Справа № 2518/1546/2012
Провадження №1/743/3/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2013 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарях Сташків І.Г., Прохоренко А.В.,

з участю: потерпілої ОСОБА_1,

представника цивільного відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальну справу про обвинувачення

● ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, 18 червня 2012 року близько 15 години 20 хвилин, знаходячись на вул. Молодіжна в с. Мокрі Велички Ріпкинського району Чернігівської області, на ґрунті неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_1, умисно, руками наніс удари в область обличчя та верхніх кінцівок потерпілої ОСОБА_1, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та на обох верхніх кінцівках, які не потягли короткочасного розладу здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, свою вину у вчиненні злочину не визнав повністю та пояснив, що 18 червня 2012 року після обіду він виганяв свою корову на пасовище. По вулиці Молодіжна також гнала свою корову сусідка ОСОБА_1, яка почала до нього чіплятись. Він їй зробив зауваження з приводу того, що вона напередодні вдарила палкою його корову. За це ОСОБА_1 відповіла йому нецензурною лайкою. Він образився та рукою штовхнув потерпілу у плече, але вона не впала. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій він не заподіював, ланцюжок не рвав. Позовні вимоги не визнає повністю.

Незважаючи на таку позицію підсудного, його вина у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій повністю знайшла своє підтвердження на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні.

Так, допитана судом в якості потерпілої ОСОБА_1 показала, що 15 червня 2012 року корова підсудного вдарила її рогами. Через декілька днів, а саме, 18.06.2012 року після 15 години, коли вона виганяла свою корову на пасовище, то зустріла сусіда підсудного по справі, який також виганяв свою корову. Підсудний відразу почав виказувати їй з приводу того, що вона лається на його дружину та побила його корову. Вона відповіла йому, що буде завжди бити чим прийдеться його корову, якщо та буде колотися рогами. Почувши це, ОСОБА_3,схопив її однією рукою за підборіддя, а іншою почав бити. Вона стала кричати на всю вулицю. Оскільки золотий ланцюжок, що був у неї на шиї, від дій підсудного порвався, то вона однією рукою тримала ланцюжок, а іншою намагалася відбитися від ОСОБА_3 На галас вибігла дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4, остання бачила, що ОСОБА_3 порвав ланцюжок, але вона відразу заявила, що вони нічого не будуть відшкодовувати. Внаслідок дій підсудного їй завдано матеріальну та моральну шкоду. Позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позові, просить задовольнити.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_4 показала, що вона являється дружиною підсудного. 18 червня 2012 року її чоловік погнав корову на пасовище. В цей час вона з вулиці почула крики та зрозуміла, що кричать її чоловік та ОСОБА_1 Вона відразу вибігла на вулицю та побачила, що ОСОБА_1, у якої в руках була палка, бє її чоловіка. ОСОБА_3 хотів вдарити потерпілу по обличчю, але в нього не вийшло.

Свідок ОСОБА_5 в суді показала, що вона обіймає посаду голови ОСОБА_5 Шевченківської сільської ради. До подій 18 червня 2012 року вона не чула, щоб між Скоринцовими та ОСОБА_1 були якійсь конфлікти. 18 червня 2012 року після обіду, але до 16 години, в сільську раду приїхала ОСОБА_1 Вона була в знервованому, збудженому стані і розповіла, що у неї відбувся конфлікт зі ОСОБА_3 Як вона зрозуміла зі слів ОСОБА_1, в ході конфлікту між нею та ОСОБА_3 сталася штовханина, під час якої ОСОБА_3 порвав ОСОБА_1 золотий ланцюжок. Цей ланцюжок ОСОБА_1 показала їй, він дійсно був розірваний. Вона запропонувала ОСОБА_1 покласти ланцюжок у файл та зберігати до вирішення конфлікту. Пізніше вона дізналася, що ОСОБА_1 звернулась до правоохоронних органів.

Судом оглянуто, наданий потерпілою, ланцюжок з жовтого металу, цілісність якого пошкоджена, він складається з трьох фрагментів. Пошкоджений ланцюжок зберігається у поліетиленовому канцелярському файлі. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що це саме той ланцюжок, що предявила їй ОСОБА_1 18.06.2012 року, заявивши, що його порвав під час штовханини ОСОБА_3 Фрагменти ланцюжка зберігаються в тому ж файлі, що вона дала ОСОБА_1 18.06.2012 року в приміщенні сільської ради.

З висновку судово медичного експерта №1609 від 18.12.2012 року встановлено, що у гр.. ОСОБА_1 мались тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та обох верхніх кінцівках, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитися 18.06.12 року. Описані вище тілесні ушкодження, як в комплексі, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вони не потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Для виникнення всіх описаних тілесних ушкоджень потерпілій було завдано не менш ніж 4 травматичні впливи. Виникнення всіх виявлених тілесних ушкоджень внаслідок одноразового падіння на площині (з висоти власного зросту), з послідуючим ударом о неї, на думку експерта, є вкрай сумнівним. На думку експерта, можливим є утворення всіх описаних вище тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпіла в скарзі приватного обвинувачення та поясненнях даних суду.

З оглянутого судом протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2012 року видно, що на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 119 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 18.06.2012 року близько 15 години в с. М.Велички по вул.. Молодіжній, він вчинив сварку зі своєю сусідкою ОСОБА_1, ображав її грубою, нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 власноручно написав згоден.

Судом оглянуто матеріали перевірки відмовний матеріал № 866 по заяві ОСОБА_1

Встановлено, що 19.06.2012 року ОСОБА_1 звернулась до Ріпкинського РВ УМВС із заявою, про те, що 18.06.2012 року ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження та погрожував фізичною розправою.

За заявою ОСОБА_1 їй було видано направлення на СМД, висновками якого встановлено наявність у ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень вигляді синців на обличчі та на обох верхніх кінцівках, та проведено перевірку фактів, викладених у заяві.

Постановою ДІМ Ріпкинського РВ УМВС України від 22.08.2012 року в порушенні кримінальної справи відмовлено та розяснено право ОСОБА_1 звернутись до суду зі скаргою приватного обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою приватного обвинувачення, вказавши в ній, що події відбулися 15.06.2012 року. При цьому в судовому засіданні вона уточнила та судом також було встановлено на підставі досліджених матеріалів, що події, на які вказує потерпіла, відбулися 18.06.2012 року. В звязку з цим, потерпіла подала суду виправлену скаргу приватного обвинувачення, в якій уточнено дату вчинення відносно неї злочину 18.06.2012 року.

Таким чином, на думку суду, винність підсудного ОСОБА_3 в умисному заподіянні 18.06.2012 року під час конфлікту легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 повністю знайшла своє підтвердження на підставі доказів, що досліджені судом. Покази потерпілої, які узгоджуються з показами свідка ОСОБА_5 та іншими доказами, судом визнаються достовірними та кладуться в основу обвинувального вироку.

До показів свідка ОСОБА_4 суд відноситься критично, оскільки ці покази суперечать здобутим по справі доказам. А враховуючи, що свідок є дружиною підсудного, то суд визнає ці покази такими, що направлені на намагання допомогти підсудному уникнути відповідальності за скоєне.

Дії підсудного підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання підсудного, суд вважає по справі не встановлено.

ОСОБА_3 позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, пенсіонер.

З врахуванням вищенаведених обставин, для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілою по справі заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного матеріальної та моральної шкоди. Проте, в позові потерпілою зазначено дата події 15.06.2012 року, коли їй завдано шкоду. Потерпіла позов не уточнювала. Крім того, потерпілою у скарзі приватного обвинувачення та у позові вказано різний розмір завданої їй злочином матеріальної шкоди. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог. Оскільки предметом розгляду даної справи були події 18.06.2012 року, то позов потерпілої про стягнення, завданої їй 15.06.2012 року матеріальної та моральної шкоди, слід залишити без розгляду.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 К П К України, с у д -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 70 (семидесяти) годин громадських робіт.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя О.В. Павленко