Справа № 211/7263/15-к
Провадження № 1-кп/211/186/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003043 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччина, громадянина України, росіянина, одруженого, малолітніх дітей на утримані не маючого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.06.2005 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч. 3, 309 ч.1,70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 30.04.2007 року умовно - достроково на 10 місяців 7 днів; 27.10.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 12.04.2012 року умовно - достроково на 1 рік 2 місяця 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.10.2015 року близько 07-00 години запросив свого знайомого ОСОБА_5 в якості гостя до його власної квартири АДРЕСА_2 . Знаходячись в приміщенні кухні вказаної квартири, ОСОБА_4 побачив належний ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy S4». Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та зверненням його на свою користь, діючи повторно, ОСОБА_4 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон. Останній, будучи впевненим в законних діях ОСОБА_4 , передав йому зазначений мобільний телефон. ОСОБА_4 , заздалегідь не збираючись повертати мобільний телефон законному володільцю, тобто ОСОБА_5 , під приводом, що він спілкується по мобільному телефону, почав поступово виходити з приміщення кухні в коридор, після чого залишив квартиру та з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном торгової марки «Samsung Galaxy S4», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 900 від 23.11.2015 року становить 5272,50 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , яка не має майнової цінності, та карта пам`яті торгової марки «Transcend» об`ємом 16 Гб, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 900 від 23.11.2015 року становить 164, 78 грн., яка належить ОСОБА_5 , спричинивши останньому майновий збиток на загальну суму 5437,28 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, та пояснив, що він дійсно 15.10.2015 року о 07.00 годин знаходячись в приміщенні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 заволодів його мобільним телефоном, в якому знаходилася сім-карта та картою пам`яті. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що характеризують його особу.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, дітей на утриманні не має.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить те, що він вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання судом встановлено рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.2,3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1