Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/4745/14
04 серпня 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
04 серпня 2014 року слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старий Надим Тюменської області Російської Федерації, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , є інвалідом ІІІ групи, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий навів наступні.
Так, 03.08.2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке виразилось у тому, що на протязі 2014 року він, за попередньою змовою з мешканцями м. Дніпропетровська: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організували протиправну схему викрадення та подальшої реалізації серед цивільного населення бойових припасів військових формувань ЗСУ. З цією метою, вищевказані військовослужбовці, використовуючи службове становище, пов`язане із несенням караульної служби з охорони складських приміщень озброєння та відповідної технічної території 93 ОМБр ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ), здійснювали викрадення та несанкціоноване вивезення бойових припасів за межі військової частини. Так, з метою подальшої реалізації зброї, вищевказані особи, не маючи передбаченого законом дозволу, з травня 2014 року до 02.08.2014 року, зберігали у гаражному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , бойові припаси у вигляді: гранат «РГД-5» - 451 одиниць, гранат «Ф-1» - 49 одиниць, запалів до гранат «УЗРГМ» - 478 одиниць, набоїв калібру 23 мм 77 одиниць, набоїв калібру 5,45мм 2 280 одиниць, гранат до підствольного гранатомету «ВОГ-25» - 53 одиниці та гранатометів «РПГ-22» 2 одиниці. 02.08.2014 року під час проведення обшуку в зазначеному гаражі, було виявлено та вилучено гранат «РГД-5» - 451 одиниць, гранат «Ф-1» - 49 одиниць, запалів до гранат «УЗРГМ» - 478 одиниць, набоїв калібру 23 мм 77 одиниць, набоїв калібру 5,45мм 2 280 одиниць, гранат до підствольного гранатомету «ВОГ-25» - 53 одиниці та гранатометів «РПГ-22» 2 одиниці, які ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з вказаними вище особами планував збути невстановленим слідством особам на території Дніпропетровської області.
У клопотанні слідчий прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на інших учасників скоєного злочину, які ще не всі виявлено досудовим слідством, перешкоджати у кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених слідчим. Пояснив, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого правопорушення доказується зібраними по справі доказами, а тому, з метою запобігання наведеним слідчим ризикам, слід обрати саме такий запобіжний захід, про який просить слідчий.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав у повному обсязі. Заперечував проти задоволення клопотання, прохаючи обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, тому що не збирається переховуватися від слідства та суду, має постійне місце мешкання, хворіє на онкозахворювання, є інвалідом ІІІ групи за цим захворюванням. В умовах СІЗО проходити курс лікування від онкозахворювання він не зможе.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, прохаючи обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, вважаючи недоведеними, наданими слідчим та прокурором доказами, наявність тих ризиків, про які вони усно повідомили суду. Прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту для того, щоб надати можливість підозрюваному, який є інвалідом ІІІ групи за онкозахворюванням, проходити курс лікування.
Заслухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Вважаю доведеними наданими суду поясненнями слідчого та прокурора наявність ризиків у вигляді можливого незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, а також, свідків по справі. Наявності інших ризиків наданими у судовому засіданні доказами, не доведено. Враховую наявність у підозрюваного інвалідності за онкозахворюванням та необхідність проходження ним курсу лікування.
Тому вважаю, що для запобігання доведеному у суді ризику, для надання можливості підозрюваному пройти курс лікування, слід обрати інший більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вважаю достатнім для мінімізації того ризику під час здійснення досудового слідства, який підтверджений у ході розгляду справи. Домашній арешт вважаю за можливе застосувати за місцем його реєстрації та мешкання у буд. АДРЕСА_1 . Також вважаю за можливе, заборонити підозрюваному спілкування у будь-якій формі з будь-яким іншим учасником цього кримінального провадження. Спираючись на норми ст. 195 КПК України, вважаю за необхідне, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосувати електронний засіб контролю, закріпивши його на тілі підозрюваного.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого з ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Дата закінчення дії ухвали - 02 жовтня 2014 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1