Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-388/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю прокурора Дідорук С.І., потерпілої ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника служби у справах дітей ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, неповнолітнього, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не військовозобовязаного, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

24.05.2010 року, близько 17.00 год., ОСОБА_5, перебував поблизу кладовища по вул. Мічуріна в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, проходячи біля кладовища, ОСОБА_5, побачив біля огорожі однієї з могил велосипед «Україна», який належить потерпілому ОСОБА_6 В цей час у ОСОБА_5 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6, а саме велосипеда «Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно та з корисливих мотивів, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 велосипед «Україна» вартістю 138 грн. 90 коп.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 138 грн. 90 коп.

Крім цього, 16.06.2010 року, близько 23.00 год., у ОСОБА_5, який перебував в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_1 Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5, з метою викрадення чужого майна, прийшов до подвіря №4 по вул. Комсомольській в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, де розташоване господарче приміщення. Підійшовши до господарчого приміщення, ОСОБА_5, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до господарчого приміщення, де знаходилось майно належне потерпілі ОСОБА_1

Перебуваючи в господарчому приміщенні ОСОБА_5 таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_1 майно, а саме: металеву каністру, ємністю 20 літрів вартістю 160 грн. з бензином 20 літрів марки А-95 вартістю 7,8 грн. за літр на загальну суму 156 грн., металеву каністру ємністю 10 літрів вартістю 76 грн. 50 коп. з бензином 10 літрів марки А-95 вартістю 7,8 грн. за літр на загальну суму 78 грн., пластмасову каністру з бензином синього кольору ємністю 10 літрів вартістю 50 грн. з бензином 10 літрів марки А-95 вартістю 7,8 грн. за літр на загальну суму 78 гривень, три ключі до мотоблоку вартістю 30 грн. кожен загальною вартістю 90 гривень, пять свічок до мотоблоку вартістю 10 грн. кожна, загальною вартістю 50 гривень, металевий профіль довжиною 1,5 м. кількістю 60 шт. вартістю 1350 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_5, розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 2088 грн. 50 коп.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Потерпіла ОСОБА_1 подала цивільний позов на суму завданих збитків в розмірі 2088 грн. 50 коп. ОСОБА_6 цивільний позов не подавав.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав згоду на проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку. При цьому судом встановлено, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій. Тому заслухавши думку підсудного, захисника, законного представника, потерпілої та представника служби дітей і прокурора, й розяснивши їм положення ст. 299 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудних, речові докази у справі та судові витрати.

Підсудний ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що він, дійсно 24.05.2010 року викрав велосипед "Україна" на кладовищі, що розташоване в с. Глибоке Бориспільського району, що належав, як йому потім стало відомо ОСОБА_6, а 16.06.2010 року вночі проник до господарчого приміщення будинку ОСОБА_1, звідки самостійно викрав вказане в цивільному позові та обвинувальному висновку майно. Тієї ж ночі каністри з бензином він продав наглядно знайомим йому громадянам, а інше майно викинув, оскільки в нагоді йому не сталось. ОСОБА_5 щиро розкаявся, вину визнав повністю, обставини викладені в обвинувальному висновку підтримав, просив його суворо не карати та врахувати, що він є неповнолітнім. Крім того, ОСОБА_5 попросив вибачення у ОСОБА_1 та виявив намір відшкодувати завдані їй збитки.

Враховуючи покази підсудного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, оскільки останній вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, з проникнення у приміщення.

З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо призначення підсудному покарання згідно ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання за санкцією ч. 3 ст. 185 КК України судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу підсудного й обставини, що помякшують та обтяжують покарання, у звязку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.

Санкцією ст. 185 ч.3 КК України передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, а тому вчинений підсудним злочин є тяжким.

Згідно медичних довідок ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 117).

Підсудний характеризується за місцем свого проживання з боку працівників міліції та органів місцевої влади посередньо (а.с. 114).

Визнання вини підсудним, його щире каяття у скоєному, вчинення злочину неповнолітнім (а.с. 113), та явку з повинною по одному з епізодів крадіжки (а.с. 54) суд визнає обставинами, які помякшують його відповідальність. Претензій з боку потерпілого ОСОБА_6 до підсудного немає, про що свідчить відповідна заява в матеріалах справи (а.с.60).

Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_5 по справі не встановлено, про них не зазначив і прокурор.

Раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався та є не судимим (а.с. 118).

Судом встановлено, що причинами вчинення злочину неповнолітнім ОСОБА_5 стало безконтрольна поведінка батьків та неналежне виховання з боку матері ОСОБА_2 та своїх батьківських обовязків.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, якщо він протягом визначеного випробувального строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Таким чином суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 3 роки із застосуванням іспитового строку терміном 1 рік та 6 місяців, з встановленням обовязків згідно наведених вище пунктів ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів. Крім того, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 громадського вихователя від служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації.

Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову, суд керується вимогами ст.ст. 28, 328 КПК України та ст. 174 ЦПК України.

Вимоги ОСОБА_1 повністю доводяться матеріалами проведеного товарознавчого дослідження та оцінки завданих збитків, і сума позову складає саме вартість викраденого у неї майна в розмірі 2088 грн. 50 коп. (а.с. 31-34, 36, 43). При цьому суд враховує, що каністра вартістю 76 грн. 50 коп. виявлена та повинна бути повернута потерпілій згідно постанови слідчого. Тому вказана сума не враховується при задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Зважаючи на визнання завданої шкоди підсудним та доведеності вимог на вказану суму позивачем, суд вважає за доцільне задовольнити вказаний цивільний позов за вирахуванням вартості каністри, що була вилучена працівниками міліції.

При вирішенні питання про речові докази (а.с. 88, 87), суд враховує вимоги ст. 81 КПК України, на підставі якої останні потрібно залишити в користуванні власників потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_1 зазначила, що речовий доказ каністру від працівників міліції не отримала хоча надала відповідну розписку.

Запобіжний захід (а.с. 97) до набрання вироком законної сили підсудному слід залишити у виді підписки про невиїзд, після набрання вироком законної сили, - останню слід скасувати.

На досудовому слідстві проводилась дактилоскопічна експертиза (а.с. 78-84), вартість якої в розмірі 668 грн. 73 коп. є судовими витратами та підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь НДКЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

Зважаючи на вимоги ст. 1179 ЦК України відшкодування завданої неповнолітнім шкоди слід здійснити за рахунок ОСОБА_2, матері підсудного, оскільки остання не довела, що у вчинені ОСОБА_5 злочину відсутня її вина, як матері. При цьому суд враховує, що самостійних засобів до існування ОСОБА_5 немає, будь-яке майно у нього відсутнє.

Так само судові витрати у цьому зв'язку слід покласти на ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 28, 322, 323, 324, 328 КПК України, ст. 1179 ЦК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі.

Звільнити на підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік 6 місяців, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, наступних обовязків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Призначити ОСОБА_5 громадського вихователя до досягнення ним повноліття.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_1 (с. Глибоке Бориспільського району Київської області, вул. Комсомольська, 4), - 2012 (дві тисячі дванадцять) грн. 00 коп. завданого злочином матеріального збитку.

Речові докази по справі: велосипед "Україна", вилучений в с. Глибоке по вул. Окружна, 18, - переданий на зберігання до камери схову Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, - повернути власнику ОСОБА_6; металеву каністру зеленого кольору повернути власнику ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області (м. Київ, вул. Воздвиженська, 2) судові витрати щодо вартості проведеної дактилоскопічної експертизи в розмірі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн. 73 коп. (Одержувач: НДЕКЦ МВС України в Київській області, код ЗКПО: 25574713, р/р 700, ПІН 61, банк одержувача: УДК у Київській області, МФО: 821018).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції.

Суддя С.М.Вознюк