11-кп/775/320/2015(м)
263/1923/14-к

Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

визнано винним за ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , визнано винним за ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до вироку суду, 26.12.2013р. приблизно о 03.30год., за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені у окреме провадження у зв`язку з оголошенням у розшук, умисно, з користі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи спільно з єдиним умислом на досягнення зазначеної мети, знаходячись біля супермаркету «Брусниця» по бульвару Шевченка, 89/105 в Жовтневому районі м. Маріуполя, підійшли до потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та стали пред`являти до них вимоги щодо передачі їм мобільних телефонів та після їх відмови ОСОБА_8 , подавивши волю потерпілого ОСОБА_10 до спротиву, нанесенням йому 3 ударів рукою стиснутою в кулак в обличчя, заволодів мобільним телефоном «Самсунг-Гелексі» S5282L з сім-картою мобільного оператора «Київстар» та грошима, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 850грн.
В подальшому ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон передав ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, а також ОСОБА_8 , який вже заволодів майном ОСОБА_10 та підійшов до них, стали спільно втрьох наносити удари ногами по корпусу тіла ОСОБА_11 , при цьому пред`являли вимоги щодо передачі їм грошей та мобільного телефону. Під час скоєння розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_8 застосували до потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я та потребують строк для лікування не менше 6 діб та не більше 21 доби, а потерпілому ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження, які викликали стійку втрату працездатності у розмірі 5%.
Не погодившись з судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити йому більш м`яке покарання.
Апелянт вважає, що суд надав неправильну оцінку доказам, набутим при проведенні досудового розслідування, а також не взяв до уваги той факт, що провину він визнав під фізичним впливом та психологічним тиском працівників Жовтневого РВ.
Також вказує, що показання потерпілих з приводу кількості нанесених ударів суперечать висновкам експертиз, у нього та ОСОБА_12 не було умислу на заволодіння чужим майном.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив вирок скасувати; прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
В апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що оскаржує кваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення за ст. 187 ч.2 КК України, вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані як хуліганство, оскільки він завдавав удари потерпілим в ході сварки, ні грошей, ні телефону не вимагав у потерпілих та не забирав телефону.
Суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , у тому числі і зазначені ним в апеляційній скарзі,які свого свого підтвердження не знайшли.
Вони спростовуються матеріалами справи та добутими по кримінальному провадженню доказами, а саме показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які наполягали, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та з ними ще третій хлопець вимагали сигарети, телефон та гроші, а після відмови стали їх бити, у ОСОБА_10 . ОСОБА_8 з кишені забрав телефон і гроші, показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які показували, що під час зовнішнього огляду в куртці ОСОБА_7 був виявлений мобільний телефон потерпілого, письмовими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
На своїх показаннях потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 наполягали при проведенні слідчого експерименту та викладали обставини вчинення на них розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та встановленою слідством особою, що зафіксовано у протоколах проведення слідчого експерименту від 14.01.2014 року.
Показання потерпілих узгоджуються між собою та з іншими доказами.
Судом першої інстанції перевірено у встановленому порядку заяву ОСОБА_7 про застосування до нього під час досудового слідства незаконних методів ведення досудового слідства.
З даного приводу 07.05.2015р. старшим слідчим 2-го СВ СУ прокуратури Донецької області винесена постанова про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Наведена постанова є чинною (т.3 а/п 174-175).
Також не знайшли підтвердження апеляційні доводи обвинуваченого про неправильну оцінку судом доказів, набутих при проведенні досудового розслідування, а також про визнання ним провини під фізичним впливом та психологічним тиском, оскільки суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки на показаннях потерпілих, свідків, наданих ними під час судового слідства, дав оцінку показанням обвинувачених, також наданих ними в судовому засіданні.
Стосовно доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому занадто суворого покарання, колегія суддів також не може з ними погодитися.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 покарання та його розміру, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості та конкретні обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, за якими ОСОБА_7 не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що суд визнав обставиною обтяжуючою покарання.
З урахуванням усіх цих обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та призначив мінімальне покарання, встановлене в санкції статті за цей злочин.
На думку колегії суддів, такий висновок щодо виду та розміру кримінального покарання є правильним, а покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 справедливим та відповідає вимогам ст.65 КК України, визначено в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, у відповідності із положеннями Загальної частини КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить апеляційних підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване судове рішення.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції (у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним) зазначено, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , тоді як судовий розгляд проводився лише стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувальний вирок щодо ОСОБА_9 судом не ухвалювався.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно до вимог ч.2 ст. 404 КПК України, зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого, необхідно виключити з мотивувальної частини вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання суду на вчинення злочину з ОСОБА_9 та вважати, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.
Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.06.2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на вчинення злочину з ОСОБА_9 , вважати, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4