Код суду 233 Справа № 233/733/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

потерпілої ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001609 від 20 листопада 2014 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, який працює головним метрологом - начальником дільниці КВП у ПАТ «Спецтехскло», раніше не судимого,

- у скоєнні злочину, передбаченому ст. 124 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2014р., приблизно о 17 год. 10 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі ключі від вхідних дверей, прийшов у кв. АДРЕСА_2 , куди незабаром повернувся ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_7 продовжив один розпивати спиртні напої. Пам`ятаючи те, що син після вживання спиртного веде себе агресивно, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 залишити його місце проживання, що стало не до вподоби останньому та призвело де виникнення сварки. Під час сварки ОСОБА_7 витяг ніж, який носив при собі, та почав ним погрожувати батьку, демонструючи його та утримуючи його у руці поблизу від батька. У ході розвитку конфлікту ОСОБА_7 приставив ножа до шиї батька, погрожуючи вбивством. При цих обставинах у ОСОБА_4 виникли реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством з боку сина, тобто дії ОСОБА_7 стали суспільно небезпечними та викликали у ОСОБА_4 реальне побоювання за своє життя. Останній, уникаючи злочинних дій з боку свого сина, вихватив з його рук ніж, після чого присів на стілець. Однак, ОСОБА_7 у цей же час спробував відібрати ножа собі, обхватив батька рукою за шию та притиснув ОСОБА_4 головою до колін, завдаючи при цьому останньому фізичний біль, через що ОСОБА_4 втратив спроможність спостерігати за діями ОСОБА_7 . Під час боротьби ОСОБА_4 , захищаючись від нападу і нанесення йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_7 , втративши спроможність спостерігати за діями ОСОБА_7 , перевищуючи межі необхідної оборони, діючи умисно, утримуючи у лівій руці ніж, який він попередньо відібрав у свого сина ОСОБА_7 , завдав останньому навмання два удари ножем, розуміючи те, що своїми діями спричинить потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, і спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя у момент заподіяння, що явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту. Своїми діями ОСОБА_4 , діючи умисно, перевищуючи межі необхідної оборони, заподіяв ОСОБА_7 сліпе колото-різане поранення передньої поверхні шиї праворуч у нижній третині, яке проникає в грудну порожнину з пошкодженням правої загальної сонної артерії, яке розцінюється як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння, і колото-різану рану передньої поверхні правого стегна в середній третині, яка розцінюється як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. Від отриманого колото-різаного поранення передньої поверхні шиї праворуч ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 17:10 год. помер.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому діях визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він тривалий час проживав з сином, утримував його так як той не працював ніде. Останні три роки син жив окремо від нього, однак приходив і мав ключі від квартири. Пояснив, що дійсно 20.11.2014р. близько 17:00 год. він прийшов до дому до квартири АДРЕСА_2 , де вже чекав його син ОСОБА_7 і просив дати йому випити алкогольних напоїв, на що він сказав що дасть, якщо той піде геть. Коли син випив, то й надалі не хотів йти, після чого він обвинувачений, вирішив сам вийти з кімнати, бо боявся його в стані алкогольного сп`яніння, так як той був агресивний. В цей час, ОСОБА_7 вдарив його рукою в область грудної клітки та приставив ножа до шиї. Після короткої розмови, ОСОБА_7 відійшов на відстань близько пів метра, а він силою відібрав у нього ножа з руки та сів на стільчик. Однак, ОСОБА_7 накинувся на нього зверху і став давити та відбирати ножа, а він ОСОБА_4 два рази навгад вдарив його ножем, щоб налякати. Куди бив не бачив. Після другого удару син спитав його що він зробив та відійшов. Коли він побачив кров на шиї сина, то почав зупиняти її ватою, викликав сусідів, швидку допомогу та міліцію. Однак син помер до приїзду швидкої допомоги.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються, а обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілої, вивченням протоколу огляду місця події, висновків судово-медичної експертизи, висновку амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи, характеризуючих матеріалів та матеріалів відносно речових доказів.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що покійний ОСОБА_7 був її сином від шлюбу з обвинуваченим. Вона не проживає спільно з обвинуваченим вже з 2004 року. Однак, син жив з ним, весь час, а останні три роки жив окремо від батька, інколи в неї, інколи в своєї дівчини. Пояснила, що 20.11.2014р. вона бачила свого сина, який прийшов до неї та попросив віддати 20 грн., які вона повинна була повернути його батьку, що вона і зробила. Після чого, він поїхав до батька на квартиру АДРЕСА_2 . Через деякий час, їй на телефон зателефонував обвинувачений ОСОБА_4 та сказав приїхати бо сину погану, однак так як вона не могла, то вона зателефонувала до дівчини сина і попросила, щоб та поїхала. Коли вона туди приїхала то зателефонувала їй і сказала, що ОСОБА_8 вже немає, після чого вона одразу поїхала на місце вчиненого і дізналася, що її син помер від ножового удару її чоловіка. Також пояснила, що син за життя був агресивний, часто ходив з ножем та погрожував використати. Поховала вона сина за власний кошт, на що витратила 14 тис. грн., однак обвинувачений ОСОБА_4 згодом повністю компенсував їй витрати у розмірі 22 тис. грн., тому вона не має до нього жодних претензій. Просила суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.11.2014 року таким є зальна кімната квартири АДРЕСА_2 , у ході якого були виявлені речові докази ножі, змиви плями бурого кольору та труп ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями. Зокрема із цього протоколу також видно, що оглядом виявлено на ремені трупа ОСОБА_7 футляр від ножа, який також зафіксовано на фото таблиці №22 до цього протоколу. (а.с. 21-37).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №234 від 18 грудня 2014р. на трупі ОСОБА_7 знайдені наступні тілесні ушкодження: сліпе колото-різане поранення передньої поверхні шиї справа в нижній третині проникаюче в грудну порожнину з ушкодженням правої загальної сонної артерії. Загальне малокрів`я внутрішніх органів. Крововилив під ендокард лівого шлуночка (плями Мінакова). Набряк головного мозку. Це тілесне ушкодження утворилося від дії колото-ріжучого предмета, яким міг бути ніж, по ступені тяжкості стосовно живих осіб носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. При дослідженні трупа виявлена сліпа колото-різана рана передньої поверхні правого стегна в середній третині, яка утворилася від дії колото-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, по ступеню тяжкості стосовно живих осіб носить ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, це тілесне ушкодження не полягає в причинному зв`язку з настанням смертельного результату. Причиною смерті стало загальне недокрів`я внутрішніх органів, обумовлене проявами вищеописаного колото-різаного поранення передньої поверхні шиї справа. При судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупа знайдений спирт етиловий у кількості 3,3% о, що стосовно живих осіб розцінюється як важке отруєння (а.с.38-40).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №148 від 21.11.2014р. виявлені у ОСОБА_4 крововиливи правого передпліччя на фоні якого синець утворився від дії тупого предмету, можливо при обставинах, які вказані у протоколі і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Такі тілесні ушкодження утворились як мінімум від однієї дії тупого предмету. З врахуванням локалізації тілесних ушкоджень встановити взаємні положення потерпілого і нападника в момент їх завдання неможливо (а.с. 49).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 від 12.01.2015р. №2-234 виявлені тілесні ушкодження в області шиї і передньої поверхні правого бедра утворились від 1 кратної дії колючо-ріжучого предмету кожне, і спричинені в один, відносно короткий проміжок часу. Смерть настала близько 1-1,5 годин назад від моменту огляду трупа на місці скоєного (згідно часу відновлення трупних плям). Беручи до уваги ушкодження грубої магістральної вени, яке супроводжується масовою крововтратою, а також наявності високої концентрації алкоголю в крові, малоймовірно завдання цілеспрямованих дій потерпілим, після спричинення йому виявлених тілесних ушкоджень (а.с. 138-139).

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, дослідивши частково матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він є особою, яка досягла пенсійного віку, має постійне місце праці, раніше не судимий, на обліках в наркологічному, психіатричному та протитуберкульозному диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місце проживання та праці характеризується позитивно. Хворіє з діагнозом "дисциркуляторна (гіпертонічна) енцефалопатія ІІ ст.". Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи №2 від 13.01.2015р. проявляє ознаки органічного емоціонально-лабільного (астенічного) розладу особистості внаслідок венозної патології головного мозку (гіпертонічна хвороба, церебросклероз, дисциркуляторная енцефалопатія). На час скоєння злочину і на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час скоєння кримінального правопорушення не знаходився у стані фізіологічного афекту чи у вираженому емоціональному стані (а.с.132-137).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з арештом в межах санкції ст. 124 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. І не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією цієї статті, зокрема громадські роботи, виправні роботи та обмеження волі, оскільки за приписами ч. 3 ст. 56, ч. 2 ст. 57, ч. 3 ст. 61 КК України такі не можуть бути застосовані до осіб, які досягли пенсійного віку і яким є обвинувачений.

Таким чином, єдиним можливим видом покарання, який визначений санкцією статті 124 КК України, та який може бути застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є арешт, тому саме такий вид покарання судом застосовується.

При визначенні строку такого арешту, суд визначає його з врахуванням мінімальних та максимальних обмежень визначених ч. 1 ст. 60 та санкцією ст. 124 КК України. І вважає неможливим визначити строку арешту на 15 діб, із застосуванням ст. 69 КК України, як цього просить сторона захисту. Відхиляючи таке прохання, суд відзначає, що за приписами ч. 1 ст. 60 КК України мінімальний строк арешту може бути не менше 1 місяця, а також враховує, що наслідком вчиненого даного злочину є смерть людини.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази:

- ніж з коричневою ручкою, ніж з чорною ручкою, змив речовини бурого кольору з раковини у ванній кімнаті, змив речовини бурого кольору з внутрішньої ручки вхідних дверей, змив речовини бурого кольору з корпусу стаціонарного телефону, фрагмент вати з речовиною бурого кольору, чоловічі капці пластин, змиви з долонь рук ОСОБА_4 ;

- штани синтетичні у вертикальну смужку, ремінь шкіряний коричневого кольору, піхви коричневого кольору, гамаші чорні синтетичні, пайта з жовто-чорними вставками, футболка зеленого кольору, сірі труси х/б, шкарпетки чорні, клапоть шкіри з ушкодженням з передньої поверхні шиї справа, зразки волосся, зразки нігтів ОСОБА_7 ;

- зразки крові ОСОБА_4 на марлевому тампоні, контрольний зразок марлі, зразок рідкої крові у скляній пробірці, зразок крові з трупу потерпілого ОСОБА_7 ,

знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя