АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/241/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Кримінальні справи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- засудженого ОСОБА_7
- представника виправної колоні ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.04.2014 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.122, ч.1 ст.304 КК України з урахуванням вимог ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2014 року скорочено наполовину не відбуту частину покарання за вищезазначеним вироком.

15.09.2015 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року йому відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_9 , суд вказав, що згідно вищезазначеного вироку суду початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_9 - 21.08.2014 року, кінець строку - 21.02.2016 року.
До Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 12) засуджений прибув 06.10.2014 року, та на момент розгляду подання відбув 1 рік 2 місяці 1 день, що більше, ніж 2/3 строку призначеного йому покарання, і залишилось відбути 3 місяці 29 днів.
Відповідно до характеристики, наданої начальником відділення СПС № 13 від 07.09.2015 року, ОСОБА_9 за період відбування покарання в Диканівській виправній колонії № 12 норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи.
З метою стимулювання правослухняної поведінки адміністрацією колонії засуджений заохочувався 1 раз, на даний час характеризується посередньо.
Як вказує суд першої інстанції, згідно Витягу з протоколу № 36 засідання комісії від 09.09.2015 року Диканівської виправної колонії Харківської області № 12 по розгляду матеріалів про умовно - дострокове звільнення з під варти засудженого Мішеніна комісією колонії постановлено стриматися від подання матеріалів до суду на умовно - дострокове звільнення з-під варти засудженого, оскільки своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Повторно розглядатися матеріали про можливість подання до суду про умовно - дострокового звільнення будуть не раніше 09.03.2016 року.
Відповідно до п. 6.6. Наказу МЮУ № 847/5 від 08.06.2012 року повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 Кримінального Кодексу України), заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального Кодексу України) або до ДПтС щодо переведення на підставах, встановлених частиною першою ст. 101 КВК України, осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого, і не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше ніж через шість місяців.
Суд зазначає, що повторний розгляд комісією установи питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого можливий лише не раніше 09.03.2016 року при умові, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці доведе своє виправлення.
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року, та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що відповідно до характеристики, наданої начальником відділення СПС № 13 від 07.09.2015 року він за період відбування покарання у ДВК №12 норми, які визначають порядок, умови відбуття покарання, розпорядок дня не порушував, виконує установлені законодавством вимоги персоналу установи, за відповідальне відношення до робочого місця, з робочим інструментом, а також за правослухняну поведінку був заохочений адміністрацією колонії, має соціальні зв`язки, спілкується з родичами та друзями за допомогою листування та телефонних дзвінків.
Як вказує апелянт, маючи таку характеристику, комісією колонії 09.09.2015 року було вирішено утриматись від подання матеріалів до суду щодо його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, чим було порушено його право на свободу.
Також, на думку засудженого, була порушена ст.81 КК України, оскільки немає жодної підстави для не застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та представника виправної колонії, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги з додатковими доводами та перевіривши матеріали судового провадження, провівши судове засідання у режимі відеоконференції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Постановляючи своє рішення про відмову ОСОБА_9 у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції послався на відсутність підстав для такого звільнення, вказавши, що умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути розглянуто на засіданні комісії не раніше, ніж через шість місяців з дня винесення рішення про відмову, тобто 09.03.2016 року, та за час відбування покаранням в Диканівській виправній колонії № 12 Мішенін не виявив готовності до самокерованої соціально - правомірної поведінки.
Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що матеріали щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відношенні Мішені можуть бути розглянуто на засіданні комісії не раніше ніж через шість місяців з дня винесення рішення про відмову, тобто 09.03.2016 року, оскільки згідно з витягом з протоколу №36 засідання комісії від 09.09.2015 року було постановлено стриматися від подання матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як він свою поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Тим самим, на думку колегії суддів, адміністрація виправної колонії, де відбуває покарання ОСОБА_9 , 09.09.2015 року фактично відмовила йому в умовно достроковом звільнені, а суд першої інстанції законно та обґрунтовано визнав, що повторний розгляд подання про умовно-дострокове звільнення засудженого може бути розглянуто не раніше 09.03.2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно дострокове звільнення без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий

Судді -