Справа № 592/1539/16-к
Провадження № 1-кс/592/518/16
17 лютого 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянув в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого Сумського ВП ГУНС України в Сумській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні представником потерпілого та про закриття кримінального провадження,
15.02.2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , яка вмотивована тим, що він звертався до правоохоронних органів ще в порядку старого кримінально-процесуального кодексу із чисельними заявами щодо викрадення печатки підприємства, підроблення документів, вчинення шахрайських дій, привласнення та заволодіння майном підприємства шляхом зловживання службовим становищем, дачу завідомо неправдивих показань колишнім керівництвом ТОВ Телерадіокомпанія Сумські кабельні телемережі. За його заявами були порушені кримінальні справи, які в подальшому іншими слідчими незаконно закривались внаслідок чого постанови про закриття скасовувались судом. Після набрання чинності новим кримінальним процесуальним кодексом всі його звернення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і були об`єднані в одне кримінальне провадження, яке розслідується вже декілька років. Спочатку розслідування проводив один слідчий, який приймав рішення про закриття кримінального провадження, яке за його скаргою також було скасоване судом, суд надав вказівки, що потрібно виконати під час досудового розслідування, які на його думку були проігноровані слідчим ОСОБА_5 . 20.08.2015 року слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у визнані його представником потерпілої особи - ТОВ Телерадіокомпанія Сумські кабельні телемережі. Крім того, 20.11.2015 року та 24.12.2015 року слідчий ОСОБА_5 виніс дві постанови про закриття кримінального провадження. Всі ці три постанови слідчого він вважає незаконними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони ідентичні постановам слідчого, який вів досудове розслідування раніше і які вже скасовувались судом і слідчий ОСОБА_5 на його думку не виконав вказівок суду.
При розгляді скарги, скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав просить її задовольнити із зазначених у скарзі підстав.
Прокурор вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки він як процесуальний керівник вивчив матеріали кримінального провадження і дійшов висновку, що винесені слідчим постанови являються законними тому в задоволенні скарги просить відмовити.
Слідчий теж пояснив, що винесені ним постанови, які оскаржуються ОСОБА_3 він вважає законними, тому в задоволенні скарги просить відмовити. Крім того, слідчий додав, що скаржник став засновником підприємства в 2009 році, тому він може звертатись до правоохоронних органів із відповідними заявами про вчинення кримінальних правопорушень тільки за той період часу, коли він був засновником і на думку слідчого скаржник не може звертатись в інтересах підприємства за попередній період часу, коли засновниками і керівниками до нього були інші особи.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчого та думку прокурора вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, при розгляді скарги було встановлено, що ОСОБА_3 під час дії кримінально-процесуального кодексу (1960 року) як керівник ТОВ Телерадіокомпанії Сумські кабельні телемережі. звертався до правоохоронних органів з чисельними заявами про проведення відповідних перевірок відносно колишнього керівництва підприємства, які на його думку викрали печатку підприємства, підробили ряд документів, в шахрайський спосіб, а також шляхом зловживання службовим становищем привласнили майно підприємства, давали завідомо неправдиві показання органам досудового розслідування та здійснили завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
За його зверненнями порушувались кримінальні справі, які в подальшому закривались та за його скаргами судом скасовувались постанови слідчого про закриття.
Із набуттям чинності новим кримінальним процесуальним кодексом всі ці факти були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і по ним проводилось досудове розслідування.
Так, постановою старшого слідчого ОСОБА_5 від 20.08.2015 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 як директора - представником потерпілої особи ТОВ Телерадіокомпанії Сумські кабельні телемережі.
Як зазначено в постанові ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні представником потерпілого у зв`язку з відсутністю завданої майнової шкоди.
Згідно ч.ч.1 і 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, у випадку прийняття рішення про відмову у визнанні представником потерпілої особи у зв`язку з відсутністю завданої майнової шкоди слідчий повинен був у своїй постанові зазначити чи була завдана майнова шкода підприємству чи ні і у випадку якщо ні, то навести цьому мотиви.
Крім того, у відповідності з вимогами п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Але в оскаржуваній постанові, в мотивувальній її частині, слідчий тільки зазначив перелік осіб, які були допитані під час досудового розслідування і в загальні не зазначено а чи була ж завдана шкода підприємству на що вказував скаржник ОСОБА_3 і якщо ні, то на підставі яких доказів слідчий прийшов до такого висновку, тому у зв`язку з відсутністю цих мотивів дана постанова суперечить п.2 ч.5 ст.110 КПК України.
24.12.2015 року старшим слідчим ОСОБА_5 була винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження за заявами ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю складу та події кримінального правопорушення.
Дана постанова теж підлягає скасуванню, оскільки також суперечить вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України, а саме: в постанові слідчий зазначає, що було допитано ОСОБА_6 (колишнього керівника підприємства) з приводу фактів викладених у заяві ОСОБА_3 , який спростував доводи останнього.
Однак, слідчим не наведено які ж саме доводи скаржника спростував даний свідок, якими доказами підтверджуються показання цього свідка.
Також слідчим не відображено в постанові чому саме він надав перевагу показанням свідка ОСОБА_6 і чому не взяв до уваги показання скаржника, оскільки свідок ОСОБА_6 є зацікавленим в цьому кримінальному провадженні, оскільки скаржник наполягає на вчиненні ним злочинів.
Також в постанові не зазначено в діях яких саме осіб відсутній склад та подія кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий зазначає, що допитана в якості свідка колишній директор підприємства ТОВ ЕТС-плюс ОСОБА_7 показала, що взаємовідносин між ТОВ ТРК СКТ не було, але був випадок повернення вказаним товариством помилково зарахованих на їх рахунок коштів і свідок зазначила, що дана помилка сталась через працівників банку.
Однак, слідчий обмежився тільки показаннями цього свідка і не перевірив чи відповідають вони дійсності, не перевірив чи дійсно не було ніяких взаємовідносин між вказаними підприємствами та чи дійсно була допущена помилка працівниками банку у списанні коштів з рахунку одного підприємства на користь іншого, оскільки скаржник відмічає це як злочинні дії колишнього керівництва підприємства.
Також при розгляді скарги слідчий зазначив, що на його думку скаржник не має права оспорювати до правоохоронних органів дії колишнього керівництва очолюваного ним на даний час підприємства, а може це робити тільки за період, коли він став засновником, що і було покладено в основу винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Однак, такі висновки слідчого є помилковими, оскільки з моменту, коли скаржник став засновником і директором підприємства він має право провести свою перевірку діяльності попереднього керівництва і у випадку виявлення ознак кримінального правопорушення може звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою.
Слід також зазначити, що прокурором вже скасовувалась попередня постанова про закриття кримінального провадження і в своїй постанові прокурор теж зазначав, що слідчий фактично навів перелік проведених слідчих та процесуальних дій однак не навів їх аналізу щодо наявності чи відсутності в діях конкретних осіб складу кримінальних правопорушень. Крім того, прокурором також було акцентовано увагу на те, що слідчий в порушення ст.110 КПК України не обґрунтував свого рішення.
Однак слідчим дані вимоги прокурора були проігноровані і він виніс другу постанову про закриття кримінального провадження від 24.12.2015 року, яка має ті самі недоліки.
Вимога скаржника в частині скасування постанови слідчого про закриття провадження в справі від 20.11.2015 року задоволенню не підлягає, оскільки постановою прокурора прокуратури м.Суми ОСОБА_8 від 11.12.2015 року дана постанова слідчого була скасована і матеріали кримінального провадження були направлені старшому слідчому ОСОБА_5 для здійснення подальшого досудового розслідування.
При розгляді скарги також було встановлено, що оскаржувані ним постанови ні слідчим, ні Сумською місцевою прокуратурою вручені не були, а він отримав їх тільки 05.02.2016 року після звернення до прокурора Сумської області від прокурора відділу організації прийому громадян прокуратури області і 15.02.2016 року подав до суду скаргу, тому він не пропустив визначений законом строк на оскарження цих постанов. /а.с.17/
Керуючись ст.ст.303, 304, 306 307 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, яка може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1