Справа № 703/5163/13-к

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції про зміну способу виконання, -
Вироком Смілянського міськрайонного суду від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 321, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України.
Цим же вироком суд вирішив долю речових доказів у справі пестицидів, конфіскувавши їх у дохід держави.
Державний виконавець Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про зміну способу виконання виконавчого листа, виданого Смілянським міськрайонним судом 11 листопада 2013 року на підставі зазначеного вироку і просить змінити спосіб виконання та вирішити питання про знищення пестицидів, які є отруйними речовинами.
Державний виконавець, який належним чином повідомлений про дату і місце розгляду її заяви, в судове засідання не з`явилася, а тому справа розглядається за її відсутністю на підставі ч. 4 ст. 538 КПК України.
Заслухавши прокурора, який проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Згідно з ст. 537 КПК України суд, який виніс вирок, під час його виконання має право вирішувати питання, пов`язані із виконанням цього рішення. Однак серед них відсутні питання щодо зміни способу виконання виконавчого листа.
Крім того, вже не вперше звертаючись до суду із заявою про знищення матеріальних цінностей, конфіскованих рішенням суду, автор заяви, незважаючи на позицію суду, викладену у листах від 12 березня 2014 року, 16 жовтня 2014 року, не посилається на закон, що регламентує вирішення даного питання та ревізуючи рішення суду вказує що «при винесенні вироку судом не було враховано що перелічені речові докази … є пестицидами які містять у своєму складі отруйні речовини … і мають бути передані відповідним установам або знищені», фактично ставить питання про долю речових доказів яка уже вирішена вироком суду, що набрав законної сили і не може бути змінений судом першої інстанції.
Про викладене свідчить посилання на ст. 100 КК України що лише підтверджує бажання державного виконавця ще раз вирішити долю речових доказів.
При цьому державний виконавець не врахував також, що вказані речові докази конфісковуються не тільки в порядку ст. 100 КПК України, а й на виконання вимог ч. 1 ст. 321 КК України як предметів контрабанди. Вирок набрав законної сили і в цій частині також не може бути змінений судом першої інстанції.

Отже вирок суду у частині конфіскації майна речових доказів у справі, має бути виконаний належним чином, майно повинно бути передане компетентному державному органу який має право розпоряджатись державним майном, а останній має право розпорядитись ним у залежності від його цінності, призначення, потрібності, придатності і безпечності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, суд, -
ухвалив:
Заяву державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції про зміну способу виконання виконавчого листа №1-кп/703/249/13 від 11 листопада 2013 року Смілянського міськрайонного суду про конфіскацію в дохід держави пестицидів, що є речовими доказами у справі, з конфіскації на знищення - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд протягом 7 днів.

Головуючий: ОСОБА_1