Провадження № 1-в/359/498/2015
У Х В А Л А

Іменем України

7 грудня 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.01.2012 р. Баришівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким (на обмеження волі), -

встановив:
Вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.03.2013 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.05.2013 р., вирок Таращанського районного суду Київської області від 06.03.2013 р. було змінено, а саме пом`якшено призначене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

28.10.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким на обмеження волі, мотивуючи його тим, що за час перебування у місцях позбавлення волі зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований днювальним відділення СПС № 5, та має від адміністрації колонії БВК -119 чотири заохочення. Враховуючи все вищезазначене просив суд замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке, а саме обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник БВК та прокурор не заперечували проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно вироку Таращанського районного суду Київської області від 06.03.2013 року, ОСОБА_4 засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання рахується з 20.02.2013 року.

На момент направлення клопотання до суду ОСОБА_4 відбув 1/2 строку покарання, оскільки засуджений за умисний злочин середньої тяжкості до позбавлення волі, маючи при цьому незняту та непогашену судимість за умисний злочин. Невідбута частина покарання становить 2 роки 3 місяці 7 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р. передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений знаходиться у місцях позбавлення волі з 20.02.2013 р. Під час утримання у Київському слідчих ізоляторах вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 04.06.2013 р. відбуває покарання в БВК № 119. За період відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку, розпорядку дня дотримується, вимог режиму утримання не порушує, стягнень не має. Працевлаштований днювальним відділення СПС № 5. Поставлені завдання виконує сумлінно, якісно та вчасно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення правами начальника установи (33-35) та одне заохочення правами начальника відділення (а.с.36). Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження". При цьому роботи по благоустрою території дільниці та інші допоміжні роботи виконує, розуміє їх необхідність.

У відношенні до представників адміністрації ввічливий, виконує їх законні вимоги. Товаришує із засудженим, які мають потенційно позитивну спрямованість, а з оточуючими будує рівні та доброзичливі взаємовідносини. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Рідні позитивно впливають на поведінку засудженого. Вину за вироком суду визнав повністю. Виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на момент розгляду подання фактично відбув 1/2 частини строку призначеного судом покарання за вчинений ним злочин середньої тяжкості. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів, що став на шлях виправлення.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи, а саме характеристик засудженого від 05.11.2014 р., затвердженої в.о. начальника Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.с.37) та 12.09.2015 р., затвердженої начальником Бориспільської виправної колонії № 119 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 (а.с.38), ОСОБА_4 за період відбування покарання стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим заслуговує на переведення до дільниці соціальної реабілітації та застосування до нього вимог ст. 82 КК України.

За таких обставин, суд вважає за доцільне замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеженням волі із врахуванням ст. 61 КК України, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 61, 82 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.03.2013 року у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий термін 2 роки 3 місяці 7 днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 КВК України, направити засудженого ОСОБА_4 до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1