АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5633/13Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/392/15 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

при секретарі - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури міста Тернополя ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2015 року.
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України повернуто прокурору м. Тернополя, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті не зазначено час та місце вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, і не описана об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення, а також відсутній підпис старшого прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_9 , який 25 березня 2013 року затвердив цей обвинувальний акт, до якого додана копія розписки ОСОБА_6 про отримання копій обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування, що позбавило суд можливості переконатися в достовірності підпису ОСОБА_6 .

Не погодившись із рішенням суду, старший прокурор прокуратури міста Тернополя ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 02 вересня 2015 року скасувати, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та внаслідок істотного порушення кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує на те, що в обвинувальному акті фактично викладено формулювання обвинувачення, яке полягає в посиланні на те, що ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому твердження суду щодо неконкретності формулювання обвинувачення вважає безпідставним та надуманим.

Також на її думку, викладені в ухвалі зауваження суду не є суттєвими та не перешкоджають призначенню кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ст.395 КК України до судового розгляду.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, міркування прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній підстав, просить дану ухвалу суду скасувати, і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, ст.314 КПК України визначено порядок проведення підготовчого судового засідання, під час якого з`ясовується наявність підстав для прийняття судом рішень, передбачених частиною 3 цієї статті.

Повернути обвинувальний акт на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції в ухвалі вірно зазначив про те, що вказані вимоги КПК України належним чином виконано не було.

Зокрема, як убачається з обвинувального акта, досудовим розслідуванням ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, тобто в порушенні правил адміністративного нагляду, однак не зазначається час та місце скоєння нею даного кримінального правопорушення.

Тому, суд першої інстанції в ухвалі підставно вказав на те, що відсутність у обвинувальному акті часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, позбавляє суд можливості встановити чи це кримінальне правопорушення було вчинено протягом терміну, на який встановлено адміністративний нагляд, чи поза ним.

Також обґрунтовано суд першої інстанції звернув увагу в ухвалі і на те, що у обвинувальному акті не описана об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, не зазначено в чому полягає порушення обвинуваченою ОСОБА_6 правил адміністративного нагляду чи у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, чи в неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

З огляду на наведене, обґрунтованим і належно мотивованим є висновок суду першої інстанції про істотну неконкретність обвинувачення, яка позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 та прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, на підставі ч.1 ст.337 КПК України.

Окрім того, ч.3 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Проте, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України підписаний лише слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 , а підпис старшого прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_9 , який 25 березня 2013 року затвердив вказаний обвинувальний акт, відсутній, на що підставно вказав в ухвалі суд першої інстанції.

У відповідності до п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297 1 цього Кодексу).

Незважаючи на це, до обвинувального акта додана копія зазначеної розписки, а не оригінал, що у свою чергу позбавляє суд першої інстанції можливості переконатися у достовірності підпису обвинуваченої ОСОБА_6 .

Беручи до уваги наведене, колегія суддів приходить до переконання, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України не відповідає вимогам КПК України, і виходячи з положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, рішення суду першої інстанції про його повернення прокурору є законним.

Підстав для скасування даної ухвали суду від 02 вересня 2015 року з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури міста Тернополя ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, повернуто прокурору м. Тернополя без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2