Справа №489/521/15-к 24.11.2015 24.11.2015 24.11.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року м.Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 1 жовтня 2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ст. 185 ч.2, ст. 309 ч.2 КК України,
за участю:
В С Т А Н О В И В:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене покарання.
Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі та злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Провадження № 11-кп/784/826/15 Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.185 ч.2, ст.309 ч.2 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
КК України
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком апеляційного суду Миколаївської області від 03.09.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_4 до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 196 грн. 56 коп. за проведення судово-хімічної експертизи.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, вважає, що йому призначено занадто суворе покарання. Зазначає, що він щиро розкаявся у скоєному та відшкодував потерпілому ОСОБА_9 спричинену шкоду. Також вказує, що він тяжко хворіє і потребує лікування в умовах стаціонару.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.01.2015 року, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходився в приміщенні кафе «Волга», розташованого по вул.Миколаївській в м.Миколаєві, де в ході розпиття спиртних напоїв незаконно придбав для особистого вживання у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в перерахунку на суху речовину 0,036 гр. Вказаний наркотичний засіб в той же день, 08.01.2015 року, приблизно о 17 год., був вилучений у ОСОБА_4 біля будинку № 17 по пр.Миру в м.Миколаєві в ході затримання його за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КУпАП.

Крім того, 08.06.2015 року, приблизно о 14 год., ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину «33 квадратних метри» по вул. Космонавтів, 81 в м.Миколаєві, побачивши чоловіка біля банкомату, у якого в задній кишені знаходився мобільний телефон, підійшов до нього та витягнув телефон «Samsung GT-E1200I», вартістю 300 грн. з сім -карткою оператора «Лайф», спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді; пояснення захисника, який підтримав подану обвинуваченим апеляцію; думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та просив залишити його без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Обставини провадження, доведеність винуватості та кваліфікація дій апелянтом не оскаржуються і в цій частині вирок суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.404 КПК України, не перевірявся.

Що стосується покарання, то воно призначено обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та даних про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, в тому числі за скоєння корисливих злочинів та злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, характеризується негативно, перебуває на обліку в ОНД з діагнозом «синдром залежності від опіатів, ефедрона, канабіоїдів, алкоголю».

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого, тобто ту обставину, на яку посилається апелянт.

Як обставину, що обтяжує покарання судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, призначивши йому покарання в межах санкцій ст. 185 ч.2, ст. 309 ч.2 КК України.

Оскільки після ухвалення вироку апеляційного суду Миколаївської області від 03.09.2015 року було встановлено, що ОСОБА_4 винен ще в інших злочинах, вчинених ним до постановлення вироку, суд правильно застосував положення ст. 70 ч.4 КК України і призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Те, що потерпілий ОСОБА_9 , у якого ОСОБА_4 викрав мобільний телефон, не має претензій до обвинуваченого, в даному випадку, не є підставою для пом`якшення покарання, оскільки покарання за злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України призначено обвинуваченому в мінімальних межах даної санкції статті.

Стан здоров`я обвинуваченого судом враховано і в даному випадку також не є підставою для пом`якшення покарання. Даних про те, що обвинувачений ОСОБА_4 потребує лікування в умовах стаціонару в матеріалах кримінального провадження немає.

Таким чином, відсутні підстави для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 1 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_4 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той строк з дня отримання її копії.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3