АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/153/16 Справа № 177/165/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, ОСОБА_6 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у кримінальному провадженні №0000061 від 24.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, щодо

підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, освіта середньо спеціальна, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

якою у задоволенні клопотання слідчого Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було відмовлено та до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту :

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,
за участю в режимі дистанційного

провадження (відео конференції)

захисника адвоката ОСОБА_11 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було відмовлено та до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Строк дії запобіжного заходу визначено ухвалою до 25 березня 2016 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий судддя вказав про недоведеність усіх ризиків, зазначених в клопотанні слідчим, а також вказав про те, що слідчим в судовому засіданні не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Також вказано, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

В апеляції:

Прокурор, який приймав участь під час розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що вказана ухвала суду на його думку є незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду, викладені в судовому рішенні, щодо недоведеності ризики можливого вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вважає обґрунтування в клопотанні слідчого належними та достатніми, а ризики доведеними.

На його думку, ОСОБА_7 , який підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду , незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні, що само по собі є суттєвим.

Зазначає, що стороною захисту не було доведено належність ОСОБА_7 домоволодіння за адресою, де визначено застосування домашнього арешту.

Просить скасувати вказану ухвалу суду, вважає що до ОСОБА_7 має бути застосований лише найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу скасувати, обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доводи захисника ОСОБА_11 , який просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, думку ОСОБА_7 , який підтримав позицію свого захисника, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно статті 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 24 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками за ч. 3 ст. 187 КК України.

25.01.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 23.01.2016 року діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , маючи наміри на вчинення розбійного нападу, скориставшись тим, що Філон знайомий з подружжям ОСОБА_13 , проникли до оселі останніх, де ОСОБА_7 , використовуючи ніж з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 , забезпечив ОСОБА_14 можливість безперебійно заволодіти майном подружжя ОСОБА_13 , а саме телевізором.

26.01.2016 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області подано клопотання слідчого Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Суд, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вивчив матеріали кримінального провадження, дослідив відповідні документи, вислухав думку учасників судового розгляду, та мотивуючи прийняте рішення, вказав, що слідчим та прокурором не було доведено обґрунтованості ризиків, які на думку слідчого та прокурора наявні на час розгляду клопотання та не наведено доводів та підстав, які б підтверджували неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Перевіркою матеріалів провадження також встановлено, що в клопотанні, поданому до суду першої інстанції, а також прокурором та слідчим в судовому засіданні належним чином не доведено наявність ризику щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, не обґрунтовано того, що застосування біль м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

В своїй апеляційній скарзі прокурор також не наводить обґрунтувань ризикам, які він вважає наявними на час розгляду клопотання, а лише обмежився їх переліком, посилався на обґрунтованість підозри та покарання, яке загрожує підозрюваному, та мотивував наявність ризику вчинення нового злочину покаранням, передбаченим ч. 3 ст. 187 КК України, яке загрожує ОСОБА_7 , відомостями про його особу, тим що підозрюваний не працює та немає постійного прибутку. Але з пояснень обвинуваченого вбачається, що він тимчасово працює, має певне місце фактичного проживання, на яке вірно послався слідчий суддя, при обранні домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що ці доводи прокурора щодо наявності вказаного ризику, ніяким чином не обґрунтовують його, більш того, свідчать про відсутність у ОСОБА_7 об`єктивної можливості ухилятися від слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно правовій позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що і було реалізовано слідчим суддею при розгляді клопотання.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів, внаслідок перевірки матеріалів провадження, не встановлено.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення суду першої інстанції законним, і погоджується з ним, і будь-яких підстав для задоволенні апеляційної скарги прокурора, - не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який приймав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4