н/п 1-кс/640/7385/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором прокуратури Київського району м.Харкова ОСОБА_3 , про арешт нерухомого майна, а саме приміщення 4-го поверху № 58-:-63, 64а, 64б, 64в, 64г, 65-:-67, 70-:-76, приміщення 5-го поверху № 77-:-82, 82а 83, 83а, 83б, 83в, 84, 85, 86, 86а, 88-:-93, що розташовані по вул. Петровського, 30/32 в м. Харкові, шляхом заборони відчуження вищезазначеного майна.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що до прокуратури Київського району м. Харкова надійшла заява від ПАТ «ОТП Банк» про те, що посадовими особами відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в групі з посадовими особами ТОВ «Кепітал Естейт», спричинено тяжкі наслідки охоронюваним інтересам ПАТ «ОТП Банк» під час реєстрації прав на нерухоме майно.
31.08.2015 прокурором прокуратури Київського району м. Харкова винесено постанову про визначення підслідності за СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Під час проведення досудового розслідування допитана представник ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_4 повідомила, що ПАТ «ОТП Банк», в 2008 році надав кредит на користь ОСОБА_5 в сумі 1 085 000,00 доларів США. В 2011 році постановою господарського суду Харківської області ОСОБА_5 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 , яка 27.02.2012 уклала договір купівлі-продажу як ліквідатор боржника з ОСОБА_7 . При цьому вартість проданого майна становила 400 тис.грн.
Надалі 01.03.2012 року ОСОБА_7 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_8 . При цьому вартість проданого майна становила 400 тис.грн.
24.04.2012 Харківський апеляційний господарський суд скасував постанову про визнання боржника банкрутом ОСОБА_5 . Договір купівлі-продажу майна ОСОБА_5 банком не оскаржувався.
В 2013 році було задоволено вимоги ПАТ «ОТП Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки (об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_1 - 4-5 поверх будівлі) в рахунок заборгованості за кредитним договором.
Також Банку стало відомо, що іпотекодавцем (Лякіною) без згоди іпотекодержателя (банку) було змінено предмет іпотеки, а саме: перебудовано нежитлові приміщення 4-го поверху № 58-:-67, 69-:-76, 64а, 5-го поверху № 77-:-86, 88-:-93, 83а в літ. А-5 загальною площею 711,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визначені в договорі іпотеки № РМ-SME-701/187/2008 від 20.05.2008р. на нежитлові приміщення 4-го поверху № 58-:-63, 64а, 64б, 64в, 64г, 65-:-67, 70-:-76, 5-го поверху № 77-:-82, 82а, 83, 83а, 83б, 83в, 84, 85, 86, 86а, 88-:-93 загальною площею 711,3 кв.м. в літ. «А-5».
З метою виконання рішення зазначеного суду банком було отримано дублікат договору купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та в подальшому 22.09.2015 ОСОБА_4 від імені ПАТ «ОТП Банк» подала дублікат договору купівлі-продажу та нотаріально завірену копію рішення Апеляційного суду Харківської області про звернення стягнення на іпотеку.
За вказаним рішенням суду Банк, як іпотекодержатель, набув права реалізації предмета іпотеки, з укладанням договору купівлі-продажу, відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку».
В подальшому, 06.10.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_10 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з посиланням на те, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний активний реєстраційний запис про право власності на вказані приміщення за іншою особою (не відповідачем у судовій справі ТОВ «Кепітал Естейт»).
Разом з цим, передумовою для відмови 06.10.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_10 у державній реєстрації саме дублікату купівлі-продажу іпотечного майна послугувало наступне.
Вже після подачі представника потерпілого 22.09.2014 заявки до Реєстраційної служби, 23.09.2014 представник ТОВ «Кепітал Естейт» звернувся до Реєстраційної служби про державну реєстрацію права власності на вищевказане іпотечне майно, як на майно що передане до статутного капіталу вказаної юридичної особи.
І вже 23.09.2014 Реєстраційна служба в особі державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_11 приймає рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кепітал Естейт».
Зазначене рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_11 прийнято з грубим порушенням ст.15 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки за цією статтею заявки щодо одного і того ж майна розглядаються в порядку черговості їх надходження. Заяви, які надійшли після першої заяви, можуть розглядатися лише після прийняття рішення щодо заяв, які надійшли раніше.
Окрім цього, 23.09.2015 вказаним державним реєстратором фактично було прийнято рішення про реєстрацію права власності 23.09.2015 на підставі свідоцтва про право власності, яке має бути видане лише 25.09.2015.
Представник потерпілого також зазначила, що вона подала документи до Реєстраційної служби з метою реєстрації дублікату договору купівлі-продажу між Шкумат та Лякіною, оскільки дублікат не був зареєстрований належним чином в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що в свою чергу унеможливлювало реалізацію банком вищевказаного предмета іпотеки, на який судом вже було звернуто стягнення.
У випадку, якби Реєстраційна служба зареєструвала вказаний дублікат договору купівлі-продажу, це б надало можливість банку від свого імені здійснити продаж вищевказаного іпотечного майна.
Таким чином, зібрані дані під час досудового розслідування дані дають підстави вважати, що приміщення 4-го, 5-го поверхів будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Петровського, 30/32, що перебували в іпотеці ПАТ «ОТП Банк», всупереч вимогам ст.ст. 9,12 ЗУ «Про іпотеку», ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про заставу», ч.2 ст. 586 ЦК України, всупереч волі іпотекодаржателя ПАТ «ОТП Банк» були відчужені та перереєстровані, що завдало ПАТ «ОТП Банк» матеріальних збитків в розмірі 1253795 доларів США, що є еквівалентом розміру боргу первісного боржника, який було забезпечено зазначеним майном на вказану суму.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Згідно ч. 2. ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Згідно ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Однак, всупереч п.3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про арешт майна не зазначено про власника майна, що позбавляє слідчого суддю виконати вимоги ст. 172 КПК України щодо обов`язкового повідомлення власника майна про розгляд клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про арешт нерухомого майна, а саме приміщення 4-го поверху № 58-:-63, 64а, 64б, 64в, 64г, 65-:-67, 70-:-76, приміщення 5-го поверху № 77-:-82, 82а 83, 83а, 83б, 83в, 84, 85, 86, 86а, 88-:-93, що розташовані по АДРЕСА_1 , необґрунтованим, а тому відмовляє у його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1