Єдиний унікальний номер № 1-156/10
Провадження № 1-156/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого-судді Мозгового В. Б.

при секретарі Палашкевич М. В.

з участю прокурора Удовика О. Д.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальну справу по обвинуваченю ОСОБА_2, 20 січня 1975 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1.

Верхнєтоємського рай., Архангельської обл., Росія,

громадянина України, українця, із неповною

середньою освітою, розлученого, проживаючого

АДРЕСА_1,

Житомирської області, не працюючого, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК

України, -

встановив:

Згідно рішення Новоград-Волинського міського суду Житомирської області, на підставі якого було видано виконавчий лист АЕ-55 від 17.05.1999 року, підсудний ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1А частини всіх видів заробітку, але не менше /4 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.1999 року і до повноліття дитини.

Підсудний ОСОБА_2 навмисно злісно ухиляється від сплати аліментів з 01.12.2006 року по 01.02.2010 р., має станом на 01 лютого 2010 року заборгованість за період злісного ухилення від сплати аліментів 11191 грн. 57 коп., не працює, на попередження державного виконавця про погашення заборгованості не реагує, матеріальної допомоги на утримання дитини ОСОБА_4 не надає.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю і показав, що злочин вчинив за вказаних вище обставин.

Крім того, підсудний просить справу розглянути за правилами ст. 299 КПК України без виклику очевидців, зміст фактичних обставин справи він розуміє правильно.

Суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудний вину свою в скоєні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного у суду не має і йому роз'яснено, що він буде позбавлений можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Окрім визнання підсудним своєї вини у вчиненні вказаного злочину, його вина доведена сукупністю доказів по справі.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 Л„ ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Ступак 3. В., виконавчого листа АЕ-55 від 17.05.1999 року (а.с. 5-6), попереджень про кримінальну відповідальність (а.с. 8-10), копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с.11), довідки міського центру зайнятості (а. с. 37), довідки ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (а. с. 7) видно, що згідно виконавчого листа АЕ-55 від 17.05.1999 року, виданого Новоград-Волинським міським судом Житомирської області, ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти у на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.1999 року і до повноліття дитини та має станом на 01 лютого 2010 року заборгованість за період злісного ухилення від сплати аліментів 11191 грн. 57 коп..

Підсудний ОСОБА_2 неодноразово попереджався про наявність боргу по сплаті аліментів та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. Відносно погашення боргу ніяких мір не приймав. На виклики державного виконавця боржник не з'являвся та ігнорував його вимоги.

Навмисно, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, будучи працездатною - особою, офіційно, ніде не працює та не працевлаштовується, не стає на облік, як безробітний в міський центр зайнятості та не звертається за допомогою з приводу працевлаштування.

Суд приймає ці докази до уваги, так як вони зібранні з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюють ся.

Аналізуючи вищеприведені докази, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_2 дійсно злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України, так як він злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини.

Призначаючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного та обставини справи.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_2 є щире каяття, з»явлення із зізнанням.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

При таких обставинах виправлення і перевиховання підсудного можливе за умови призначення йому покарання у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: