Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7119/15-к
Провадження № 1-КП/758/433/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-КП/758/380/15 ( справа №758/7119/15-к), кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0002548 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 12 квітня 2010 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 16 січня 2014 року по відбуттю покарання:
- 12 серпня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі п.»е» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році»;
- 03 квітня 2015 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Згідно вироку Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року, яким скасовано вирок Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2015 року в частині призначення покарання, засуджено до 4 років позбавлення волі

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
03 грудня 2014 року, близько 16 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у вагоні електропотягу, під час проїзду від станції метро "Майдан Незалежності - Поштова площа" КП "Київський метрополітен", знаходячись поруч з ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрав із правої зовнішньої кишені одягненої на потерпілому ОСОБА_5 куртки, чуже майно, яке належало останньому, а саме мобільний телефон «Lenovo А680» у корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 202тв від 24.12.2014 року становить 1360 грн., в якому сім-картка була відсутня, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1360 грн., після чого, заволодівши вище вказаним майном, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд, продовжив рухатись потягом до станції метро «Тараса Шевченка» КП «Київський метрополітен».
Того ж дня 03 грудня 2014 року, після 16 години 45 хвилин, на станції метро «Тараса Шевченка» КГІ «Київський метрополітен» ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції та викрадене у нього було вилучено.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 03 грудня 2014 року, близько 16 години 45 хвилин, він, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у вагоні електропотягу, під час проїзду від станції метро "Майдан Незалежності - Поштова площа", скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із правої зовнішньої кишені одягненої на потерпілому ОСОБА_5 куртки, мобільний телефон «Lenovo А680» у корпусі чорного кольору. Заволодівши вказаним майном, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд, продовжив рухатись потягом до станції метро «Тараса Шевченка».
Того ж дня 03 грудня 2014 року, після 16 години 45 хвилин, на станції метро «Тараса Шевченка» він був затриманий працівниками міліції та викрадене у нього було вилучено.
Він погоджується з висновками експертизи про вартість викраденого майна та витратами на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винуватого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує стан його здоров`я, наявність пристарілих батьків.
Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_4 не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку скоєного, що він неодноразово судимий, тривалий час не бажає ставати на шлях виправлення, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді реального позбавлення волі.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України, речові докази, які передано для зберігання потерпілому, залишити в його володінні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2015 року та вироку Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді чотирьох років позбавлення волі.
Початок відбування строку покарання рахувати з моменту фактичного взяття ОСОБА_4 під варту під час виконання вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Згідно ст.100 КПК України, речові докази, які передано для зберігання потерпілому, залишити в його володінні.
Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь держави сто дев`яносто шість гривень 56 копійок на відшкодування витрат на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1