печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Гладун Х.А., при секретарі Пацалі А.В., за участі прокурора Наконечного О.О., особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора Відділу з розслідування особливо важливих справ Головного управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України ОСОБА_4

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 14 лютого 2013 р. у ОСОБА_3 було тимчасово вилучено належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_1 177 регіон, 2002 року випуску, який перебував у міжнародному русі відповідно до Конвенції про дорожній рух. Вказаний автомобіль було направлено для проведення дослідження відповідності агрегатів реєстраційним документам. Однак, всупереч положень ч.5 ст. 171 КПК України процесуальним керівником кримінального провадження № 0002392 прокурором Поповичем О.І. не вирішено питання щодо накладення арешту на вказаний автомобіль, автомобіль володільцеві не повернуто, тому заявник просив зобов'язати прокурора негайно повернути ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Ленд Ровер», державний номерний знак х957АА177, 2002 року випуску, та ключі від нього.

В судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що проведеною експертизою встановлено що первинний номер автомобіля підроблений. Оскільки, експлуатація транспортних засобів ідентифікаційні номери яких підроблені, заборонено чинним законодавством України, в порядку ч. 7 ст. 237 КПК України вказаний автомобіль було вилучено у ОСОБА_3

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом та на підставі доводів скарги встановлено, що 14.02.13 р. ст.інспектором СЗДПС ОП при ГУ МВС України в м. Києві ст.лейтенантом ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб марки ОСОБА_6 д.н.з. НОМЕР_2 177 регіон, 2002 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_3, та після перевірки номерів кузова направлено на проведення дослідження відповідності агрегатів реєстраційним документам на вказане авто.

14.02.13 р. Науково-дослідним Бюро судових експертиз було проведено дослідження та встановлено неможливість ідентифікації первинного номеру кузова транспортного засобу марки ОСОБА_6 д.н.з. НОМЕР_2 177 регіон, 2002 року випуску.

16 травня 2013 року постановою заступника Генерального прокурора України було створено слідчу групу, процесуальним керуючим якої визначено прокурора Поповича О.І., а матеріали кримінального провадження № 0002392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, передано до відділу з розслідування особливо важливих справ управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Головного управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України.

Обґрунтовуючи подану скаргу заявник посилається на те, що діючи в інтересах ОСОБА_3, 15.08.2013 р. він звернувся до слідчого із заявою про повернення тимчасово вилученого майна його володільцеві, однак незважаючи на те, що ч.5 ст. 171 КПК України передбачає негайне повернення тимчасово вилученого майна, якщо вилучене майно не було арештовано ухвалою слідчого судді, вказаний транспортний засіб повернутий не був.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, частина 7 ст. 236 КПК України передбачає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. При цьому, відповідно до змісту даної норми КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст.37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких знищені чи підроблені, забороняється.

При цьому, поняття експлуатація транспортних засобів, передбачає їх використання у порядок та спосіб встановлений чинним законодавством України, зокрема, Законами України "Про дорожній рух", "Про автомобільний транспорт".

Як встановлено в ході розгляду скарги, проведеною в рамках досудового розслідування експертизою встановлено, що первинний номер кузова автомобіля НОМЕР_1 177 регіон, 2002 року, випуску піддавався змінам в кустарних умовах, тобто є підробленим. Оскільки, експлуатація таких транспортних засобів на території України заборонена законом, його було вилучено з обігу на підставі ч. 7 ст. 236 КПК України.

Таким чином автомобіль НОМЕР_1 177 регіон, 2002 року випуску, не має статусу тимчасово вилученого майна, і тому вирішення питання щодо накладення на нього арешту чи повернення володільцю не вимагає.

З огляду на викладене, посилання заявника на наявність підстав для повернення вилученого транспортного майна його довірителю слідчий суддя вважає помилковими.

Оскільки, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучений автомобіль поверненню володільцеві не підлягає, вимоги скарги про повернення ключів від вказаного автомобіля, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.168, 171, 236 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Х.А. Гладун