Ставищенський районний суд Київської області
Справа № 1-82/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2011 року смт.Ставище

Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

прокурора: Кулаківського К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 40-річчя Перемоги, 29 Ставищенського району Київської області в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_1 12 липня 2011 року, близько 04 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись біля приміщення кафе ПП Цимбал, яке розташоване на 134 км автодороги Київ-Одеса, вирішив скоїти з приміщення вказаного кафе крадіжку чужого майна. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, що розташовані з тильної сторони, проник в середину приміщення кафе, звідки з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав грошові кошти в сумі 312 гривень, що належить ОСОБА_2 З викраденим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник, привласнивши його на свою користь.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1А свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю, суду показав, що 11 липня 2011 року, він ввечері перебуваючи по місцю свого проживання, випив 1 літр горілки та ліг відпочивати. Близько 3 години 30 хвилин, вже 12 липня 2011 року, він прокинувся та, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, пішов до кафе ПП Цимбал, що розташоване біля автодороги Київ - Одеса, щоб придбати пиво. Прийшовши до вказаного кафе, він постукав у вхідні двері але ніхто не відчинив. Через скло дверей він побачив, що продавець вказаного кафе, спершись на стіл, відпочиває, а в середині приміщення працює телевізор. Знаючи про те, що в даному кафе з тильної сторони є запасний вхід до приміщення, він підійшов до запасних вхідних дверей, які були не замкнені. В цей час він вирішив з приміщення вказаного кафе щось викрасти. Зайшовши через вказані двері до приміщення кухні, в якій нікого не було, та переконавшись, що продавець вказаного кафе відпочиває, він на деревяному столі, який знаходиться прямо від входу в приміщення кухні з тильної сторони, побачив картонну коробку, жовтого кольору з-під чаю Ліптон, в якій знаходилися гроші. Взявши вказану коробку з грошовими коштами, він вийшов на вулицю. Знову перевіривши, що продавець вказаного кафе не прокинувся і біля приміщення кафе нікого не має, вирішив піти до інших кафе, що розташовані через дорогу від даного кафе. Йшовши до вказаних кафе, він по дорозі вийняв з картонної коробки грошові кошти, які перерахував та яких виявилося 312 гривень, купюрами номіналом по 20, 10, 5, 2 та 1 гривні, але яка кількість та серії грошових купюр він не знає, оскільки на це не звертав увагу, після чого, картонну коробку з-під чаю Ліптонвикинув на узбіччі автодороги Київ-Одеса. Прийшовши до кафе Лісова пісня, він за викрадені гроші купив собі пляшку пива, ємністю 1 л. Потім він пішов до кафе М-05, яке розташоване поряд з кафе Лісова пісня, в якому сівши за стіл, що розташований біля вказаного кафе, почав вживати пиво. За вказаним столом ще сиділа працівниця даного кафе на імя Ганна. Посидівши за вказаним столом близько 30 хвилин, він знову повернувся до кафе Лісова пісня, де придбав собі картоплю пюре та дві котлети і знову розрахувавшись за замовлене викраденими грошовими коштами в сумі 32 гривні. В подальшому, близько 6 години, він пішов до кафе Валентина, де замовив 150 грам горілки, бутерброд та чашку кави, заплативши за замовлене 23 гривні. Коли він вживав придбане ним, то до приміщення вказаного кафе зайшла жителька с. Сніжки на імя Тетяна, яка запитала в нього чи заходив він до приміщення кафе ПП Цимбал, на що він відповів, що не заходив. Після чого, жінка сказала, щоб він показав речі, які знаходяться в кишені. Зрозумівши, що працівники кафе дізнаються, що крадіжку грошових коштів з приміщення кухні здійснив він, оскільки він раніше до того часто приходив до кафе, він вирішив зізнатися та показав решту викрадених грошей, які в нього залишилися. Після цього, він з вказаною жінкою пішов до кафе ПП Цимбал, куди через деякий час приїхали працівники міліції, які почали оформляти відповідні документи. Також його було доставлено до Ставищенського РВ, де в службовому кабінеті, з його згоди в присутності двох понятих, працівники міліції провели огляд його одягу, де в лівій кишені джинсової куртки виявили та вилучили викрадені ним грошові кошти в сумі 91 гривня. Після чого, останні склали відповідні документи та серії купюр записали до протоколу огляду місця події. Працівникам міліції він пояснив, що грошові кошти в сумі 91 гривні, це ті грошові кошти, які залишилися в нього з 312 гривень, які він таємно викрав із приміщення кафе ПП Цимбал. Де він витратив решту грошових коштів не памятає, оскільки перебував у стані алкогольного спяніння.

У вчиненому підсудний щиро кається, просить суд суворо не карати.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю і його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, суспільно-корисною працею не займається, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості.

Обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_1 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що підсудний вчинив тяжкий злочин, тяжких наслідків від скоєного не наступило, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання йому слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку із зобов'язанням відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти зазначені органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до підсудного ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Речові докази: 4 грошові купюри номіналом по 10 гривень, 6 купюр номіналом по 5 гривень, 2 купюри номіналом по 2 гривні та 17 купюр номіналом по 1 гривні, загальною сумою 91 гривня, повернути власнику ОСОБА_2, відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, не змінювати до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: 4 грошові купюри номіналом по 10 гривень, 6 купюр номіналом по 5 гривень, 2 купюри номіналом по 2 гривні та 17 купюр номіналом по 1 гривні, загальною сумою 91 гривня, повернути власнику ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя Т. Н. Скороход