йСправа № 304/1613/15-к Провадження № 1-кс/304/2/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу головного управління національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:

- вироком Перечинського районного суду від 04 березня 1993 року за ст.102 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України виконання покарання відстрочено на один рік;

- вироком Перечинського районного суду від 17 серпня 1993 року за ст.140 ч.3 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 04 березня 1993 року та остаточно призначено 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Перечинського районного суду від 25 січня 2000 року за ст.206 ч.1 КК України до 5 (п`яти) місяців позбавлення волі;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2002 року за ст.ст.395, 70 КК України до 3 (трьох) місяців арешту;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2003 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 (трьох) років 2 місяців позбавлення волі;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2006 року за ст.162 ч.1, ст.129 ч.1, ст.70 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2007 року за ст.187 ч.1 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Перечинського районного суду від 10 липня 2006 року і остаточно призначено 3 (три) роки 2 місяці позбавлення волі;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2008 року за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України до 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Перечинського районного суду від 21 грудня 2007 року остаточно призначено 3 (три) роки 2 місяці позбавлення волі;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2012 року за ст.190 ч.2 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2012 року вказаний вирок скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд, запобіжний захід змінено із взяття під-варту на заставу в розмірі 850 грн.;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2012 року за ст.190 ч.2 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2012 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Перечинського районного суду від 31 липня 2012 року виконувати самостійно;

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2013 року за ст.15 ч.2 ст.185 ч.3, ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.70 ч.ч. 1 та 4, ст.71 КК України до 3 (трьох) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року замінено невідбуту частину покарання за даним вироком у виді позбавлення волі строком 2 місяців 13 днів на 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Перечинського районного суду надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що під час досудового розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2013 року за ст.15 ч.2 ст.185 ч.3, ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців, якому Хмельницьким міськрайонним судом від 28 серпня 2015 року змінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а навпаки скоїв нове кримінальні правопорушення при наступних обставинах. Так, 17 грудня 2015 року біля 20-ої години гр. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул.Шевченка в м.Перечин Закарпатської області неподалік ресторану «Перечин», підійшов до гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким почав розмовляти, в ході чого діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, повторно, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні одного удару по обличчі ОСОБА_7 , та в подальшому відкрито в нього викрав лоток, в якому знаходилось 10 курячих яєць. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму всього біля 25грн.50 коп. Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками, якого є: відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_7 від 18 грудня 2015 року, протоколами огляду речей від 18 грудня 2015 року, протоколом допиту свідків гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 18 грудня 2015 року. Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, тобто злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, злочин скоїв будучи засудженим до громадських робіт, які ухилився виконувати, підтвердженням чого є подання інспектора Перечинського районного відділу КВІ ОСОБА_10 , відомості про яке внесено до ЄРДР, а також те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, підтвердженням чого є вимога про судимість, та на даний час скоїв корисливий злочин, а тому є підстави вважати що він може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_4 раніше судимий за корисливі злочини, на даний час офіційно ніде не працює, матеріального доходу та постійного місця проживання не має, а тому існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, тому слідчий просить застосувати щодо гр. ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому. Крім цього, слідча звернула увагу на те, що свідок ОСОБА_8 під впливом ОСОБА_4 уже змінив покази, які він давав раніше.

Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили та вважають, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України є взагалі необґрунтованою, а також відсутні будь-які ризики, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Тому просили у клопотання відмовити.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що 17.12.2015 року біля 20год.00хв. він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 пішли в магазин, де придбали деякі продукти харчування, у тому числі і лоток із 10 яйцями. Придбані продукти він ніс в руках, оскільки пакета не було. Проходячи біля ресторану « Перечин», його співмешканка відійшла по природній нужді, а до нього підійшов ОСОБА_4 та попросив сигарету, однак він йому не дав, оскільки не мав сигарет. Потім ОСОБА_4 спитав у нього, що він має в руках, на що він відповів, що це продукти харчування. Тоді ОСОБА_4 сказав, що і йому потрібні продукти харчування та відкритою лодонею руки вдарив його по голові, від чого у нього злетіла шапка. Коли він схилився, щоб підняти шапку, то ОСОБА_4 вихопив у нього з рук лоток з яйцями та швидко почав направлятися у бік парку, де зайшов був уже за ресторан «Перечин», на що він почав кричати ОСОБА_12 , щоб той повернув йому лоток з яйцями, однак такий на нього не реагував. Все це чув ОСОБА_13 , який наздогнав ОСОБА_14 та відібрав у нього ці яйця та приніс йому. Коли він відкрив лоток, то у такому уже не було двох яєць.

Свідок ОСОБА_9 дала аналогічні показання, що і потерпілий ОСОБА_7 , при цьому зазначила, що саме такі її показання є правдивими.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що дійсно у той вечір він разом з ОСОБА_4 , який являється йому другом, йшли повз ресторан « Перечин», де зустріли ОСОБА_7 з його співмешканкою ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_7 сигарети, на що той відповів, що не має. Тоді ОСОБА_4 в шутку взяв від ОСОБА_7 лоток з яйцями. Після чого, він відразу вихопив від ОСОБА_4 цей лоток та передав його потерпілому. Також зазначив, що саме такі його показання є правдивими. Раніше він давав інші показання, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а тому просив не брати до уваги такі його показання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, показання потерпілого, свідків, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2015 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені до ЄРДР за № 00000048.

Також встановлено, що 22 грудня 2015 року підозрюваному ОСОБА_4 було вручено письмове повідомлення про підозру його у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке може понести покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований та не має будь-яких матеріальних доходів, неодружений, будь-який майном не володіє, по місцю реєстрації з позитивної сторони не характеризується, ухиляється від виконання громадських робіт, якими йому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2013 року.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, а відтак до нього з огляду на положення ст.ст. 177,181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.183 та п.3 ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави у сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, у разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слід покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ); повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Також, роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Тому, керуючись ст. 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177,183,186,193,196,197,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою з моменту його фактичного затримання.

Визначити дату закінчення дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 08год.00хв. 13 лютого 2016 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України у сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ); повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1