Справа № 128/2223/15-к
Провадження №11-кп/772/126/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув « 01» лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000139 від 30.03.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженки м. Вінниці, українки, громадянки
України, неодруженої, непрацюючої
в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6
захисника-адвоката: ОСОБА_8
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , та обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від «12» листопада 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів в загальній сумі 6 153 грн. 60 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, 30.03.2015 року біля 13 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 , у належному йому будинку АДРЕСА_1 . Під час спілкування між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на побутовому грунті виникла суперечка, під час якої, ОСОБА_11 маючи на меті позбавити життя ОСОБА_10 , взяла зі столу у праву руку кухонний ніж та умисно нанесла один удар потерпілому в область грудної клітки, заподіявши останньому проникаюче поранення грудей, від якого останній помер на місці події.
Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 302 від 31.03.2015 року у ОСОБА_10 виявлено поранення грудей зліва, що проникає в грудну порожнину з ушкодженням вушка правого передсердя серця; синець на обличчі та поверхнева ранка в лівій ліктьовій ямці.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , на підставі ст. 403 КПК України відмовилася від апеляційної скарги в її інтересах адвоката ОСОБА_8 та просила залишити її без розгляду.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи правильність кваліфікації злочину та доведеність вини засудженої, ставить питання про скасування вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 12.11.2015 року, через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженої, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді 11 років позбавлення волі.

Вимоги мотивувала тим, що колегія суддів при призначенні міри покарання ОСОБА_6 не взяла до уваги тяжкість вчиненого нею злочину, заперечення наявності умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 , тобто намагалася уникнути відповідальності за вчинення злочину.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку Вінницького районного суду Вінницької області щодо неї.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона не хотіла убивати ОСОБА_10 , її дії були ненавмисні, а діяла вона межах перевищення необхідної оборони. Вказує на те, що потерпілий ОСОБА_10 її бив, та саме в той день він її також бив дуже, так як був в стані алкогольного сп`яніння. Коли він її бив, в руці у неї був ніж, так як вона готувала обід, і вона вдарила його ножем та вона не знає як це так вийшло, це було раптово, вона просто захищалася. Вказує на те, що суд першої інстанції її змусив визнати вину у в вбивстві.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та в її інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої в повному обсязі, наполягали на задоволенні апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , який вважає вирок суду першої інстанції незаконним та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України є правильною.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_6 що попереднє слідство і судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства, доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Суд першої інстанції ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі про те, що остання не мала наміру вбивати потерпілого, а тільки заподіяла тяжке тілесне ушкодження потерпілому у разі перевищення меж необхідної оборони.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд обґрунтовано послався на покази потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що вона є сестрою вбитого ОСОБА_10 . Близько 3 років брат проживав з ОСОБА_6 однією сім`єю і вони частенько бились, сварились, брат ревнував останню. Вони били один одного. 30.03.2015 року.Вона у себе вдома накрила на стіл, поставила пляшку горілки і запросила в гості брата ОСОБА_10 з цивільною дружиною ОСОБА_6 . Вони випили спиртне, поїли, посиділи з півгодини та брат з жінкою пішли додому, після чого вона чула в їх будинку голосні розмови. Потім вона почула крики, сварку брата і ОСОБА_6 , які висловлювались нецензурними словами, яка тривала з півгодини. Та вказала, що вони обоє були п`яні. Десь через годину після тиші до неї прийшла ОСОБА_6 та повідомила, що брата не має, бо вона його вбила. Коли вона пішла в будинок брата, то побачила що він лежав на кухні на матраці, подушка під головою, з боку зі сторони серця у нього була рана. Малолітня дочка обвинуваченої дуже плакала і казала, що мама вбила папу.
Крім показань потерпілої, вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- повідомленням Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» №100 від 31.03.2015 року, яким підтверджується, що згідно висновку медогляду 30.03.2015 року у ОСОБА_6 встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню (а.с. 97);
- протоколом огляду місця події від 30.03.2015 року, відповідно до якого у присутності понятих, за участі власника будинку ОСОБА_12 було оглянуто будинковолодіння по АДРЕСА_1 , місце вчинення злочину та вилучено з шуфляди тумби кухонний ніж, який поміщено до спеціального пакету, також вилучено змиви речовини бурого кольору з поверхні вхідних дверей та столу з диском проведеного відеозапису (а.с.100-103);
- висновком судово-медичного експерта №302 від 31.03.2015 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: поранення грудей зліва, що проникає в грудну порожнину з ушкодженням вушка правого передсердя серця; синець на обличчі та поверхнева ранка в лівій ліктьовій ямці. Поранення грудей зліва у ОСОБА_10 має ознаки колото-різаного та могло утворитись від дії плоского однобічно-гострого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо; має ознаки тяжкого тілесного, як небезпечного для життя в момент спричинення і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Синець на обличчі утворився від дії тупого твердого предмету, в строк не менш ніж за 1-2 тижні до настання смерті, має ознаки легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку зі смертю не стоїть. Поверхнева ранка в лівій ліктьовій ямці утворилась від дії гострого предмету, можливо кінчика леза ножа, має ознаки легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не стоїть.
Смерть ОСОБА_10 настала від ножового поранення грудей зліва, що проникає в грудну порожнину з ушкодженням вушка правого передсердя серця, яке ускладнилось гострою масивною крововтратою та тампонадою серця. Причинний зв`язок між тілесним ушкодженням та наслідками тілесних ушкоджень, які можна було б трактувати як сліди боротьби чи самооборони, при експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено не було.
Також вина ОСОБА_6 в інкримінованому її злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні першої інстанції доказами:
- висновком судово-психіатричного експерта №116 від 20.04.2015 року, згідно якого в період часу, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченій діяння, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_6 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, є емоційно нестійкою особою. В теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 не потребує. До індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_6 належать: збереженість пізнавальних процесів психічної діяльності (пам`ять, увага, мислення). В сфері особистості - особистісна спрощеність, екстравертованість (направленість на оточуючий світ), неврівноваженість, образливість, егоцентрованість, лабільність самооцінки, схильність до істерично-демонстративних форм реагування з ауто агресивними тенденціями в суб`єктивно несприятливих життєвих ситуаціях, легковажність. Емоційний стан ОСОБА_6 в досліджуваний період характеризувався почуттям образи та потенціювався алкогольним сп`янінням. Зазначений емоційний стан не вплинув на її свідомість та діяльність. В період вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебувала в будь-якому вираженому емоційному стані, який би позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки. В досліджуваний період ОСОБА_6 в стані фізіологічного афекту не перебувала. (а.с.162-166);
- протокол пред`явлення предмету для впізнання від 16.06.2015 року, відповідно до якого на запитання, чи впізнає ОСОБА_6 кухонний ніж, яким вона скоїла 30.03.2015 року поранення своєму співмешканцю ОСОБА_10 грудей зліва, що проникло в грудну порожнину з ушкодженням вушка правого передсердя серця, серед зображених на фотознімках ножів, ОСОБА_11 вказала на ніж, зображений на фото №2, яким вона нанесла удар ОСОБА_10 (а.с.184-185);
- протоколом слідчого експерименту від 30.04.2015 року, який було проведено в тому числі і за участі ОСОБА_6 , яка розповіла та показала про обставини інциденту, який відбувся 30.03.2015 року між нею та ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_1 , в ході якого вона спричинила удар ножем ОСОБА_10 в область грудей зліва та події, які відбулись після нанесення удару, з доданим до даного протоколу DVD диском (а.с. 198-207);
Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_6 в тому, що вона вчинила умисне протиправне заподіяння смерті , тобто вбивство.
Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року, - умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст. 115 КК України.
З аналізу всіх досліджених доказів підтверджується об`єктивна сторона злочину, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 щодо умисного вбивства ОСОБА_10 що характеризується умисним діянням обвинуваченої посяганням на життя ОСОБА_10 .
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 умисно вчинила інкримінований злочин, а не внаслідок необережності. Інтелектуальні ознаки прямого умислу полягають в усвідомленні суспільно небезпечного характеру свого діяння та передбаченні його суспільно небезпечних наслідків, тому обвинувачена ОСОБА_6 свої дії розуміла та повинна була розуміти в момент вчинення злочину.
Суд вважає, що обвинувачена мала чітке уявлення про те, що її удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_10 , яка являється важливою ділянкою тіла людини, може привести до вбивства потерпілого.
Також апеляційний суд вважає, що покази обвинуваченої щодо спричинення нею потерпілому тілесного ушкодження ножем, від якого настала смерть ОСОБА_10 внаслідок перевищення меж необхідної оборони, так як вона оборонялася від ОСОБА_10 , який бив її в той момент, а не умисно, є безпідставними, та спростовуються матеріалами кримінального провадження , висновком експерта №416 від 30.03.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження - синці на задній поверхні грудної клітки справа, на боковій поверхні грудної клітки зліва, на правому плечі, на правому та лівому стегні. Вказані ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення в межах понад три доби, але не більше двох тижнів до обстеження, тобто не відповідають строку вказаному в постанові (а.с.118) та висновком про результати розгляду повідомлення ОСОБА_6 , яким не підтверджується обставина побиття останньої співмешканцем ОСОБА_10 , а зазначено, що її побила інша особа ОСОБА_13 (а.с.186-196);
Тобто вищевказані доводи не відповідають ситуації вчинених потерпілим протиправних дій відносно ОСОБА_6 і необхідності обвинуваченої вчинення дій нанесенням ОСОБА_10 удару ножем в область грудної клітки, оскільки у останньої відсутні будь-які тілесні ушкодження, які були спричинені їй за її показами.
З фактичних обставин та матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 за час спільного проживання із ОСОБА_10 періодично вживали алкогольні напої, часто лаялись.
Разом з тим обвинувачена ОСОБА_6 проживала із своїми дітьми в будинку ОСОБА_10 , спілкувалась із родичами останньої, напередодні вищевказаних подій відвідувала із ОСОБА_10 весілля.
До правоохоронних органів, в тому числі і до медичних установ, з приводу насилля в сім`ї ОСОБА_6 не зверталась.
Такі обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 не перебувала в стані необхідної оборони, бо не зазнавала суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_10 . Намір ОСОБА_6 вчинити розправу над ОСОБА_10 домінував під час бійки і був визначальним мотивом нанесення удару потерпілому колюче ріжучим предметом у життєво важливий орган ділянку серця.
З викладеного вище, суд вважає недоведеними належними доказами доводи захисту обвинуваченої внаслідок перевищення нею меж необхідної оборони і невинуватість її у вчиненні інкримінованого злочину за ст.115 ч.1 КК України.
Невизнання ОСОБА_6 винуватості за ст. 115 ч.1 КК України є, виключно, способом уникнення відповідальності за вчинене нею протизаконне діяння, тому суд розцінює це, як метод захисту обвинуваченої.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України та призначив покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 50 і ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд повинен врахувати сукупність тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції додержався у даному кримінальному провадженні вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу ОСОБА_11 зокрема те, що вона позбавила людину самої найголовнішої цінності - життя, обставини обтяжуючі покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, крім того вину у скоєному не визнала.

Призначене обвинуваченим покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Допущення в ході судового розгляду даного кримінального провадження порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність ухваленого судового рішення колегія суддів не убачає.
За таких обставин ухвалений судом першої інстанції щодо ОСОБА_14 вирок є законним і обгрунтованим, а тому зміні чи скасуванню за поданими захисниками апеляційними скаргами не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.405, 407, 418, 419 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 провадженням закрити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 12.11.2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_6 попереднє ув`язнення в період з 30.03.2015 року по 01.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: