МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/154/15-к
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

27 січня 2015 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , а також його захисника адвоката ОСОБА_5 і законного представника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Миколаївського району Миколаївської області про продовження строку тримання під вартою стосовно:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, навчається на 2 курсі Надбузького професійного аграрного ліцею, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. 6, 12; 187 ч. 4 КК України,

в с т а н о в и в :

Заступником начальника СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001120 внесеного до ЄРДР 03.11.2014 р. стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється в тому, що 29 жовтня 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, він, перебуваючи в приміщенні покинутої будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які у нього виникли з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у тому ж місці, спровокував словесний конфлікт з останнім, в ході якого вони висловлювались на адресу один одного словами нецензурної лексики.

В цей же день, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , будучи ображеним ОСОБА_9 за нецензурні висловлювання останнім на його адресу, вирішив помститися йому. Після чого, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , вийшов з вищевказаної покинутої будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , поблизу зазначеної будівлі, зустрів свого знайомого малолітнього ОСОБА_10 , та усвідомлюючи, що ОСОБА_9 , фізично сильніший за нього та може вчинити опір йому, з метою реалізації свого злочинного умислу, запропонував малолітньому ОСОБА_10 , піти до вищевказаної покинутої будівлі, де знаходився ОСОБА_9 , та спричинити останньому тілесні ушкодження, на що ОСОБА_10 погодився.

Після чого, того ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 спільно з малолітнім ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного наміру, прийшли до покинутої будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_9 , та діючи умисно, по черзі наносили останньому ногами, удари у різні частини голови, тулубу та кінцівок, при цьому нанесли не менше 7-10 ударів кожний. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 припинили наносити удари ОСОБА_9 , який при цьому перебував у свідомості та подавав ознаки життя, покинули його у вищевказаній будівлі та пішли.

В цей же день, приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , вийшовши з вищевказаної покинутої будівлі на вул. Олега Кошового, с. Ульянівка, Миколаївського району, Миколаївської області, поблизу зазначеної будівлі, зустріли брата малолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_13 .. Після чого ОСОБА_7 та малолітній ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вчинили злочин, але вважаючи, що свій злочинний намір, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої особи, не виконали в повному обсязі, запропонували ОСОБА_13 , піти разом з ними до вищевказаної покинутої будівлі, та продовжити наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , на що ОСОБА_13 погодився.

Того ж дня, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного наміру, прийшли до покинутої будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у якій в цей час знаходився ОСОБА_9 та подавав ознаки життя. Після чого, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_9 , по черзі наносили останньому удари ногами у різні частини голови, тулубу та кінцівок, де розташовані життєво важливі органи, при цьому нанісши не менше 10-15 ударів кожний, внаслідок чого спричинили ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2582 від 21.11.2014, тілесні ушкодження у вигляді 2 поширених крововиливів на слизовій обох губ по центру та зліва та на фоні крововиливу на нижній губі наскрізної рани; 7 саден в лобній області справа та зліва; синця на верхньому та нижньому повіках лівого ока та на його фоні на нижній повіці лівого ока садна, на верхній повіці поверхневої рани №2; рани №3 в потиличній області зліва; крововиливів у м`які тканини голови; синця на передній поверхні грудної клітки у середній третині по середньоключичній лінії зліва; 2 саден на правій боковій поверхні живота у краю реберної дуги; синця на правій боковій поверхні живота в проекції гребеня правої здухвинної кістки; 2 синців в області спини по задній пахвовій лінії справа на рівні 9-го та 11-го ребер; синця та на його тлі садна на тильній поверхні лівої кисті; близько 2000мл темної рідкої крові у черевній порожнині; слідів темної рідкої крові у плевральних порожнинах; повного розриву лівого купола діафрагми; множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям; крововиливів у внутрішні органи (в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, селезінку, шлунок, ліву нирку); неповного розриву брижі тонкої кишки. Всі вищеописані тілесні ушкодження пошкодження є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях пошкоджень, підтверджених гістологічно, утворилися незадовго (не більш ніж 0,5-1 година) до настання смерті. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_9 , у вигляді синця на передній поверхні грудної клітки у середній третині по середньоключичній лінії зліва, 2 саден на правій боковій поверхні живота у краю реберної дуги, 2 синців в області спини по задній пахвовій лінії справа на рівні 9-го та 11-го ребер, близько 2000мл темної рідкої крові у черевній порожнині, слідів темної рідкої крові у плевральних порожнинах, повного розриву лівого купола діафрагми, множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям, крововиливів в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, крововиливів у внутрішні органи (селезінку, шлунок), утворились від неодноразової механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки чи ноги. За ступенем тяжкості в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Окрім того, згідно висновку вищевказаної судово-медичної експертизи характер, локалізація та морфологічні особливості ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, свідчать про те, що дані ушкодження не могли утворитись в результаті падіння з положення стоячи з послідуючим ударом о тверду поверхню землі, полу, то що. Тілесних ушкоджень, які б свідчили про активну оборону ОСОБА_9 , та можливому активному подавлені супротиву потерпілого зі сторони нападника при судово-медичному дослідженні не виявлено. Враховуючи дані судово-медичного та судово-гістологічного досліджень, а саме чисельні переломи ребер, розрив лівого куполу діафрагми, потерпілий ОСОБА_9 , можливо міг здійснювати які-небудь активні дії (повзати, стогнати) після отримання тілесних ушкоджень в проміжок часу, обчислюваний до декількох хвилин. Враховуючи дані судово-медичного дослідження, збереження життя ОСОБА_9 , при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги останньому мало імовірно. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б утворились посмертно, у потерпілого при судово-медичному дослідженні не виявлено.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 , помер на місці.

Крім того, 29 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні покинутої будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який перебував у тому ж місці, помітивши у останнього мобільний телефон марки «NOKIA 1280», IMEI: НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , який випав у останнього з кишені на підлогу, вирішив незаконно заволодіти вищезазначеним мобільним телефоном. Після чого, ОСОБА_11 , з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно та повторно, з раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном та звернення його в свою власність, продовжуючи наносити ОСОБА_9 удари взутими ногами у різні ділянки голови, тулуба та кінцівок, нанісши при цьому не менше 10 ударів, та спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки у вигляді чисельних переломів ребер по декільком анатомічним лініям, розриву лівого куполу діафрагми, з наступною внутрішньою кровотечею, які згідно висновку судово медичної експертизи №2582 від 21.11.2014, відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, тим самим подавивши волю потерпілого ОСОБА_9 до вчинення опору, незаконно заволодів вищевказаним мобільним телефоном марки «NOKIA 1280», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 249 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Djuice», на рахунку якої грошових коштів не було, та яка ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляє, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальний збиток на загальну суму у розмірі 249 гривень 00 копійок.
Під час досудового розслідування прокурор прокуратури Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 4-х місяців. Своє клопотання прокурор обґрунтовує неможливістю закінчення досудового розслідування в тримісячний строк, ризиками визначеними ст. 177 КПК України та тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Заслухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання, підозрюваного ОСОБА_7 його захисника та законного представника, які просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, вважаю наступне.

05.11.2014 року ОСОБА_7 у відповідності до ст. 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та перебував під вартою до 07.11.2014 року.

Згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.11.2014 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід домашній арешт.

01.12.2014 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області ухвала слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасована і останньому обраний запобіжний захід - тримання під вартою на строк до 05.01.2015 року до 13.30 год. без визначення можливості внесення застави.

27.11.2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2, п. 6, 12; 187 ч. 4 КК України, за що законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

26.12.2014 року в.о. прокурора Миколаївського району Миколаївської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 03.02.2015 року.

02.01.2015 року ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців.

У відповідності до ст. 183 ч. 1 п. 4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак і його продовження може бути застосовано щодо раніше не судимої особи яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому слід враховувати визначені ст. 177 КПК України ризики наявні в поведінці підозрюваного і підтверджені в судовому засіданні як то: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому ОСОБА_7 характеризується посередньо, не має постійного джерела доходів, на життя заробляє за рахунок випадкових заробітків, а його соціальні зв`язки не носять міцного характеру.

З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 12; 187 ч. 4 КК України. Зокрема це підтверджується наданими в судове засідання доказами:

- протоколом огляду місця події від 03.11.2014, в ході якого встановлено місце вчинення злочину, а також виявлено та оглянуто труп потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи №2582 від 21.11.2014;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.11.2014;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.11.2014;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 04.11.2014;

- протоколами пред`явлення трупа для впізнання від 05.11.2014;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у підозрюваного було вилучено мобільний телефон марки «Nokia 1280» IMEI: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 05.11.2014, в ході якого оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_7 , де виявлено та вилучено сім-карту оператору мобільного зв`язку «Djuice», яка належить потерпілому ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 06.11.2014;

- протоколом огляду місця події від 06.11.2014;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_17 від 08.11.2014;

- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_10 від 13.11.2014.

В своїх поясненнях підозрюваний ОСОБА_7 також зазначив, що не заперечує своєї причетності до вчинення інкримінованих йому злочині.

З досліджених матеріалів вбачається, що у кримінальному провадженні проведені заплановані слідчі дії. Однак органу досудового розслідування необхідний час для виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України, відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження та надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілій від кримінального провадження гр. ОСОБА_17 та її представнику (захиснику) ОСОБА_18 , неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 , його законному представнику ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_5 , підозрюваному ОСОБА_13 та його захиснику ОСОБА_19 . Окрім того, необхідно скласти та вручити копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 , його законному представнику ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_5 , підозрюваному ОСОБА_13 та його захиснику ОСОБА_19 . При цьому строк тримання ОСОБА_7 під вартою закінчується 03.02.2015 року.

Оскільки під час розгляду клопотання прокурором доведені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зникли та не зменшилися, а також враховуючи закінчення терміну дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, зазначене клопотання підлягає задоволенню і ОСОБА_7 строк тримання під вартою слід продовжити до 4-х місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_20 продовжити строк тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Миколаївській області до 4 (чотирьох) місяців без визначення розміру застави.

Строк дії даної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 03 березня 2015 року о 13.30 год.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

27.01.2015