Справа №: 398/2722/15-к
ВИРОК
Іменем України
"19" серпня 2015 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого, розглянувши кримінальне провадження №0001311 від 24 квітня 2015 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня незакінчена (2 класи), непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04 серпня 2000 року Хмельницьким районним судом Хмельницької області за частинами 2 статті 140, частиною 1 статті 145 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою вироку на 2 роки;
- 13 січня 2004 року Хмельницьким міським судом за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 13 липня 2004 року Хмельницьким міськрайонним судом за частиною З статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 06 грудня 2007 року на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області умовно-достроково на 4 місяці 25 днів;
- 20 вересня 2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, який звільнився 26 грудня 2011 року по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, за наступних обставин.

24 квітня 2015 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 . Маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих спонукань, останній переліз через огорожу та проник на територію вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_4 , а саме: алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів вартістю 761 гривня 80 копійок, алюмінієвий бідон об`ємом 25 літрів вартістю 520 гривень, алюмінієву каструлю об`ємом 30 літрів вартістю 379 гривень 60 копійок, мідний кабель вартістю 300 гривень 72 копійки, візок ручний вартістю 25 гривень 20 копійок.
Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, шляхом вільного доступу, проник до господарської будівлі на території домоволодіння, звідки викрав крупорушку для дрібнення зернових культур вартістю 1580 гривень.
В подальшому, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3567 гривень 32 колійок.
Своїми діями ОСОБА_6 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення, тобто злочин, який передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Просив вибачення та щиро розкаявся у вчиненному, має намір відшкодувати завдану потерпілому шкоду. Крім того пояснив, що близько 2 години 24 квітня 2015 року йшов повз домоволодіння потерпілого, переліз через паркан і викрав 2 алюмінієві бідони, алюмінієву каструлю, мідний кабель та ручний візок. Потім проник в сарай, звідки викрав крупорушку. В подальшому перекинув викрадені речі через паркан, погрузив їх на ручних візок. Викрадене у потерпілого майно здав до пункту прийому металу, а кошти віддав дружині.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В судовому засіданні потерпілий пояснив, що вночі 24 квітня 2015 року у нього викрали перелічені в обвинувальному акті речі, їх зникнення він виявив вранці цього ж дня. Також він знайшов телефон, загублений обвинуваченим, який віддав працівникам міліції.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 69-1 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини їх вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено закінчений умисний тяжкий злочин.
За місцем проживання на ОСОБА_6 скарг не надходило, що підтверджується характеристикою, обвинувачений офіційно не одружений, проте перебуває в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , яка значиться на обліку по вагітності в Олександрійській ЦРЛ, не працює, працездатний, на обліку у лікаря- нарколога, а також у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але за умови здійснення контролю за його поведінкою органом кримінально-виконавчої інспекції, тобто із застосуванням ст.ст. 75 та 76 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
З обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути судові витрати в сумі 491 грн 04 коп. за проведення судово-трасологічної експертизи.
Вирішуючи питання про речові докази, суд, керуючись вимогами ст. 100 КПК України, приходить висновку, що речові докази по кримінальному провадженні, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, а саме алюмінієвий бідон, об`ємом 40 літрів слід повернути власнику ОСОБА_4 , мобільний телефон «Sony Eriksson» - повернути власнику ОСОБА_6 .
Керуючись статями 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд,
ухвалив :
ОСОБА_6 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: упродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 491 гривень 04 копійок судових витрат за проведення судово-трасологічної експертизи.
Речові докази - алюмінієвий бідон, об`ємом 40 літрів слід повернути власнику ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Sony Eriksson» - повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя