Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-107 2010 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Берегового О.Ю.

при секретарі Носулько К.П.

з участю прокурора Барановського О.Б.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду місті Тульчині справу про

обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.-на України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 кк України не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, гр.-на України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5', житель ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, непрацюючого, одруженого, в силу ст.89 кк України не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2010 року біля 21 год. ЗО год. в м.Тульчині, на перехресті вул. Кармелюка та пров. Робітничий, ОСОБА_3 за попередньою

змовою з ОСОБА_2 на відкрите викрадення чужого майна, застосувавши фізичне насильство, яке є незбечним для життя чи здоров'я, тобтг підійшли до ОСОБА_4, який ішов додому, ОСОБА_2 схопив ОСОБА_4 руками за одяг, та потягнув за нього. Від чого ОСОБА_4 впав на землю, тоді ОСОБА_3 притис руками об тулуб ОСОБА_4 до землі, щоб останній не міг вирватись. Після чого навмисно з кишені куртки останього, відкрито викрали мобільний телефон «Нокіа» 6300» вартістю 780 грн., з стартовим пакетом «Діджус» вартістю 10 грн., чим причинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 790 грн..

16.02.2010 року працівниками міліції було вилучено у ОСОБА_3 мобільний телефон «Нокіа» 6300» , яким він відкрито заволодів разом із ОСОБА_2 31.02.2010 року у ОСОБА_4

Підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю і пояснив суду, що 31 січня 2010 року він разом із своїм знайомим ОСОБА_3 біля 21 год. ЗО хв. Йшли по центру м.Тульчина, проходячи біля швейної фабрики вони побачили хлопця , який йшов попереду та повернув в вулицю, що йде до дитячого садка. Після чого ОСОБА_3 запропонував пограбувати даного хлопця. Він на це одразу погодився так як, він ніде не працює та йому потрібні гроші. Після чого вони пішли швидше і наздогнавши хлопця, біля виходу на вулицю, що веде до кафе «Русь», він схопивши його за одяг та сильно смикнув, від чого той хлопець впав на землю боком. В цей час ОСОБА_3 обігши його з іншої сторони, прижав його голову та тулуб руками до землі так щоб він нас не бачив,а він тим часом почав перевіряти вміст кишень його одягу. В кишені його куртки він виявив та витягнув мобільний телефон і тоді той хлопець почав просити, щоб повернули йому картку додаткової пам'яті з його мобільного телефону, так як там знаходились фотознімки його дитини. Він не знав як з телефону витягнути дану картку та [ запитав в нього як це зробити, на що він сказав, що спочатку потрібно зняти задню кришку телефону, а вже потім витягувати картку пам'яті. Витягнувши картку пам'яті з телефону він її поклав йому в долоню. Після цього він сказав тому хлопцеві, щоб він лежав на місці та не піднімався, а самі тим часом швидким короком пішли в сторону вул. Леніна м.Тульчина, кудою вони далі пішли додому ОСОБА_3 Ідучи додому ОСОБА_3 він витягнув з мобільного телефону того хлоіпш сім-картку та викинув її, але куди саме він її викинув не пам'ятає. Прийшовши додому ОСОБА_3 вони роздивились мобільний телефон, який відібрали в того хлопця і побачили, що це була «Нокіа 6300»в хорошому стані. Після чого вони вирішили, що цей телефон залишиться в ОСОБА_3 доки вони вирішать, що будемо з ним робити. Через декілька днів в ОСОБА_3 даний телефон вилучили працівники міліції. Даному хлопцю вони не наносили ніяких тілесних ушкоджень, Через деякий після вчинення пограбування вони дізнались, що пограбували ОСОБА_4 та розуміючи, що їх за це буде притягнуто до відповідальності вони приходили до нього та просили, щоб він забрав свою заяву з міліції та не мав до нас претензій. В скоєному щиро кається, просив пробачення у потерпілого за те що скоїв, шкода відшкодована повністю, просив суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав покази, аналогічні показам ОСОБА_2Шкода потерпілому повністю відшкодована.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудні правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, то суд відповідно до ст. 299 КГЖ України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик і допит свідків, включених до списку, що додається до обвинувального висновку, а обмежився допитом підсудних, які з'явили в судове засідання, і дослідженням матеріалів справи.

Крім визнання підсудними своєї вини, їх вина підтверджується матеріалами справи:

Протоколом ОМП / а.с. 6/, протоколом огляду /а.с. 14/, протоколом пред'явлення предметів для впізнання /а.с. 19/, протоколом відтворення /а.с.75-79, 80-84/.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3. у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб доведена в судовому засіданні їх дії слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсуднім ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину і особи підсудних, які характеризуються позитивно, відшкодували завдані збитки.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудних, суд відносить щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обтяжуючих відповідальність підсудного обставин судом не встановлено.

Беручи до уваги наявність пом'якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи підсудних, суд вважає можливим, призначаючи їм покарання, застосувати ст. 75 КК України і звільнити їх від відбуття покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про речові докази суд вважає, що вони підлягають поверненню потерпілому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим терміном на два роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим терміном два роки.

Відповідно до ст. 76 п.2, п.З КК України засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборонити виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, а також повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі мобільний телефон «Нокіа 6300», що знаходиться на зберіганні ОСОБА_4 - повернути власнику.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: