Єдиний унікальний номер 185/1046/15-к
Провадження № 1-кп/185/150/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003525 від 20.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Лепетиха Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

01.03.2000 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 143 ч.2, 42, 46-1 КК України / в редакції 1960 року /, до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.46-1 КК України / в редакції 1960 року / з відстрочкою на 3 роки;

03.04.2001 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за ст. 141 ч.2, 143 ч.2, 42, КК України / в редакції 1960 року / до 3 років 6 місяців позбавлення. На підставі ст. 43 КК України / в редакції 1960 року / приєднаний не відбутий строк 1 рік 6 місяців за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2000 року, та до відбуття призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

03.09.2003 року Ленінським районним судом АРК Крим за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднаний не відбутий трок за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2001 року, та до відбуття призначено 7 років 4 місяця 22 дні позбавлення волі. 22.11.2003 року колегією суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду АР Крим вирок Ленінського районного суду АР Крим від 03.09.2003 року змінений на підставі ст. 71 КК України, та до відбуття призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. 12.10.2007 року звільнений за постановою Вольнянського районного суду Запорізької області від 05.10.2007 року умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці.

25.12.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України, до 3-х місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Павлоград Дніпропетровський області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, маючого на утримані малолітню дитину, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

31.01.2001 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 81 ч.3, КК України / в редакції 1960 року / до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.45 КК України / в редакції 1960 року / засуджений умовно-достроково з випробувальним терміном на 1 рік, та штрафом 200 грн. в дохід держави;

08.05.2002 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 10 днів позбавлення волі. 17.01.2003 року звільнений за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.01.2003 року умовно достроково на не відбутий строк 4 місяці 1 день;

07.12.2004 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, з приєднанням не відбутого строку, та до відбуття 2 роки позбавлення волі;

08.04.2010 року Синельніковським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

30.08.2010 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, даним покаранням, поглинуто покарання по вироку Синельніковського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 08.04.2010 року, та до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

09.07.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України на строк 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
18.11.2014 року о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 вирішили заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 . З цією метою вони приїхали до магазину «Продмаркет», розташованого по вул. Луганській, 135 м. Павлограда Дніпропетровської області. 18.11.2014 року об 13 годині 17 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину, реалізуючи свої злочинні дії, розподілені між собою заздалегідь, ОСОБА_4 під приводом придбання товару, почав відволікати продавця, замовляючи товар з нижніх полиць. В цей час ОСОБА_3 , підійшовши до столу, який знаходився в приміщені магазину, ввівши в оману потерпілу, заволодів грошовими коштами в сумі 5300 грн., які належать ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди в сумі 5300 грн.

З місця скоєння злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденими грошима зникли і розпорядилися ними на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що 18.11.2014 року, приблизно о 13 годині, він та ОСОБА_3 вирішили заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 . З цією метою вони приїхали до магазину «Продмаркет», який розташований по вул. Луганській м. Павлограда Дніпропетровської області. Перебуваючи у приміщенні магазину він під приводом придбання товару, почав відволікати продавця, замовляючи товар з нижніх полиць. В цей час ОСОБА_3 , підійшовши до столу, та ввівши в оману потерпілу, заволодів грошовими коштами в сумі 5300 грн., які потам вони витратили на власний розсуд. Потерпілому вони шкоду відшкодували, та у вчиненому він щиро розкаюється.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив пояснення, які давав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинувачених кожного окремо, суд вважає, що вони винні у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинувачених, кожного окремо,ї кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені вчинили злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимі, не працюють, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнали.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених є повне відшкодування шкоди.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених не виявлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нею нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в дохід держави.

Дане покарання, на думку суду, приймаючи до ували вище викладені обставини, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними злочинів.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року, яким ОСОБА_3 був засуджений за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, слід виконувати самостійно.

Під час досудового розслідування експертизи не проводилися.

Цивільний позов в ході проведення досудового розслідування не заявлявся.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривен в дохід держави.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривен в дохід держави.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року, яким ОСОБА_3 був засуджений за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки - виконувати самостійно.

ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався, а відносно ОСОБА_4 не обирався.

Під час досудового розслідування експертизи не проводилися.

Цивільний позов в ході проведення досудового розслідування не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .