В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2013 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

суддів: Лаврушина О.М., Здоровиці О.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю прокурора Перерви Р.В., Перекупки К.І.

захисника ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдовець, має трьох дітей, які знаходяться на повному державному забезпеченні, до затримання не працював, затриманий 28 лютого 2013 року, раніше не судимий, який мешкає за адресою: місто Добропілля Донецької області, вул. Восточна, 72,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинив умисне вбивство громадянина ОСОБА_4 за наступних обставин:

27 лютого 2013 року приблизно о 22:00 годині ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, прийшов в будинок за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: м.Добропілля, вул. Лермонтова, 16, де побачив ОСОБА_4 і раніше знайомого ОСОБА_5, які за столом розпивали спиртні напої. Побачивши ОСОБА_4, обвинувачений почав з'ясовувати з ним відносини з приводу грошового боргу. На цьому ґрунті між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, реалізуючи злочинний намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_4, схвативши зі столу кухонний ніж, завдав останньому одного удару цим ножем в життєво важливий орган, а саме в область шиї зліва, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва з пошкодженням загальної сонної артерії і внутрішньої яремної вени. Смерть потерпілого ОСОБА_4 настала в результаті колото-різаної рани шиї зліва з пошкодженням лівої сонної артерії і внутрішньої яремної вени, що супроводились рясною сифоновою кровотечею з пошкоджених судин та ускладнилося гострою крововтратою, набряком головного мозку і легенів, і ці ушкодження знаходяться в причинному зв'язку з настанням його смерті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 винуватим себе в умисному вбивстві не визнав, вважає, що поранення наніс під час його побиття з боку ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а саме захищаючи своє життя. Вважає, що діяв у стані необхідної оборони.

Суду він пояснив, що померлий був його знайомим. Він з ним підтримував нормальні стосунки, товаришував, працював з ним. ОСОБА_4 повинен був в той день, 27 лютого 2013 року, віддати грошовий борг. ОСОБА_2, щоб забрати гроші, пішов до нього. Прийшов десь о 18 годині. Визнає, що того дня вживав спиртні напої, і коли йшов до потерпілого, знаходився у стані алкогольного сп'яніння. Зайшовши в будинок ОСОБА_4, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_4, він побачив господаря будинку і його приятеля ОСОБА_5, вони удвох за кухонним столом на кухні розпивали спиртне. Він підійшов до столу і запитав, коли ОСОБА_4 віддасть йому грошовий борг. Той відповів, що немає ніяких боргів, і взагалі не вважає необхідним віддавати гроші. Вони вже били його раніше із-за цього, три тижні до цього. В міліцію він з цього приводу не звертався. Гадає, вони вирішили, щоб йому гроші не віддавати, краще вбити. Ножа в нього з собою не було, оскільки він спортсмен і вирішує питання ногами і руками. ОСОБА_4 почав його бити першим, ОСОБА_5 був позаду ОСОБА_2, ОСОБА_5 нахилив і поклав його на стіл обличчям, при цьому головою ОСОБА_2 лежав на столі, ОСОБА_5 тримав позаду, обхвативши його, а ОСОБА_4 бив рукою, точніше кулаком в обличчя, також чув його удари по голові, чимось важким металевим, і він, відштовхнувши ОСОБА_5 ліктьом назад, звільнивши руки, захищаючись, боячись за своє життя, лівою рукою, схвативши ніж зі столу, махнув у сторону ОСОБА_4, який був зліва від нього і сидів на стільці, чи привстав, та не хотівши цього, попав у шию. Одразу пішла кров із шиї, і ОСОБА_4 впав на підлогу. Зрозумівши, що трапилось від його дій, він виганяючи ОСОБА_5 з будинку, сказав, що "сам за все відповість". Вбивати він потерпілого не хотів. ОСОБА_5, окрім захвату за тулуб позаду, його не бив. Заявляє в судовому засіданні, що захищав своє життя, бо відчував реальну загрозу. У скоєному щиро кається, бо не хотів вбивати людину.

Невизнання ОСОБА_2 своєї вини в обсязі пред'явленого йому обвинувачення і посилання на вбивство ним ОСОБА_4 при перевищенні меж необхідної оборони суд не бере до уваги як помилкові, що виникли з метою завести суд в оману і розцінює його позицію як обраний ним засіб захисту і як спробу уникнути кримінальної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Так, винуватість ОСОБА_2 в процесі судового розгляду знайшла своє повне підтвердження в досліджених судом доказах в їх сукупності, яким суд дав належну оцінку, а саме показаннях самого ОСОБА_6, який не заперечує факту нанесення особисто ним ножового поранення гр-ну ОСОБА_4, показаннях потерпілої, свідків, протоколах слідчих дій, втому числі проведених за ухвалою суду під час розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що померлий ОСОБА_4 був її рідним братом. Останній час брат почав зловживати спиртним. Був порядною, спокійною людиною, ніколи нікого не ображав. Проживав сам в ІНФОРМАЦІЯ_5. Про обставини вчиненого дізналась зі слів сусіда ОСОБА_7

Цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в належній процесуальній формі потерпіла в суді не заявила. Судом їм роз'яснене право звернутись з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні показали, що знали загиблого. За місцем мешкання він останнім часом зловживав спиртними напоями. Щодо обставин вбивства ОСОБА_4 їм нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12, мати обвинуваченого, пояснила, що її син ОСОБА_2 був із ОСОБА_4 у дружніх стосунках. Раніше працювали разом. Конфліктів між ними взагалі ніяких не було. Підтвердила, що 27 лютого цього року її син пішов до ОСОБА_4 десь о 18 годині вечора, був напідпитку, повернувся додому побитий. Потім приїхала міліція. Трофімов Міша, приятель її сина, який проживає разом із ними, їй повідомив, що вбито ОСОБА_4.

Крім того, свідок підтвердила, що три тижні до цього випадку його сина у компанії ОСОБА_4 у його будинку сильно побили його друзі, була розбита голова.

Допитаний свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що є квартальною. Їй нічого не відомо щодо обставин вбивства ОСОБА_4 Міліція часто приїжджала до будинку ОСОБА_4, оскільки в його будинку збирались особи сумнівної поведінки, які вживали спиртні напої. Охарактеризувала загиблого як спокійну врівноважену людину, ні з ким не сварився, не хуліганив. Знає, що обвинувачений ОСОБА_2 із ОСОБА_4 товаришували, не сварились, разом працювали.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що знає обвинуваченого ОСОБА_2 27 лютого взяв 250мл спиртного і пішов у гості до ОСОБА_4 ОСОБА_13 вже був напідпитку. Сиділи в кухні, випивали. Приблизно о 21 годині заскочив ОСОБА_2 і почав перераховувати, скільки ОСОБА_4 йому винен грошей. Ударяв кулаком по столу. Він почав їх заспокоювати. ОСОБА_4 встав, а ОСОБА_2 захватив останнього за шию, обхвативши збоку лівою рукою.

ОСОБА_5 категорично перед судом заперечує, що тримав обвинуваченого. Він його зовсім не чіпав. Також стверджує, що ОСОБА_4 не міг наносити удари обвинуваченому, оскільки був дуже нетверезий, і навіть встати зі стільця не міг. Боротись він не міг, і завжди сидів на стільці. Свідок вийшов в іншу кімнату за пакетом, почув падіння, зайшовши у кухню, побачив ОСОБА_4, який лежав на підлозі із раною на шиї, з якої "пульсировала" кров. Віталій стояв із ножем в руках. Самого удару ножем він не бачив. Звідки взяв ОСОБА_2 ніж, він також не бачив. На столі у ОСОБА_4 лежало багато пакетів із продуктами, набір ножів стояв на підвіконні.

Також він від когось чув, що раніше ОСОБА_2 в будинку ОСОБА_4 побили. Хто саме побив обвинуваченого, він не знає.

В той день тілесних ушкоджень на обвинуваченому, на його обличчі, коли той прийшов до них, він не бачив.

Свідок ОСОБА_14 в суді підтвердив, що до нього ближче до ночі 27 лютого 2013 року приходив ОСОБА_5 і питав мобільний телефон, з якою метою, він не говорив. Той був у нетверезому стані. Телефон він не дав, бо той знаходився на підзарядці.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що відносини між обвинуваченим і померлим були товариські. Він вранці приблизно о 07:30 годині 28 лютого 2013 року знайшов труп ОСОБА_4, той був ще теплий.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що ОСОБА_2 увечері 27 лютого 2013 року з ним вживав спиртні напої, пили самогон. Потім він вийшов з будинку, і був відсутній десь 30 хвилин, повернувшись, мав на обличчі тілесні ушкодження. Про те, що сталось, він не розповідав. Про смерть ОСОБА_4 дізнався від міліції.

Протоколом огляду місця події від 28 лютого 2013 року, зі схемою і фототаблицею, встановлене місце вчинення злочину, а саме при огляді будинку №16 по вул. Лермонтова в м.Добропілля, в кухні біля столу і серванту на підлозі виявлений труп господаря будинку ОСОБА_4 з ознаками насильницької смерті, а саме у нього виявлене колото-різане поранення в області шиї зліва, на підлозі виявлені плями бурого кольору, що схожі на кров, і біля вугільної печі знайдено і вилучено ніж (том 1 а.с. 8-18).

З фототаблиці до протоколу огляду суд угледів, що після сутички і бійки, яка мала місце зі слів обвинуваченого, порядок на кухонному столі не був порушений, а саме на столі стоїть гранований стакан, наповнений майже до кінця рідиною, при цьому він чомусь під час бійки не впав і рідина не розлилась, банка скляна із консервацією, пластикова пляшка із напитком, а також поліетиленові пакети із їжею також знаходяться на своїх місцях і заставляють майже весь стіл (а.с.16) В разі сутички, про яку говорить ОСОБА_2, ці речі повинні були якнайменше впасти зі столу чи бути розкиданими, а рідина розлита на столі чи на підлозі. Але цього суд з протоколу огляду не вбачає.

Ці обставини ставлять під сумнів доводи ОСОБА_2 про те, що його поклали на стіл обличчям і ОСОБА_4 наносив удари металевим предметом, а також кулаком знизу в обличчя, оскільки стіл заважав би нанести такі удари знизу по обличчю. Крім того, при сутичці попадав би зі столу посуд, але цього не трапилось.

Як вбачається з протоколу огляду трупу від 28.02.2013р., зліва на шиї загиблого ОСОБА_4 виявлено колото-різана рана, а також в лівій поперековій області з переходом на ліву бокову поверхню живота знайдено синець нерівної форми розміром 10-20см (том 1 а.с.24-25)

Позиція обвинуваченого узгоджується із висновком судово-медичного експерта за №41 від 01 березня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_2 під час огляду виявлені синець і садно в тім'яно-потиличній області зліва, верхньому і нижньому повіку з переходом на спинку носа, садна тім'яно-скроневої області ліворуч, на лівому і правому лікті, задньої поверхні правого коліна, які утворились від дії тупого предмета чи від удару об такий, можливо у строк і при зазначених обвинуваченим обставинах, і за своїми ознаками віднесені до легких тілесних ушкоджень (том 1 а.с.75-76)

За висновком судово-медичного експерта №67 від 28.02.2013р., за наслідками дослідження трупа ОСОБА_4 встановлено, що смерть потерпілого настала в результаті колото-різаної рани шиї зліва з пошкодженням лівої сонної артерії і внутрішньої яремної вени, що супроводились рясною сифоновою кровотечею з пошкоджених судин та ускладнилося гострою крововтратою, набряком головного мозку і легенів, і ці ушкодження

знаходяться в причинному зв'язку з настанням його смерті. Рана утворилась від дії колото-ріжучого предмета, яким міг бути ніж, незадовго перед настанням його смерті, В момент отримання тілесного ушкодження потерпілий розташовувався лівою боковою поверхнею шиї до травмуючої поверхні предмета, що ушкоджує, про що свідчить направленість раневого каналу, що йде зліва направо, зверху вниз, декілька ззаду наперед (том 1 а.с.78-81)

Обвинувачений ОСОБА_2 в суді чітко підтвердив, що саме він наніс удар ножем у шию ОСОБА_4, заподіявши ножове поранення. Цей факт ним повністю визнається.

Виявлений при огляді трупа синець в лівій поперековій області з переходом на ліву бокову поверхню живота утворився у строк не більше 3 діб до моменту настання його смерті і не перебуває у причинному зв'язку із настанням смерті ОСОБА_4 (том 1 а.с.80)

За результатами судово-токсіологічного дослідження встановлено, що в крові ОСОБА_4 і внутрішніх органах виявлено етанол в кількості, що при житті могло відповідати середньому ступеню тяжкості алкогольного сп'яніння (том 1 а.с.81)

Згідно протоколу слідчого експерименту від 02.03.2013р. (том 1 а.с.94-105), а також проведеного за ухвалою суду від 27 вересня 2013 року за участю свідка очевидця ОСОБА_5 (том 2 а.с.104-105), обвинувачений ОСОБА_2 показував, як саме він і куди наніс ножове поранення ОСОБА_4 При цьому давав послідовні показання, і завжди однаково пояснював, що потерпілий знаходився від нього зліва, і чи сидів чи привставав потерпілий під час удару ножем, ОСОБА_2 точно пояснити не зміг. На запитання суду, допускає, що ОСОБА_4 міг привставати, а міг і присісти.

За висновком судово-медичного експерта імунолога №959 від 19.03.2013р., на клинку ножа, в змиві з місця події та на сорочці ОСОБА_2, наданих на дослідження, знайдено кров людини, що містить антиген В, яка могла належати потерпілому ОСОБА_4 На рукоятці ножа, який було доставлено для дослідження, знайдено піт, виявлено антиген А і В, тобто присутність поту потерпілого ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_2 не виключається (том 1 а.с.136-139)

У відповідності до висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 203 від 29 березня 2013 року, ОСОБА_2 в період скоєння інкримінованого правопорушення знаходився у стані простого алкогольного сп'яніння, і за психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, під час скоєння правопорушення не знаходився у стані фізіологічного афекту, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 1 а.с.142-147)

За висновком судово-медичного експерта криміналіста за №МК-217 від 15.04.2013р., колото-різана рана на шиї ОСОБА_4М, утворилась від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, що мало вістря, досить помірно гостре лезо і тонкий обух. Таким знаряддям міг бути клинок ножа, представленого на дослідження. На користь цього свідчить ступінь гостроти леза, форма та товщина обушкового краю клинка, ширина клинка на глибині занурення.

В області дослідження ушкодження у клапті шкіри від трупу ОСОБА_4 встановлено наявність привнесених накладень ("металізація") - слідів контакту шкіри з травмуючим знаряддям, виготовленим на основі легованого сплаву заліза. Якісний склад "металізації" ушкодження на клапті шкіри та мінеральний слідоутворюючий склад контакту ножа, наданого на дослідження, схожі між собою, тобто могли виникнути внаслідок взаємного контакту між собою (том 1 а.с.151-153)

Згідно висновку № 3 від 23 квітня 2013 року додатково до висновку судової медичної експертизи №67 від 28.02.2013р., з дослідження трупа ОСОБА_4, виявлене у нього тілесне ушкодження на шиї зліва наймовірніше утворились при обставинах і строк, зазначених при умовах і обставинах, що зазначені ОСОБА_2 під час проведення слідчого експерименту ( том 1 а.с.157-160).

Допитаний в суді судово-медичний експерт ОСОБА_16 з приводу наданого ним висновку, після проведення повторного слідчого експерименту за ухвалою суду підтвердив можливість заподіяння тілесних ушкоджень при обставинах, зазначених ОСОБА_2

Проаналізувавши зібрані у справі та надані сторонами в суді докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому правопорушення, і дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст.115 ч.1 Кримінального Кодексу України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_2, що той діяв у стані необхідної оборони. Суд вважає такі доводи обвинуваченого помилковими, тобто не підкріпленими обставинами, з'ясованими судом під час розгляду справи.

Так, в розумінні ст.36 Кримінального кодексу України, необхідною обороною визнається вчинення дій з метою захисту прав особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Перевищенням меж такої оборони Закон визначає умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Із наведених правових норм суд звертає увагу на те, що обов'язковою умовою необхідної оборони є реальний напад на особу і загроза її життю. В ситуації з ОСОБА_2 він вказує, що думав, що його вбивають і він реально побоювався за своє життя, однак ці його доводи не підтверджені об'єктивно, таких дій в його відношенні, ані з боку ОСОБА_4, ані свідка ОСОБА_5, які б свідчили про існування загрози життю, того вечора не вчинялись. Так, зі слів самого ОСОБА_2, була бійка. Але, як підтвердила експертиза трупа, тілесних ушкоджень окрім поранення шиї, і синця в лівій поперековій області, в потерпілого не знайдено. Також стороною захисту не підтверджені тілесні ушкодження у свідка ОСОБА_5

З показань ОСОБА_2 суд також вбачає, що свідок ОСОБА_5 взагалі його не бив, а лише утримував, і коли той вирвався від нього, він одразу наніс удар ножем ОСОБА_4 При цьому, сам обвинувачений точно не впевнений, чи сидів потерпілий на стільці, чи привставав, але суд робить висновок про те, що явно під час заподіяння ОСОБА_4 удару ножем у шию ніякого нападу з його сторони не вчинялось. Тобто посягання взагалі не було, і припиняти не було чого.

Крім того, відсутня така ознака правомірності необхідної оборони як своєчасність, тобто вона повинна мати місце лише під час нападу, і ніяк не після нього. Вирвавшись від ОСОБА_5, як пояснює сам ОСОБА_2, він звільнив руки і міг вибігти із будинку, але не став цього робити, а вдарив потерпілого ножем у шию. Чому він не вибіг з будинку, маючи для цього реальну можливість, відповісти суду так і не зміг. Тобто ОСОБА_2 не перебував у стані безвихідності.

Отже, ніяк не доведено перед судом існування загрози життю ОСОБА_2 з огляду на виявлені у нього тілесні ушкодження і ушкодження, окрім рани шиї, які виявлені у ОСОБА_4 Крім того, сам обвинувачений заявляє, що він колишній спортсмен і вміє наносити удари руками і ногами, не прибігаючи при цьому до використання ножа.

Крім того, не узгоджуються із показаннями обвинуваченого його покладення обличчям на стіл, оскільки, як вже суд відмічав, порядок на столі порушений не був, про що свідчить огляд місця події.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ніякої загрози життю ОСОБА_2 не існувало, тому мова про необхідну оборону в його діях йти не може. Останній не знаходився у стані необхідної оборони за відсутності посягання на життя обвинуваченого, і удар ним ОСОБА_4 ножем не був необхідним для захисту в цій ситуації, і обвинувачений під час цього удару не припиняв ніякого посягання, і у стані безвихідності ОСОБА_2 не перебував. Тобто, його доводи про побоювання за своє життя суд вважає неспроможними. Також вони спростовуються тим, що ОСОБА_2, взагалі не боячись ОСОБА_4, що той його побє, сам прийшов до нього додому.

Про умисел, спрямований саме на заподіяння смерті ОСОБА_4, свідчить також постделіктна поведінка обвинуваченого, який розуміючи, що заподіяв потерпілому небезпечне для життя ножове поранення, не вжив заходів щодо надання йому невідкладної медичної допомоги, і не викликав ані міліцію, ані швидку допомогу.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 умисно протиправно позбавив життя ОСОБА_4, і його винуватість доведена в судовому засіданні у повному обсязі.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, який віднесено до особливо тяжких проти особи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, охарактеризований за місцем проживання посередньо, замічений у зловживанні спиртними напоями, вдовець, має трьох дітей, які знаходяться на державному утриманні, до затримання не працював, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває (том 1 а.с.84-95).

В якості пом'якшуючої покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному, про що свідчить те, що він жалкує про вчинене.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням наведеного, враховуючи всі обставини у справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 неможливе без ізоляції його від суспільства. Тому суд обирає покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі на певний строк. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Цивільний позов у справі в судовому засіданні не заявлено. Судові витрати відсутні.

Речові докази, що находяться на зберіганні в камері схову Добропільського МВ: кухонний ніж з плямами бурого кольору - слід знищити; светр, сорочка, які належать ОСОБА_2 з плямами бурого кольору, брюки з плямами, схожими на кров - слід повернути ОСОБА_2 як законному володільцю; зрізи нігтьових пластинок обвинуваченого і ОСОБА_4 також слід знищити.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін - тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 Кримінального Кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк вісім років.

Строк покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту затримання, тобто починаючи з 28 лютого 2013 року.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі. Речові докази, що зберігаються в камері схову Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області: кухонний ніж і зрізи нігтьових пластинок обвинуваченого і ОСОБА_4 - знищити; светр, сорочка, брюки, які належать ОСОБА_2 - слід повернути йому як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 30-ти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя Хандурін В.В.

Судді Лаврушин О.М.

ОСОБА_17

09.12.2013