АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

10 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року в кримінальному провадженні під №0003923, внесеному до ЄРДР 22.04.2015 р., частково задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою на чотирнадцять днів, а саме до 23:30 години 11 серпня 2015 року включно, тобто в межах дії досудового розслідування, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в сел. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, відмовлено.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців, слідчий суддя місцевого суду врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, в зв`язку із чим у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, яке передбачає покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, характер і обставини вчинення злочину, так яким чином він встановлений та сформульований за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що ризики встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, продовжують існувати, що свідчить про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, які випливають з положень ст. 177 КПК України, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2015 р., про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 до чотирьох місяців, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі.

На обгрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зважає на те, що ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України так і даних на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, необхідності продовження строку тримання під вартою. Також апелянт зазначає про ненаведення слідчим суддею в ухвалі жодної обставини розумності строків тримання під вартою підозрюваного, а таке є порушенням практики Європейського Суду з прав людини. Тому, на думку апелянта, слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання припустився неповноти судового розгляду, та постановив рішення з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що відповідно є підставами для його скасування судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення; доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу захисника такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

За змістом вимог, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

До цього ж, відповідно з правилами, визначеними п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що наявний хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з ухвали слідчого судді, СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003923 від 22.04.2015 року щодо ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

28.04.2015 р. ОСОБА_6 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с.п. 7-8).

29.04.2015 р. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30.04.2015 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на двадцять діб з моменту затримання.

15.05.2015 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 29.06.2015 року включно.

26.06.2015 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 29.07.2015 року включно.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні 24.07.2015 р. продовжено заступником прокурора м. Києва до чотирьох місяців.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя місцевого суду встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшились.

Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати великий обсяг необхідних й достатніх слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими, викладені у клопотанні та в ухвалі ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, дані про його особу, який не одружений, не працює, не має постійного місця проживання в м. Києві, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру в тяжкому кримінальному правопорушенні, вчиненому з умисним посяганням на життя людини.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи захисника ОСОБА_5 , про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої ним апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року в кримінальному провадженні №0003923, внесеному до ЄРДР 22.04.2015 р., якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою на чотирнадцять днів, а саме до 23:30 години 11 серпня 2015 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 н Д. М а с е н к о О. П р и с я ж н ю к