Справа № 303/5845/15-к
1-кп/303/489/15
Номер ряд. стат. звіту - 55
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000128 від 25.12.2014 року та Угоди про визнання винуватості від 02.09.2015 року по обвинуваченню -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Борщів Тернопільської області та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, солдата військової частини ПП НОМЕР_1 , виконуючого роботу підсобника інженерно будівельного відділення, раніше не судимого -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.407 ч.3 КК України (в редакції Закону 2001 року), -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
23.11.2014 року солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією до військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи умисно, з метою ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи, що своїми діями скоює злочин, самовільно залишив місце розташування військової частини та з 23.11.2014 року по 02.09.2015 року перебував за межами військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) проводячи час на свій розсуд. Даними діями ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення місця служби - військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції Закону 2001 року).
Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 02 вересня 2015 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 . У відповідності до умов вказаної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 а за ст. 407 ч.3 КК України (в редакції Закону 2001 року). Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.3 КК України (в редакції Закону 2001 року), зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяти досудовому слідству.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 407 ч.3 КК України (в редакції Закону 2001 року), у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим випробуванням на строк 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України.

2із3
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та згідний з її затвердженням.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам відповідно до ст.469 КПК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК України, встановлено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою санкцією ст.407 ч.3 КК України (в редакції Закону 2001 року).
Процесуальні витрати та матеріальна шкода відсутня, цивільний позов не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 124, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладеної 02 вересня 2015 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000128 від 25.12.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч. 3 КК України (в редакції Закону 2001 року).

3із3
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 3 КК України (в редакції Закону 2001 року) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік. Згідно до ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий ОСОБА_6