Справа №11-643/11 18.10.2011 18.10.2011 18.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-643/11 Головуючий у першій інстанції:
Категорія: ст.356 ОСОБА_1
КК України Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Хоміка І.М.

суддів: Погорєлової Г.М., Міняйло М. П.

при секретарі Рябеженко А.А.

за участю прокурора Іванова І.В.

виправданих ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціяєю потерпілого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2011 року, яким :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Новий Буг Миколаївської області, громадянка України, раніше

не судима,

- виправдана за ст.356 КК України, в звязку з відсутністю в її діях складу злочину.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка міста Миколаєва, громадянка України , раніше не судима,

- виправдана за ст.356 КК України, в звязку з відсутністю в її діях складу злочину.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7 000 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. судом залишено без задоволення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються ОСОБА_5 в самоправстві за таких обставин.

06 жовтня 2005 року ОСОБА_3 в будинку № 23 по вул.Маяковського у м.Миколаєві самовільно підключила електроенергію, 13 жовтня 2005 року самовільно підключила газопостачання, 20 листопада 2007 року перешкоджала демонтажу газового котла.

ОСОБА_4 проживаючи за вищевказаною адресою в травні 2007 року самовільно зруйнувала літній душ і туалет. З 2004 року по 2009 рік самовільно перебудувала кімнату в коридор, побудувала туалет та сарай, з 11 березня 2009 року по 19 жовтня 2009 року самовільно провела газифікацію будівлі.

Виправдовуючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 місцевий суд послався у вироку на відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого ст.356 КК України.

В апеляції потерпілий ОСОБА_5 просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Вважає, що вирок постановлено з порушенням норм процесуального права.

При цьому посилається на те, що судом неправомірно визнано право власності його матері на будинок, який належить йому. Водночас зазначає, що Ленінським районним судом м.Миколаєва 23 січня 2005 року постановлено рішення, згідно якого комунікації у будинку були відключені, у звязку з ремонтом, але його мати ОСОБА_3, самоправно підключила газопостачання та електроенергію.

Також вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 4, 97 КПК України не порушено кримінальної справи відносно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за шахрайство.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_5 про підтримання доводів скарги та виправданих ОСОБА_3 і ОСОБА_4, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст.356 КК України є обгрунтованими.

Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самовільно підключили електроенергію та провели газифікацію.

Однак, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4В є власницею 1/12 частини будинку № 23 по вул. Маяковського у м.Миколаєві.

Всі роботи по підключенню будинку до вказаних систем виконувались працівниками ВАТ «Миколаївгаз» та ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» у встановленому законом порядку, за заявами абонентів (ОСОБА_4 та ОСОБА_3А.) на підставі правовстановлюючих документів та договорів, укладених з ОСОБА_4, в звязку з тим, що у вказаному будинку проживають неповнолітні діти.

Крім того, із протоколу судового засідання вбачається, що суд під час судового слідства провів ряд слідчих дій направлених на встановлення самоправних дій ОСОБА_3 по перешкодженню демонтажу газового котла, дій ОСОБА_4 по зруйнуванню літнього душу і туалету, перебудуванню кімнати в коридор, будуванню туалету та сараю, однак будь-яких фактичних даних, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в самоправстві не встановлено.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку, про те, що не було здобуто доказів, які б вказували на скоєння виправданими самоправства, тобто самовільного, всупереч встановленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється і прийняв обгрунтоване, вмотивоване рішення, тобто постановив виправдувальний вирок відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відсутністю складу злочину, передбаченого ст.356 КПК України.

Що стосується, клопотання потерпілого про притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України, то суд на законних підставах відмовив йому у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на ст.112 КПК України, згідно якої досудове слідство по вказаній категорії справ проводиться органами внутрішніх справ.

Таким чином, виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 липня 2011 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - без зміни.

Головуючий

Судді