Справа № 390/2467/15-к
Провадження № 1-кп/390/262/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2015 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Трепівка Знам`янського району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.166, ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи відповідно до свідоцтв про народження батьком малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, злісно не виконує своїх обов`язків по догляду за його малолітніми дітьми.
Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року: ст. 8 «Право на достатній життєвий рівень» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України;
Стаття 10 «Право на захист від усіх форм насильства» - кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини;
Стаття 12. «Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини « - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Так, ОСОБА_4 , на протязі 2010 2015 років, всупереч своїх обов`язків батька, злісно, не бажаючи виконувати встановленні законом обов`язки по догляду за дітьми, навмисно ухилявся від виховання дітей: діти перебували постійно в брудному одязі, без догляду, голодні, просили їсти у сусідів та родичів, їли сиру крупу та сирі макаронні вироби. При цьому ОСОБА_4 не контролював проведення дозвілля дітей, що ледь не призвело до загибелі найменшої доньки ОСОБА_6 , яка ледь не втопилася в глибокій ямі з водою, та завдяки пильності сусідів, останні врятували життя дівчинки. Не забезпечив дітям безпечних умов перебування за місцем проживання: в будинку бруд, пил, сирість, безпідставно обмежував їх у харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучно створив незадовільні умови для проживання дітей, зокрема, 17.05.2015 року в післяобідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спричинив малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою тяжкі наслідки. В зв`язку із злісним невиконанням обов`язків по догляду за дітьми, наказами начальника служби у справах дітей Кіровоградської РДА № 46, № 45 від 20 серпня 2014 року, № 26 від 22 липня 2015 року малолітнього ОСОБА_5 , 2010 року народження, малолітню ОСОБА_7 , 2008 року народження, малолітню ОСОБА_6 , 2013 року народження, взято на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах. Однак, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та не виправив становище, в результаті чого рішенням Кіровоградського районного суду від 09.07.2015 року позбавлений батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Крім того, 17.05.2015 року, в післяобідній час, ОСОБА_4 , діючи умисно, зухвало, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , наніс руками своїй прийомній доньці ОСОБА_7 не менше 22-х травматичних ударів в різні частини тіла, спричинивши малолітній тілесні ушкодження у вигляді: синців на нижній повіці лівого ока, правій скроневій ділянці, лівій скроневій ділянці, лівій щоці, на лобі справа, лівій вушній раковині, завушній раковині зліва, правій вушній раковині, верхній губі справа з крововиливом в слизову, грудній клітині справа, в ділянці кута правої лопатки, по задній поверхні грудної клітини справа на рівні 6 ребра; на рівні 10-11 ребра зліва по задній поверхні; в ділянці надпліччя зліва, на шиї з права, по задній поверхні, лівому плечі, лівому ліктьовому суглобі, лівому передпліччі, правому плечі, правому передпліччі, правій гомілці; крововиливів в тім`яній ділянці голови справа, правій скроневій ділянці та тьмяно-лобній ділянці справа з відсутністю волосся на даних ділянках, які згідно висновку судово медичної експертизи № 569 від 18.05.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.166, ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю і показав, що дійсно при зазначених обставинах вчинив дані злочини, у вчиненому кається.
За згодою учасників судового провадження, суд в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи та фактичних даних, які ніким не оспорюються, наслідки передбачені вказаною статтею учасникам судового провадження роз`яснені та зрозумілі.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ст.166 КК України, як вчинення злісного невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив злочин невеликої та середньої тяжкості, раніше не судимий.
За місцем проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373 - 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ст.166, ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання:
за ст.166 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі,
за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід на час апеляційного оскарження домашній арешт - скасувати.
Іншій запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а іншим учасникам роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя