АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7014/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1340/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.194 КПК України
(застосування запобіжного заходу)

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду м. Харківської області від 11 вересня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2015 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 08.11.2015 року, із визначенням застави у розмірі 24 360 грн. В ухвалі зазначено про звільнення із-під варти ОСОБА_8 в разі внесення застави та зобов`язання підозрюваного виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник адвокат ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляції вважає недоведеним існування ризиків, вказаних у клопотанні слідчого. Посилаючись на вимоги вітчизняного кримінального процесуального законодавства та вимоги Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зазначає, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину, частково визнав свою вину та щиро розкаявся, не працює, бо є інвалідом війни першої групи, потребує складного лікування, операцій і постійного медичного догляду, яке в умовах СІЗО є неможливим, проживає з батьком пенсіонером та бабусею похилого віку, одержує пенсію по інвалідності та матеріально допомагає родичам, впливати на свідків, потерпілих чи перешкоджати встановленню істини по справі не буде, наміру ховатися від правоохоронних органів не має, за першою вимогою буде з`являтися до слідчого та у суд, інших злочинів не скоював та не має наміру вчиняти новий. Слідчим суддею не достатньо ретельно проаналізована можливість застосування інших запобіжних заходів.
Вислухавши доповідь судді,доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Слідчим суддею встановлено, що в порядку ст.ст. 276-278 КПК України 11 вересня 2015 року ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно з п. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 184 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна; дані про особу підозрюваного, зокрема ті, про які ідеться в апеляційній скарзі, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання, спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
За викладених обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11.09.2015 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :