печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8785/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., при секретарі Липській І.С., за участю: особи яка звернулася зі скаргою ОСОБА_1, участю старшого прокурора Генеральної Прокуратури України, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаною скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по його заявах від 22 квітня 2013 року № 87 про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 за співучасті старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_2, прокурора відділу Прокуратури м. Києва ОСОБА_3 за прихованою співучастю заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4 та № 88 про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 за співучастю прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 за прихованою співучастю прокурорів відділів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6, ОСОБА_7 В обґрунтування скарги посилається на те, що йому безпідставно було відмовлено у внесенні вищенаведених заяв про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою скаргу з викладених у ній підстав підтримав, просив задовольнити.

Старший прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 проти скарги заперечила просила відмовити у її задоволенні посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора Олексюк Т.Г. надані відомості, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть

бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому проваджені, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, окрім іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином виходячи зі змісту наведеної статті, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Виходячи з аналізу змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Доводи ОСОБА_1 викладені ним в заяві від 22 квітня 2013 року № 87 про кримінальне правопорушення, ґрунтуються на постановленні суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 завідомо неправосудної ухвали у справі № 757/7295/13-к . При цьому у вказаній заяві ОСОБА_1 не зазначено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею, не міститься відомостей, фактичних даних про обставини, які б свідчили про ухвалення завідомо неправосудного судового рішення i по суті зводиться до незгоди заявника з ухваленим судовим рішенням.

Посилання ОСОБА_1 на те, що неправосудність судового рішення може бути встановлена лише шляхом кримінального провадження є необґрунтованими, i по суті хибним розумінням з тлумаченням на власний розсуд об'єктивної сторони складу злочину за ч. 1 ст. 375 КК України, яка полягає у завідомій неправосудності судового рішення, що i підлягає встановленню в ході кримінального провадження за наявності на те підстав, оскільки рішення яке набрало чинності, вважається законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повного та всебічного встановлення обставин справи та об'єктивної оцінки доказів, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Невідповідність судового рішення вказаним вимогам охоплюється поняттям його неправосудності i може бути встановлена лише процесуальним шляхом, що забезпечується процедурою перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами того судочинства, в порядку якого дане рішення ухвалено. Поряд з цим, само по co6i скасування судового рішення не вказує на його завідому неправосудність, оскільки доводи щодо цього мають містити відомості про фактичні обставини, які можуть свідчити про завідому неправосудність скасованого рішення.

Отже, твердження ОСОБА_1 наведені у його заяві № 87 про вчинення кримінального правопорушення є голослівним, суб'єктивним сприйняттям та оцінкою судового рішення, внаслідок особистої незгоди з цим рішенням.

Слід також відмітити, що незважаючи на те, що подану 22 квітня 2013 року заяву ОСОБА_1 вважає «заявою про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 за співучасті старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_2, прокурора відділу Прокуратури м. Києва ОСОБА_3 за прихованою співучастю заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4

За наведених обставин, вважаю відсутніми підстави згідно ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей по вказаній заяві до ЄРДР, а висновок начальника відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України І.Кухарчука об'єктивним та обґрунтованим, тому скарга ОСОБА_1 в частині невнесення до ЄРДР його заяви від 22 квітня 2013 року № 87 про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 за співучасті старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_2, прокурора відділу Прокуратури м. Києва ОСОБА_3 за прихованою співучастю заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_1 і в частині оскарження дій, щодо невнесення до ЄРДР його заяви № 88 про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 за співучастю прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 за прихованою співучастю прокурорів відділів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6, ОСОБА_7

Так, 25 квітня 2013 року начальником відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України І.Кухарчуком заяву ОСОБА_1 № 88 про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 за співучастю прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 за прихованою співучастю прокурорів відділів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6, ОСОБА_7, супровідним листом № 06/1-1255-03 було направлено до Прокуратури м. Києва для організації розгляду відповідно до вимог чинного законодавства із зобов'язанням повідомити заявника про результати такого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

Більше того, згідно з п. 3.8 наказу Генерального прокурора України № 125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва за територіальним принципом відповідають вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1,

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.М. Соколов