Справа № 11-1261 Головуючий у І інстанції Рудик
Категорія 35 28.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орла А.І.

суддів Костенко І.В., Полосенко В.С.

з участю прокурора Тарасюк Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції помічника прокурора Миронівського району Гут Г.В. на вирок Миронівського районного суду Київської області від 23 серпня 2011 року, яким :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 15.05.2002 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки на підставі ст. 75 КК України, 06.07.2004 року Подільським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.02.2008 року умовно-достроково на 9 місяців 13 днів, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

18.11.2010 року біля 11 години, ОСОБА_2, перебуваючи в будинку ОСОБА_3, що розташований в с. Тулинці по вул. 12 Липня, 42, скориставшись відсутністю господині, таємно від оточуючих викрав золотий ланцюжок вартістю 1800 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 в період з 15 по 20 травня 2011 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, повторно, перебуваючи в будинку по вул. Перемоги, 57 в с. Тулинці, що належить ОСОБА_4, біля 12 години ,скориставшись відсутністю господаря будинку, таємно від оточуючих викрав мобільний телефон Самсунг вартістю 170 грн. зі стартовим пакетом Білан вартістю 10 грн.. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім цього, 05.06.2011 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи в будинку ОСОБА_5, скориставшись відсутністю господині, таємно від оточуючих повторно викрав мобільний телефон Самсунг вартістю 680 грн. зі стартовим пакетом оператора Київстар вартістю 25 грн. на рахунку якого знаходилося 100 грн., мобільний телефон Самсунг вартістю 180 грн. зі стартовим пакетом оператора Лайф вартістю 15 грн. на рахунку якого знаходилося 20 грн., що належали ОСОБА_6, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1020 грн.. Крім цього, 10.06.2011 року близько 22 години, ОСОБА_2 продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу до автомобіля ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7 та знаходився на вулиці біля будинку № 37 по вул. 12 Липня в с. Тулинці, ключами, що знаходилися в замку запалювання, завів двигун та спрямував автомобіль в м. Канів Черкаської області.

На даний вирок суду прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції помічником прокурора Миронівського району Гут Г.В. подана апеляція, в якій він просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В обґрунтуванні апеляції зазначено, що вирок суду є незаконним у звязку з невідповідністю (мякістю) призначеного покарання особі засудженого та характеру вчиненого ним діяння і неправильним застосуванням кримінального закону. Зокрема в апеляції зазначено, що судом не враховано, що ОСОБА_2 вчинив ряд тяжких злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, передбачених ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Вважає застосування до засудженого ст. 75 КК України безпідставним.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію і просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, засудженого ОСОБА_2 який просить не задовольняти апеляцію прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково.

Фактичні обставини справи та кваліфікація інкримінованих ОСОБА_2 злочинів учасниками процесу не оскаржуються.

Винність засудженого ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна вчиненого повторно та незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, вірно встановлена судом, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами та ні ким з учасників процесу не оспорюється.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання : у межах санкції статті КК що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не врахував та не обґрунтував належним чином свого висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання судом не належним чином враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, конкретні обставини справи.

В звязку з вище викладеним, колегія суддів вважає, що вирок суду у відповідності з п. 5 ст. 367 КК України підлягає скасуванню в частині призначеного судом покарання в звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Колегія суддів на даний час позбавлена можливості постановити свій вирок, поскільки згідно повідомлення начальника Черкаського слідчого ізолятора, ОСОБА_2 засуджений 29.11.2011 року ще й Канівським міськрайонним судом Черкаської області.

В звязку з вище викладеним, вирок суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого слід усунути зазначені в даній ухвалі недоліки. В разі доведеності вини Рудика в тому ж обємі та за тих же обставин, призначене йому покарання за оскаржуваним вироком слід вважати мяким.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора яки брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково. Вирок Миронівського районного суду Київської області від 23 серпня 2011 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, іншим складом суду.

СУДДІ: