Справа № 274/4344/15-к
Провадження №1-в/0274/552/15

Ухвала
іменем України

23.09.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жміївка, Іванківського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.06.1994 року за ст.ст.81 ч.3, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2) 20.04.1995 року за ст.ст.140 ч.3, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 3) 27.11.1995 року за ст.ст.86-1, 44, 43 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 12.04.1996 року за ст.ст.140 ч.3, 42 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі; 5) 21.11.2000 року за ст.ст.81 ч.3, 89 ч.1, 140 ч.2, 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі; 6) 21.05.2001 року за ст.ст.81 ч.3, 42 ч.3 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 7) 23.05.2003 року за ст.ст.185 ч.3, 71, 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 8) 08.02.2005 року за ст.ст.263 ч.2, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі; 9) 17.05.2007 року за ст.185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі; 10) 13.09.2007 року за ст.ст.81 ч.3, 70 ч.4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 11) 21.01.2008 року за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява ОСОБА_5 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, засуджений 26.04.2013 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання - 18.01.2013 року, кінець строку - 18.01.2016 року. Покарання на даний час відбуває у Райківській виправній колонії Житомирської області №73.

За період відбуття покарання характеризується посередньо. В місцях позбавлення волі знаходиться з 23.01.2013 року Під час тримання в УВП № 8 м. Житомир допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 06.06.2013 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). Працевлаштований прибиральником нечистот вручну. До роботи ставиться добре. За час відбування покарання допустив чотири порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до дисциплінарного ізолятора. Три стягнення знято та одне погашено у встановленому законом порядку. Має чотири заохочення.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, але не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Приймає активну участь в неоплатних роботах по благоустрою місць позбавлення волі та поліпшенню житлово-побутових умов. Розуміє їх необхідність, в роботі проявляє ініціативу. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає активну участь в організації та проведенні виховних заходів в установі. Бере участь у програмі диференційовано-виховного впливу "Подолання алкогольної та наркотичної залежності". Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування. Вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаюється. Засуджений під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку у психолога, як відторгнутий загалом.

Згідно копії витягу з протоколу №2 від 29.01.2015р., за результатами вирішення комісією по розгляду матеріалів на засуджених питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній не довів своє виправлення, а тому у поданні матеріалів до суду на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України, відмовлено.

В судове засідання засуджений не доставлявся. Будучи повідомленим про час і місце судового розгляду, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі.

Представник адміністрації виправної колонії суду повідомив, що засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення, однак на застосування до нього умовно-дострокового звільнення не заслуговує.

На думку прокурора, досліджені матеріали справи свідчать про те, що засуджений не довів свого виправлення, а тому його заява задоволенню не підлягає.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви та його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При прийнятті рішення по суті справи суд враховує також те, що ОСОБА_5 має одинадцять непогашених судимостей за попередніми вироками, в останнє звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробив, знову вчинив тяжкий злочин за який і відбуває покарання. За період відбуття покарання характеризується неоднозначно, працює та має заохочення, однак і неодноразово допускав порушення вимог режиму за що на нього накладались дисциплінарні стягнення. Останнє порушення допущено засудженим 06.02.2015 року, у зв`язку із чим він поміщався у ДІЗО. Після дострокового зняття накладеного стягнення, інших заохочень не має.

Викладене свідчить про те, що засуджений за час відбуття покарання своє виправлення не довів, у зв`язку із чим звільнений від подальшого відбуття покарання умовно-достроково бути не може.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1