Справа № 159/5670/15-к
Провадження № 1-кп/159/293/15
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про примирення
та про призначення судового розгляду
на підставі обвинувального акта
м. Ковель 16 листопада 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження (кримінальну справу), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001231 від 07 жовтня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковеля Волинської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше судимої

-20.04.2005 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

-08.09.2006 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією наркотичного засобу та майна, яке є власністю засудженої; звільненої 23.03.2010 року умовно достроково згідно постанови Уманського міського суду Черкаської області від 15.03.2010 року на невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -

у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
03 листопада 2015 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт, згідно якого обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше судимою 20.04.2005 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки та звільненою від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно 27 вересня 2015 року близько 13 години 22 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину "Хіммаркет", що розташований в м. Ковелі по вул. Заводській, 13, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала туалетну воду марки "Адідас екстрим павер", ємкістю 100 мл., вартістю 105 грн., лосьон після гоління марки "Жилет мак 3", ємкістю 100 мл., вартістю 127 грн., та зубну пасту "Блендамед компліт 7 трав", ємкістю 100 мл., вартістю 28 грн., чим задала ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 260 грн.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, яка була укладена 19 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_5 . За змістом цієї угоди остання підтверджує факти, при яких було вчинено кримінальне правопорушення і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 260 грн. Згідно умов угоди, ОСОБА_4 констатує, що під час досудового розслідування отримав вибачення від ОСОБА_5 , яка, крім того, повністю відшкодувала матеріальну шкоду шляхом повернення коштів за викрадені речі. ОСОБА_4 констатує, що інших претензій матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 він не має. ОСОБА_5 приносить ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинені незручності, заподіяні внаслідок її неправомірних дій. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту строком на три місяці. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Суд, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухав обвинувачену, потерпілого, прокурора, вивчив надані матеріали кримінального провадження, та прийшов до висновку про відсутність підстав для затвердження цієї угоди.

Так, згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином по даній категорії справ може бути укладена угода про примирення.

В силу ч. 6 ст. 474 КПК України, суд перед прийняттям рішення про затвердження угоди зобов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також перевіряє угоду на відповідність вимогам Кримінально-процесуального Кодексу та закону.

Згідно п. 3, п. 4, п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Виконуючи вимоги законодавства, судом при з`ясуванні позиції обвинуваченої в судовому засіданні встановлено, що остання не погоджується на призначення їй узгодженої сторонами міри покарання у виді арешту строком на три місяці, оскільки при підписанні угоди не розуміла самого виду покарання та вважала, що буде відбувати це покарання вдома. Обвинувачена ОСОБА_5 бажає, щоб їй була призначена більш м`яка міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, а тому просить призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Викладене дає суду підстави вважати угоду такою, що укладена із браком доброї волі обвинуваченої, а умови угоди порушують її права, свободи чи інтереси.

З огляду на викладене суд відмовляє в затвердженні угоди про примирення.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення завершено всі стадії досудового розслідування та відкрито матеріали обвинуваченій, суд вважає необхідним призначити справу до судового розгляду.

Справа підсудна Ковельському міськрайонному суду.

Підстав для закриття провадження по справі немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України.

Особи, які беруть участь у справі, не заперечили проти призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 314-316, ст. 474 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в затвердженні Угоди про примирення від 19 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001231, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_5 .

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185КК України, до судового розгляду на 14 год. 30 хв. 23 листопада 2015 року в приміщенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області (м. Ковель, вул. Незалежності, 15).

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Про дату, час та місце судового розгляду повідомити прокурора, обвинувачену та потерпілого. Викликати в судове засідання свідків згідно списку, наданого прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1