печерський районний суд міста києва
справа № 757/9464/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2014 року
слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва:ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу:не з`явився,
прокурора:ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4 ) звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність Прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 (далі прокурор), яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що він звернувся до прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості за якою, в порушення ст.. 214 КПК України, не були внесені до ЄРДР, натомість прокурором надано відповідь на заяву у листі.
В судове засідання з`явився прокурор. ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, у скарзі просив розглядати провадження за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.
Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 просив розглядати провадження за скаргою за його відсутності, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.
Прокурор в судовому засідання надав копію заяви ОСОБА_4 від 09.03.2014 року і копію листа від 31.03.2014 року за підписом Прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та просив в задоволені скарги відмовити, оскільки він діяв в межах чинного законодавства згідно наданих законом повноважень.
Вислухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали скарги та надані слідчим матеріали за заявою ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до прокуратури м. Києва із заявою від 09.03.2014 року про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 , передбаченого ст.ст. 364, 365, 367, 382 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Так, заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 , передбаченого ст.ст. 364, 365, 367, 382 КК України була прийнята та зареєстрована прокуратурою м. Києва 10.03.2014 року.
За наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 було направлено відповідь від 28.03.2014 року за підписом Прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що заява не містить достатніх відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, отже, не є заявою, повідомленням в розумінні ч. 5 ст. 214 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Згідно ст.. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим, заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 , передбаченого ст.ст. 364, 365, 367, 382 КК України, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.
Згідно п. 2.3 та п. 3.13 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 9гн-2011, скарги, які не містять даних про наявність ознак злочину, вирішуються шляхом надання мотивованої відповіді.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, розглянувши заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 , передбаченого ст.ст. 364, 365, 367, 382 КК України, в порядку Закону України «Про звернення громадян», прокурор діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до норм чинного законодавства.
Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1