АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2679/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури країни ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, до 10 год. 02 хв. 11.11.2015 р. відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Одночасно підозрюваному визначено заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, врахувавши вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, врахувавши тяжкість покарання за ч. 5 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчинення якого було направлено на розтрату чужого майна, дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування біль м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та безпідставною, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2015 р. та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, підозрюваний вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, а ні слідчим, а ні прокурором не доведено, існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Також, на думку апелянта, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не оцінив в сукупності всіх обставин, утому числі вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, а також інші дані про його особу, зокрема те що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на постійній основі арбітражним керуючим, має вищу освіту та бездоганну репутацію.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000712 від 15.06. 2015 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1 КК України, за фактом зловживання повноваженнями ліквідатором ТОВ «Восток» ОСОБА_8 , який діючи всупереч вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом», реалізував майно підприємства частинами, замість його продажу у вигляді цілого майнового комплексу, внаслідок чого залишив невідшкодованими вимоги конкурсних кредиторів, чим спричинив їм тяжкі наслідки, а також, що у продовж 2013-2015 років, арбітражний керуючий розпорядник майна ТОВ «Восход» ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою із службовими особами Товарної біржі «Євросоюз». ТОВ «Авіс Фінанс», ТОВ «АБВ-Консалтінг». І ТОВ «Фадж», у порушення норм Закону України «про відновлення платоспроможності боржника або визнаня його банкрутом», під час розгляду справи про банкрутство ТОВ «Восход», вчинив розкрадання майна зазначеного товариства, шляхом його продажу підконтрольним підприємствам по ціні, що є значно меншою від ринкової.

10.07.2015 р. прокурором прокуратури м. Києва складено повідомлення про підозру щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

19.08.2015 р. прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 змінено підозру ОСОБА_8 та його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України, а саме як дії, які виразилися в розтраті чужого майна, яке перебувало у віддані особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

19.08.2015 р. старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_8 для розгулу клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у даний час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, а тому з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, орган досудового розслідування вважає за необхідне здійснити затримання підозрюваного з метою його приводу до суду для розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , до Печерського районного суду м. Києва було подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозру ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, з конфіскацією майна, а також на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 171 КПК України, та можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речові докази, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

19.08.2015 р. постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 . ОСОБА_8 було оголошено розшук.

20.08.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу до суду для участі в розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

12.09.2015 р. ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2015 р. про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 10 год. 02 хв. 11.11.2015 р. та визначено заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 97440 грн.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та характеризуючі данні про особу підозрюваного в їх сукупності, а саме його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного буде недостатнім.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Крім того, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, на законних підставах визначив підозрюваному розмір застави в порядку та межах, передбачених ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення в кримінальному провадженні про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Наявність позитивних характеристик підозрюваного ОСОБА_8 , а саме, те що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на постійній основі арбітражним керуючим, має вищу освіту та бездоганну репутацію, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При апеляційному розгляді істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати беззаперечною підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури країни ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, до 10 год. 02 хв. 11.11.2015 р. відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4