Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/138/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010524 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який отримав середню-спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження: представник потерпілого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 23.10.2015 приблизно о 14 год. 45 хв., знаходячись у приміщенні торгівельного залу супермаркету «Велика Кишеня», що розташований по пр. Леся Курбаса, 6-Г у м. Києві, вирішив таємно вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Фудмережа».
З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись у торгівельному залі даного супермаркету, проходячи вздовж торгівельних полиць, та скориставшись тим, що за його діями ніхто із оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгівельних полиць чуже майно, а саме: зовнішній акумулятор «Pover Bank», в кількості 1 шт., вартістю 299 грн 99 коп., з якого зняв упаковку та сховав до правого рукава куртки.
Цього ж дня приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого кримінального правопорушення до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним на власний розсуд, не розрахувавшись на касі, направився до виходу з торгівельного залу, однак довести кримінальне правопорушення до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету «Велика Кишеня», разом з наявним при ньому майном.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 23.10.2015 приблизно о 14 год. 45 хв. він зайшов до супермаркету «Велика Кишеня», що розташований по пр. Леся Курбаса, 6-Г у м. Києві, для здійснення покупок продуктів харчування. Проходячи повз торгівельні полиці, він взяв акумулятор «Pover Bank», з якого зняв упаковку та поклав до правого рукава своєї куртки. На касі він розрахувався за продукти харчування та направився до виходу, однак був затриманий працівниками охорони даного супермаркету.
У судове засідання представник потерпілого ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Клопотань про бажання бути присутнім під час судового розгляду на адресу не надходило.

За таких обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали за можливе за відсутності представника потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження - прокурор, не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням цивільного позову та матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши цивільний позов та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, щоОСОБА_3 вчинив закінчений замах таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, неофіційно працює вантажником, утриманців не має, пільгами не користується, має постійне місце реєстрації та проживання, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, раніше не судимий.

Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді громадських робіт. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Щодо заявленого ТОВ «Фудмережа» цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 299 грн 99 коп., то відповідно до положень ст.ст. 129, 326 КПК України цивільний позов слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 128, 129, 326, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речовий доказ: акумулятор «Pover Bank», в кількості 1 шт. який передано на відповідальне зберігання адміністрації магазину «Велика Кишеня», ТОВ «Фудмережа», що по пр. Леся Курбаса, 6-Г у м. Києві, - залишити у належного володільця.

Цивільний позов ТОВ «Фудмережа» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 299 (двісті дев`яносто дев`ять) грн 99 коп. залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1