АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДм. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

1 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

перевіривши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах арештованого ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 грудня 2015 року задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою (екстрадиційним арештом) ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), громадянина Республіки Польща, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.

Визнана наявність підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою та продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою (екстрадиційним арештом), строком дії ухвали до 26.02.2016 року включно.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 подане згідно з вимогами ст. 584 КПК України та прийшов до висновку про задоволення даного клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/39367/158-к від 31.12.2015 року. Застосувати щодо затриманого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Вказує, що при прийнятті рішення істотно порушено норми процесуального права та права людини, зокрема, не надано належної оцінки стану здоров`я ОСОБА_6 .

Також зазначає, що клопотання прокурора про продовження екстрадиційного арешту не містить за своїм змістом достатніх підстав для тримання ОСОБА_6 під вартою, крім того звертає увагу, що ч. 1 ст. 585 КПК України передбачає можливість застосування міри запобіжного заходу, не пов`язаної з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, захисника та особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, які підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, які згідно законодавства України відповідають ч. 2 ст. 187, ст. 255, ч. 1 ст. 263 КК України.

30.09.2015 р. працівниками прикордонної служби «Бориспіль-1» в аеропорту Бориспіль затримано громадянина Республіки Польщі ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Польща, для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2015 відповідно до вимог ст. 583 КПК України до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Міністерством юстиції України отримано запит компетентного органу Республіки Польща про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 Міністерство юстиції України відповідно до ст. 587 КПК України доручило прокуратурі Київської області.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2015 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт).

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що вироком окружного суду Варшава-Прага у м. Варшава V кримінальний відділ від 21.06.2011 ОСОБА_6 засуджено на 4 роки позбавлення волі. Вироком апеляційного суду у м. Варшава від 25.01.2012 відхилено апеляції захисників та залишено вирок окружного суду Варшава-Прага у м. Варшава V кримінальний відділ від 21.06.2011 без змін.

Окрім цього, вироком окружного суду у Варшаві XVIII Судова колегія у кримінальних справах від 13.04.2012 ОСОБА_6 засуджено на 7 років позбавлення волі. Вироком апеляційного суду у м. Варшава від 25.07.2013 залишено без змін вирок окружного суду у Варшаві XVIII Судова колегія у кримінальних справах від 13.04.2012 в частині строку призначеного покарання.

Інкриміновані ОСОБА_6 злочинні діяння за законодавством України кваліфікуються за ч. 2 ст. 187, ст. 255, ч. 1 ст. 263 КК України, і є екстрадиційними, оскільки за них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.

Екстрадиційна перевірка прокуратурою області завершена і матеріали 11.11.2015 направлено до Міністерства юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України.

Міністром юстиції України 30.11.2015 винесено наказ № 2458/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 .

На даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не переданий та утримується в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київської області, який розташований в Шевченківському районі міста Києва.

Правовідносини між Україною та Республікою Польща щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Зі ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) вбачається, що "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Задовольняючи клопотання заступника прокурора щодо наявності підстав для подальшого утримання під вартою та продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 суд, виходив з того, що є всі підстави для подальшого утримання Гізінського під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща є єдиною достатньою мірою, яка попередить можливі спроби ОСОБА_6 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Польща. Крім того, як встановлено слідчим суддею ОСОБА_6 не має постійного місця проживання в м. Києві, що унеможливлює застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, також судом не встановлено підстав за яким утримання ОСОБА_6 в Київському слідчому ізоляторі УДПтС України в м. Києві та Київській області є неможливим.

При цьому судом вірно встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Республіки Польща і за вчинення злочинів, на підставі яких запитується видача ОСОБА_6 , передбачено покарання більше одного року позбавлення свободи; строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння у відповідності до ст. 49 КК України, не закінчився.

Вказані обставини, суперечать доводам апеляційної скарги захисника щодо порушення судом норм процесуального права України. Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника щодо того, що клопотання прокурора не містить достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування екстрадиційного арешту та підстав його продовження, при цьому врахував дані про особу затриманого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності з вимогами КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою (екстрадиційним арештом) ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), громадянина Республіки Польща, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його видачі на запит іноземної держави, визнана наявність підстав для подальшого тримання його під вартою та продовжено застосування запобіжного заходу у вигдяді тримання під вартою (екстрадиційним арештом), строком дії ухвали до 26 лютого 2016 року включно залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 к у р е н к о