АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1462/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
з секретарем - ОСОБА_8 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
З ухвалою слідчого судді від 02 жовтня 2015 року не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі залишення в силі ухвали слідчого судді - визначити ОСОБА_7 розмір застави, яка б була можливою для сплати родиною підозрюваного. На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм кримінального та процесуального права, а також прав людини. Захисник вказує, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчим не надано перелік доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , наявність ризиків у кримінальному провадженні та неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу. Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_11 визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, розкаявся та співпрацює зі слідством, активно сприяє розкриттю злочину, надає слідству усі необхідні відомості; має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, міцні соціальні зв*язки, літню матір, яка тяжко хворіє та потребує постійної допомоги у господарстві та ретельного догляду. Посилаючись на практику ЄСПЛ, захисник вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а слідчий суддя недостатньо ретельно проаналізував можливість обрання ОСОБА_7 іншого, більш м*якого запобіжного заходу, не пов*язаного із триманням під вартою.
Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 02 жовтня 2015 року слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 (а.с.5-8).
Звертаючись до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисних тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.1-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України ;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_12 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі; з висновком слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 умисних тяжких корисливих злочинів проти здоров*я населення, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що є соціально небезпечним та має широку розповсюдженість, вчинених повторно, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а саме за санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна; кількості епізодів збуту наркотичних засобів; а також даними про особу підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини, пов*язані із незаконним обігом наркотичних засобів, має не погашені та не зняті в установленому порядку судимості, що негативно впливає на його репутацію; не одружений та не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв*язків та офіційного джерела отримання прибутку; спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов*язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов*язків, передбачених цим Кодексов, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, а саме : 1. щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2. щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3. щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчий суддя, пославшись в мотивувальній частині ухвали на вказану норму процесуального закону, при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави у кримінальному провадженні не визначив.
Оскільки жодних обставин, із числа передбачених ч.4 ст.183 КПК України, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не встановлено, визначити розмір застави при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обов*язком суду.
Враховуючи, що ухвала слідчого судді від 12 жовтня 2015 року не оскаржена та не скасована в установленому законом порядку, слід вважати, що до підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 год. 29 листопада 2015 року із визначенням застави у розмірі 40 000 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 02 жовтня 2015 року ( з урахуванням ухвали від 12 жовтня 2015 року про уточнення) законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2015 року (з урахуванням ухвали від 12 жовтня 2015 року про уточнення) про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.00 год. 29 листопада 2015 року із визначенням застави у розмірі 40 000 грн. залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :