Справа №: 398/3040/15-к
ВИРОК
Іменем України
"18" вересня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002616 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівки Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :
Обвинувачений вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за наступних обставин:
ОСОБА_4 , 21 листопада 2014 року близько 8 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 , рухаючись у денний світлий час доби, погоді без опадів, по рівному та сухому асфальтному покритті в місті Олександрія Кіровоградської області, по проспекту Леніна в напрямку від площі Леніна до вул. Героїв Сталінграда, грубо порушив правила дорожнього руху, а саме п.1.5, п.2.3б, п.12.3, п.18.1, знаючи про наявність по ходу руху пішохідного переходу, не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу при наближенні до пішохідного переходу навпроти будівлі №124 по проспекту Леніна в м. Олександрії, перед яким встановлений дорожній знак 3.29 Правил дорожнього руху України «Обмеження максимальної швидкості руху» (рух зі швидкістю не більше 40 кілометрів за годину), продовжив рух через пішохідний перехід, внаслідок чого допустив наїзд керованим автомобілем на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила пішохідний перехід з права на ліво відносно руху автомобіля.
Внаслідок наїзду на ОСОБА_5 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих гвинтоподібних уламкових переломів кісток лівої гомілки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани у тім`яній ділянці голови, які у своїй сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №174 від 02.05.2015 року віднесені до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в вчиненні злочину визнав частково. Пояснив, що 21.11.2014 року в 8 год.30 хв. рухався на автомобілі ВАЗ 21099 з залізничного вокзалу по пр. Леніна з швидкістю близько 80 км/год., хоча знав, що швидкість не повинна бути більше 40 км/год. Знав, що попереду знаходиться пішохідний перехід. За 30 метрів до пішохідного переходу побачив потерпілу, яка знаходилася вже на середині переходу. Він почав гальмувати, але потерпіла не відійшла, він зачепив потерпілу капотом автомобіля і від удару його автомобіля, потерпіла, вдарившись об лобове скло, впала на землю. Він викликав швидку допомогу та міліцію. Визнає, що порушив ПДР, але вважає, що потерпіла повинна була відійти вбік, а не стояти на місці. Потерпілій надав на лікування 5100 грн. В процесі розгляду справи визнав вину в вчиненні злочину, зазначаючи, що не умисно скоїв злочин і повинен понести заслужене покарання.
Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 21.11.2014 року, коли вона переходила пішохідний перехід біля Центру зайнятості на пр. Леніна і була вже на середині переходу, то почула звук гальмів від коліс автомобіля і відразу відчула сильний удар, від якого опинилася на землі. Автомобіля обвинуваченого, коли переходила перехід, вона не бачила і не чула звукових сигналів, можливості ухилитися від наїзду автомобіля у неї не було. Боліло все. Обвинувачений надав їй на лікування 5100 грн., а потім відмовився надавати кошти. Вона перенесла 2 операції, на післяопераційний період також були витрачені значні кошти. В подальшому вона може залишитися без роботи, так як працює укладальником, але за станом здоров`я їй важко працювати на даній роботі.
- показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що 21.11.2014 року знаходилася в автомобілі обвинуваченого під час ДТП на передньому пасажирському сидінні. Коли автомобіль рухався по пр. Леніна з швидкістю приблизно 70 км/год., то на пішохідному переході вона побачила потерпілу. Обвинувачений почав подавати звукові сигнали, почав гальмувати. Але так як потерпіла залишалася на переході, то водій не зміг уникнути зіткнення і, від удару автомобілем, потерпіла впала. Автомобіль після зіткнення проїхав і зупинився за пішохідним переходом. Вони відразу вийшли з машини, викликали швидку допомогу, поїхали з потерпілою в лікарню, надали їй на лікування 5100 грн. Потім у них коштів не було і вони перестали платити потерпілій.
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2014 року з фототаблицею, згідно якого місцем ДТП є пішохідний перехід на проїздній частині навпроти будівлі № 124 по пр. Леніна в м. Олександрії Кіровоградської області (а.с. 8-24)
- висновком експерта №2118 від 8.12.2014 року судової інженерно-транспортної експертизи, згідно якої гальмівна система, рульове керування та ходова частина представленого на експертизу автомобіля ВАЗ -21099, р.н. НОМЕР_1 на момент огляду автомобіля знаходилися в працездатному стані, не мали ознак наявності несправностей, які ведуть чи обумовлюють виникнення втрати цим автомобілем його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу убік від смуги руху, яка обирається водієм, чи позбавленню цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його повної зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю ( а.с. 44-47)
- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 2114 від 9.12.2014 року, згідно якої автомобіль ВАЗ-21099, р.н. НОМЕР_1 первинно контактував передньою лівою частиною з пішоходом. ( а.с.53-54)
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №930 від 29.05.2015 року, згідно якої у даній дорожній ситуації при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу належні дії автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_4 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та можливого уникнення ДТП регламентувалися вимогами дорожнього знаку 3.29 «обмеження максимальної швидкості руху та вимогами п.18.1 ПДР України. Водій автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, в розглянутій дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-21099 вимогам дорожнього знаку 3.29 та п.18.1 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, що сталося. (а.с. 95-99)
- висновком судово-медичної експертизи №174 від 02.05.2015 року, згідно якого на тілі ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритих гвинтоподібних уламкових переломів кісток лівої гомілки, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості з розладом здоров`я на термін понад 21 добу.
ЗЧМТ. Струс головного мозку та рани у тім`яній ділянці голови у своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби. Виявлені тілесні ушкодження можуть відповідати часу травми, тобто 21.11.2014 року. Виявлені на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись і під час дорожньо-транспортної події. (а.с. 64-67)
-Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 14.05.2015 року за участю свідка ОСОБА_6 , згідно якого остання розповіла, що 21.11.2014 року біля 8 год.30 хв. вона знаходилася в автомобілі ВАЗ -21099 під керуванням свого співмешканця ОСОБА_4 в якості пасажира на передньому сидінні. ОСОБА_4 рухався зі швидкістю близько 60 км/год. по пр. Леніна, швидкість не зменшував. Попереду їхав автомобіль «Шевроле». За 30 метрів до пішохідного переходу водій «Шевроле» змінив напрямок руху вправо і тоді, вона побачила на пішохідному переході незнайому жінку, яка повільно переходила пішохідний перехід. ОСОБА_4 прийняв міри до екстреного гальмування, але уникнути наїзду на пішохода не вдалося. Від удару дану жінку відкинуло на лобове скло зліва, а автомобіль спинився відразу за пішохідним переходом. Вона відразу викликала швидку допомогу і з потерпілою поїхала в лікарню, а ОСОБА_4 залишився на місці ДТП. (а.с. 31-35)
-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 14.05.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого остання розповіла про обставини ДТП, а саме, що 21.11.2014 року біля 8 год. 30 хв., коли вона переходила пішохідний перехід по пр. Леніна навпроти будівлі Центру зайнятості, попередньо впевнившись про відсутність небезпеки, то на середині переходу почула звук гальмів від шин автомобіля і відразу відчула удар в лівий бік, від якого її відкинуло на клумбу. Після ДТП її доставили в лікарню, де вона довгий час лікувалася. Пояснила, що під час ДТП був денний час доби, без опадів, дорожнє покриття було сухе. (а.с. 86-90)
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази та аналізуючи їх в сукупності суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю. Вина обвинуваченого доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджені між собою та не суперечать фактичним обставинам справи. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином невеликої тяжкості, вчинений з необережності, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, не працює, по місцю проживання характеризуються позитивно, заподіяну шкоду частково відшкодував.
Обставин, пом`якшуючих покарання, не встановлено.
Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.
Потерпіла та її представник не наполягають на суворій мірі покарання, не заперечують щодо встановлення обвинуваченому іспитового строку.
З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при призначенні міри покарання в виді обмеження волі.
Суд, враховуючи, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив з необережності, визнав свою вину в ході розгляду справи, надав першу допомогу потерпілій після ДТП, частково відшкодував матеріальну шкоду, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України.
Крім того, суд враховуючи, що обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив з необережності, не в стані алкогольного сп`яніння, вважає за можливе не призначати йому додаткове покарання в виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
По справі прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь міського комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня №1 м. Олександрії» витрати, понесені на лікування потерпілої ОСОБА_5 у розмірі 3305 грн. 34 коп. за період знаходження на стаціонарному лікуванні в МКЛПЗ «Міська лікарня №1 м. Олександрії» з 21.11.2014 року по 12.12.2014 року. Обвинувачений даний позов визнав, він підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.
По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 12115 грн. 83 коп., як витрати пов`язані з лікуванням та втратою заробітку на період лікування. Обвинувачений визнав дану суму. В ході розгляду справи потерпіла з обвинуваченим дійшли згоди про виключення суми 451 грн. 50 коп. з розрахунку, так як ліки по чеку на дану суму оплатив обвинувачений. Матеріальна шкода підтверджується матеріалами справи, обвинувачений її визнав і тому підлягає стягненню з обвинуваченого 11664 грн. 33 коп. (12115 грн. 83 коп. - 451 грн. 50 коп.)
По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 50 000 грн. моральної шкоди. Вимоги мотивує тим, що в результаті ДТП діями обвинуваченого їй заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Вона тривалий час відчувала та відчуває сильний фізичний біль, змушена проходити лікування, щоденно вживати медичні препарати, вона не могла належним чином надавати допомогу хворій матері, на тривалий час втратила працездатність, у неї залишається страх самостійно переходити дорогу на пішохідному переході. В судовому засіданні зазначила, що вона і в подальшому потребує лікування, так як операція не досягла бажаних результатів.
Обвинувачений спочатку вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав, але в ході розгляду справи визнав, що в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення потерпілій він заподіяв моральну шкоду, але погоджується лише з сумою 10000 грн.
Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілій ОСОБА_5 дійсно прийшлось переносити моральні та фізичні страждання, пов`язані із заподіянням їй тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, вчиненого обвинуваченим, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, необхідністю знаходитися на стаціонарному лікуванні, потребувати сторонньої допомоги. Тому суд, з урахуванням обставин справи, характеру нанесених тілесних ушкоджень потерпілій, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілої частково в розмірі 20000 грн. моральної шкоди та стягнути дану суму з обвинуваченого.
Крім того, потерпілою заявлена вимога про стягнення з обвинуваченого на її користь 2500 грн. витрат на правову допомогу. Обвинувачений дану вимогу не визнав.
Згідно ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Потерпілою надана квитанція №2 від 12.05.2015 року про витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. та в матеріалах справи є договір на надання правової допомоги від 12.05.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_7 . Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої підлягає стягненню 2500 грн. витрат на правову допомогу.
Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1998 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази передати власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання в виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь бюджету Олександрійської міської ради 3305 грн. 34 коп. в рахунок відшкодування витрат МКЛПЗ «Міська лікарня №1 м. Олександрії» на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 11664 грн. 33 коп. матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди та 2500 грн. витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 1998 грн. за проведення експертиз.
Речовий доказ по справі - автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 - передати власнику ОСОБА_9 .
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя :