Справа № 1327/1-412/11 Головуючий у 1 інстанції: Малешко С.І.
Провадження № 11/1390/479/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Гончарук Л.Я.

суддів Партики І.В., Грищука В.О.

з участю прокурора Ковальчука Т.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_2 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2012 року,

встановила:

цією постановою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 296 ч.1 КК України провадженням закрито та звільнено її від кримінальної відповідальності.

Постановлено звільнити ОСОБА_3 від покарання підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід підписку про невиїзд до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Згідно постанови міського суду, ОСОБА_3 16 червня 2006 року, приблизно о 14 годині 30 хв., перебуваючи на пішохідній доріжці поблизу "Будинку просвіти", що в м. Червонограді Львівської області на пр. Шевченка, 15, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки в громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зустрівши ОСОБА_2, з якою перебувала у неприязних стосунках, в присутності малолітньої дитини (внучки ОСОБА_2В.), громадянки ОСОБА_4 та інших громадян, які знаходились поруч, почала виражатись в адресу ОСОБА_2 та ображати останню непристойними словами, а також впродовж 5 хвилин з особливою зухвалістю, незважаючи на присутність інших осіб, безпричинно нанесла останній декілька ударів руками в голову та по тілу, в результаті чого ОСОБА_2 втратила свідомість та впала на землю.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_3, потерпілій ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження , які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №177 від 11.03.2011 року, виявлені у неї при госпіталізації в Червоноградську ЦМЛ 20 червня 2006 року у вигляді синців на повіках правого ока і в правій надбрівній ділянці. За період перебування в стаціонарі у хворої був ще діагностований "Струс головного мозку". Вказані пошкодження спричинені від дії тупого предмету, могли виникнути і від удару кулаком 16 червня 2006 року. Така травма голови відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя, що не потребувала більш тривалого лікування ніж два тижні. Травма голови могла бути причинена ОСОБА_2 і від удару рукою в ділянку правого ока 16 червня 2006року.

При обстеженні потерпілої членами комісії, в даний час гострота зору обох очей у неї 0.8. Згідно результатів медогляду за 2005 рік гострота зору обох очей у ОСОБА_2 також була 0.8. Таким чином, немає обєктивних медичних даних, які б свідчили про зниження гостроти зору і втрату працездатності у ОСОБА_2 після травми голови, отриманої у червні 2006р.

В апеляції потерпіла ОСОБА_2 покликається на те, що постанова суду є незаконною через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що суд уникнув судового розгляду справи, оскільки в ході цього розгляду буде з'ясовано які самі злочинні дії вчинила ОСОБА_3, суттєве заподіяння нею ушкоджень її зору, а також злочин, вчинений судово-медичними експертами, при визначенні тяжкості спричинених їй тілесних ушкоджень.

Вважає, що звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності без постановлення судом вироку в порядку визначеному ст.ст. 321-324 КПК України, а лише за проханням ОСОБА_3 і визнанням нею своєї вини, недопустиме.

Також вважає, що винесення судом постанови про закриття справи з підстави закінчення строків давності Законом не передбачено.

Просить скасувати постанову, а справу направити на новий судовий розгляд .

Заслухавши суддю доповідача, захисника адвоката ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що постанова районного суду підлягає до скасування виходячи з наступного.

Відповідно до розяснень даних у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатись, що діяння яке поставлене особі за провину мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК і лише після цього має бути постановлено (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідних підстав.

Отже, рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності може бути прийняте тільки за порушеною кримінальною справою за умови дотримання наведених вимог закону.

Проте судом першої інстанції зазначених вимог не дотримався.

Постанова суду винесена в порядку ст.248, 282 КПК України повинна бути вмотивованою. Зокрема поряд з доказами винності особи у вчиненні злочину в цій постанові зазначаються умови та підстави з врахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності. Проте, суд першої інстанції єдиним мотивом для прийняття рішення про звільнення від кримінальної відповідальності зазначив те, що підсудна ОСОБА_3 свою вину визнала частково і просить кримінальну справу закрити по строках давності.

Установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Проте, резолютивна частина постанови районного суду містить рішення про звільнення від кримінальної відповідальності без зазначення підстави.

Разом з тим, суд постановив і звільнити ОСОБА_3 від покарання на підставі ст..49, ч.5 ст.74 КК України у звязку з закінченням строків давності.

Звільнення особи від покарання у зв'язку із закінченням строків давності (ч. 5 ст. 74) може бути застосоване лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності (ст. 49). Так, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою (закінчення строків давності) і вимагає закрити її, наприклад, за відсутністю події або складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання.

При звільненні від кримінальної відповідальності рішення суду приймається до винесення обвинувального вироку, а при звільненні від покарання суд виносить обвинувальний вирок, не призначаючи покарання, або звільняє від його відбування засуджену особу чи особу, яка покарання вже відбуває.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи зазначених вимог не дотримав, то прийняте ним рішення не можна визнати законним та обґрунтованим. Враховуючи, що судове рішення постановлене з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, колегія суддів вважає. що постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2012 року слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд для постановлення законного і обґрунтованого рішення з дотриманням вимог ст..251 КПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2012 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому його складі. Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовільнити .

Головуючий

Судді