Справа №11-207/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв
Номер провадження Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Демченка М. О.,

суддів - Моїсеєнко Т. М., Сінашенка В. Г.,

з участю прокурора - Кононенко К.М.,

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він 22 серпня 2010 року близько 02 години ночі , перебуваючи на вул. Весняній в м. Суми разом з не встановленою органами досудового слідства особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, застосувавши фізичне насильство, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_4, вартістю 853 грн., спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

На вирок суду адвокат ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій він вважає, що суд призначив йому занадто суворе покарання без урахування як помякшуючих його вину обставин: заподіяння незначної шкоди, виховується без батьків, вперше притягується до відповідальності, вину визнав, шкоду відшкодував, на момент вчинення злочину був неповнолітнім. Також він вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що злочин було вчинено в групі осіб. А тому він просить вирок суду змінити, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік і виключити із обвинувачення кваліфікуючу ознаку за ч.2 ст. 186 КК України попередня змова групи осіб.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_2 міркування прокурора Кононенко К.М. про залишення вироку суду без зміни, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_3. у вчиненні злочину за обставин зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за 2 ст.186 КК України є обґрунтованими та законним.

Дослідивши зібрані органами досудового слідства докази, суд цілком обґрунтовано і законно поклав в основу вироку, крім часткового визнання вини самим засудженим, покази потерпілого, який стверджував що, як під час досудового слідства, так і в суді про те що напад на нього здійснили дві особи. Також двоє осіб і приймало участь у заволодінні майна, але він їх розгледіти не зміг так як події відбувалися вночі. Тому вимога адвоката в апеляції стосовно виключення із обвинувачення кваліфікуючу ознаку попередню змову і групу осіб задоволенню не підлягає як необгрунтовану.

Що стосується посилання адвоката ОСОБА_2 в апеляції на суворість призначеного засудженому покарання, то воно на думку колегії суддів є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Суд при призначенні покарання прийшов до висновку що у засудженого відсутні обтяжуючі його вину обставини. Перелічивши помякшуючі покарання обставини і цілком обґрунтовано прийшов до висновку що засудженому необхідно призначити покарання нижче ті найнижчої межі ніж передбачено санкцією статті за якою він визнаний винним.

В той же час суд не в повній мірі врахував думку потерпілої сторони яка письмово зверталась до суду з пропозицією суворо не карати засудженого, Свої вимоги потерпілий і його представник мотивували тим що ще під час досудового слідства матеріальні збитки їм були відшкодовані, а моральну шкоду також було добровільно погашено. Представник служби у справам молоді також вважав що засуджений може бути виправлений в умовах ізоляції від суспільства. При цьому він посилався на те що ОСОБА_3 навчається у будівельному коледжі, серед однолітків користується повагою, приймає активну участь у суспільному житті групи як профорг, позитивно характеризується.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим пом'якшити призначене судом ОСОБА_5 покарання та із застосуванням ст. ст. 104, 75 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, тим самим частково задовольнивши апеляція адвоката і змінивши вирок суду в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1) Апеляцію захисника ОСОБА_2 задовольнити частково, пом'якшити призначене судом покарання.

2) Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2010 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині призначеного покарання.

3) Засудженого за ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі ОСОБА_3 ОСОБА_6 з застосуванням ст.ст. 104, 75 КК України звільнити від покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

4) Звільнити ОСОБА_7 з під варти негайно із зали суду.

5) В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_8. ОСОБА_9.