколи , оскільки такий висновок не підтверджений матеріалами перевірки.

.

В матеріалів , які стали підставою для порушення кримінальної справи вбачається , що винесені ОСОБА_2 постанови про притягнення зазначених осіб до адміністративної відповідальності ніким, в т.ч. адмінпритягнутими, не оскаржені, судом не скасовані, прокурором не опротестовані , а тому є чинними, а висновок про їх незаконність є передчасним.

Судом не було також прийняте до уваги , що складаючи протоколи про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 діяв в інтересах служби, згідно зі своїми службовими обовязками.

Згідно п. 7.9 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 20.10.2003 № 1212 до основних прав дільничного інспектора міліції в цій частині ставиться тільки право: складати протоколи про адміністративні правопорушення й накладати адміністративні стягнення на громадян, які скоїли адміністративні правопорушення у відповідності ст. 177 і ч. 1 і 2 ст. 178 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог діючих нормативних актів відповідальність за стан адміністративно-штрафної практики, аналіз законності при адміністративному провадженні і вживання заходів по усуненню виявлених недоліків і порушень лежить персонально на керівнику районного відділу внутрішніх справ.

Так, згідно з Наказом МВС України № 185 від 22.02.2001 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (зі змінами, внесеними відповідно до Наказів МВС №1175 від 26.12.2001, №254 від 11.03.2002, № 620 від 05.06.2004) передбачено:

п. 2.2. Зобов'язати керівників міськрайлінорганів внутрішніх справ щомісяця здійснювати аналіз законності при адміністративному виробництві, оперативно вживати заходів по усуненню виявлених недоліків і порушень. Покласти на цих керівників персональну відповідальність за дотримання підлеглим особовим складом вимог чинного законодавства.

п. 2.3. У кожному міськрайліноргані включити у функціональні обов'язки одного із працівників штабу, а у випадку відсутності таких, на працівників підрозділів громадської безпеки відповідальність за стан адміністративно-штрафної практики.

Також , незрозуміло з яких підстав суд дійшов висновку про те , що про мотиви підвищення ОСОБА_2показників роботи, оскільки такі висновки суперечать п.13 наказу МВС України 1212/03, яким передбачено критерії оцінки діяльності дільничного інспектора міліції, відповідно до яких результати роботи дільничного інспектора оцінюються за реальним станом громадського порядку та криміногенної ситуації на дільниці, усуненням криміногенних причин і умов за повнотою виявлення осіб з антигромадською поведінкою і недопущенням з їх боку злочинів, використанням у попередженні злочинності можливостей законів України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", "Про попередження насильства в сім'ї", своєчасним і якісним розглядом заяв і звернень громадян, ефективним залученням до роботи з додержання правопорядку позаштатних дільничних інспекторів міліції, населення та громадських формувань.

Також судом не біло перевірено посилання прокурора в постанові про порушення кримінальної справи про те , що складені адмінпротоколи, та постанову ОСОБА_2 надав в сектор інформаційних технологій Інгулецького РВ КМУ.

Так, згідно з Наказом МВС України № 185 від 22.02.2001 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення»: п. 4. Діловодство у справах про адміністративні правопорушення, передбачено:

4.3. Кількісний облік видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративне затримання ведеться в журналі видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративне затримання (додаток 9).

4.4. Складені протягом доби протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративне затримання реєструються в журналі обліку матеріалів про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративне затримання (додаток 10).

4.5. У міськрайлінорганах та місцевих органах державного пожежного нагляду журнали видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративне затримання і обліку матеріалів про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративне затримання ведуться працівником, який за своїми функціональними обов'язками є відповідальним за стан адміністративно-штрафної практики.

4.6. Матеріали про адміністративні правопорушення і протоколи про адміністративне затримання відповідно до журналу обліку матеріалів про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративне затримання підшиваються до справи за порядковими номерами і зберігаються в металевих сховищах у міськрайлінвідділах внутрішніх справ та місцевих органах державного пожежного нагляду за місцем прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення. Підшиті до справи сторінки нумеруються.

Отже, в жодному наказі не вказано, що адміністративні протоколи вносяться до сектору інформаційних технологій. Тільки з прийняттям наказу МВС України № 550 від 11.11.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 грудня 2010 р. за N 1219/18514 року замість наказу МВС України № 1212 від 20.10.2003 року «Про затвердження Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України»: стало передбачено, що …відомості про осіб, щодо яких здійснюється профілактична робота дільничними інспекторами міліції, заносяться до інтегрованих інформаційно-пошукових систем органів внутрішніх справ. Журнал реєстрації підоблікових осіб ведеться в електронному вигляді відповідно до визначеної форми. За відсутності персонального комп'ютера інформація заноситься в письмовій формі до зазначеного журналу, виготовленого друкарським способом. …У дільничного інспектора міліції в електронному вигляді зберігаються відомості на підоблікових осіб, які проживають на території адміністративної дільниці.

Але на період інкримінованих ОСОБА_2 діянь 2009 року, чинним був наказ МВС № 1212 від 20.10.2003 року. Тож всі протоколи реєструються у журналах обліку виготовлених друкарським способом.

Крім того , судом не були прийняті також до уваги посилання в скарзі ОСОБА_2 на те , що при порушенні кримінальної справи відносно нього було допущені суперечності та невідповідності, якім суд не дав ніякої правової оцінки.

Так, з матеріалів справи вбачається , що постанову про скасування постанови про відмову у порушені кримінальної справи винесено 24.02.2011 р. (а.с. 24), тим же за посадою прокурором, що відмовляв в порушенні кримінальної справи, без будь-яких звернень, вказівок вищестоящого прокурора та додаткової перевірки по даному факту, яка мала б здійснюватися після скасування прокурором постанови про відмову в порушення кримінальної справи.

Незрозуміло, на підставі чого в період часу з 26.06.2010 року до 25.02.2011 року, тобто після відмови в порушенні кримінальної справи і до її нового порушення, були направлені на дослідження адміністративні протоколи та постанови (а.с. 10, 21 ), про що свідчить супроводжувальний лист з НДЕКЦ до прокуратури вхід. 53-4535 від 01.09.2010 р. (а.с. 15, 27), а також висновок дослідження № 53/04-200 від 01.09.2010 р. (а.с. 16, 29).

Потребує додаткової перевірки і та обставина, що в матеріалі ЖРЗПЗ, зареєстрованому 16.06.2010 року, знаходиться дослідження № 58/04-155 від 21.06.2010 року адміністративного протоколу та постанови № 039151 (а.с. 36) направлений згідно супроводжувального листа до НДЕКЦ вих. № 073 від 15.06.2010 року (а.с. 9), та супроводжувальний лист з НДЕКЦ до прокуратури від 21.06.2010 р.

Заява гр-ки ОСОБА_3 (а.с.26) не відповідає вимогам ст. 95 КПК України в частині того, що до порушення кримінальної справи останній не попереджався про відповідальність за неправдивий донос, про що свідчить відсутність відмітки в протоколі згідно ч. 1 ст. 95 КПК України та відповідної підписки згідно ч. 2 ст. 95 КПК України.

Тоді як відповідно до абз.2 п. 8 Постанови Пленум Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи»: Судам слід мати на увазі, що у частині першій статті 94 КПК зазначено вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи. Що стосується заяв і повідомлень про злочин, то вони повинні бути викладені письмово або усно і доведені до відома правоохоронних органів з дотриманням вимог статті 95 КПК

Протее,в матеріалах дослідчої перевірки відсутній супроводжувальний лист з Інгулецького РВ КМУ до прокуратури, з наданням протоколів. Крім того, в постанові про порушення кримінальної справи вказаний гр-н ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, а пояснення давав ОСОБА_5, що також потребує додаткової перевірки.

Також , колегія суддів вважає за неолбхідне звернути увагу суду на те , що 23.04.2010 року, прокурором Інгулецького району міста Кривий Ріг вже порушувалась кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину , передбаченого ст.364 ч.3 КК України , яка булла скасована постановою Ігнулецького районного суду міста Кривий Ріг від 28 травня 2010 року.Зазначена постанова суду Буда залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2010 року.

У звязку з вищезазначеним , коллегія суддів вважає , що постанова суду підлягає скасуванню , а скаргу ОСОБА_2 необхідно повернути на новий судовий розгляд.

Також , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_2 , та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду , оскільки цей строк був пропущений з поважних причин.

Так, згідно з довідки , яка знаходиться в матеріалах справи ( а.с.62) ОСОБА_2 в період з 24.03.2011 р. по 28.04.2011 р. знаходився на лікарняному , та вже 29.03.2011 року ним до суду була надана апеляція.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2011 року, у звязку з поважністю причин його пропуску через хворобу.

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити , постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2011 року , якою була залишена без задоволення скарга ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи від 25.02.2011 року вижносно ОСОБА_2 за ознаками злочину , передбаченого ч.3 ст.364 , ч.1 ст.366 КК України - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду в той же суд , в іншому складі суддів.

Судді апеляційного

суду

====================================================================

Дело № 10-1 1039 / 2011 г. Пред-щий в суде 1-й инстанции судья Попов В.В.

Категория ст. 236-8 УПК Украины Докладчик - судья Пистун А.О.