Справа № 11-647/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції
Категорія 30.06.2010
ПОСТАНОВА

попереднього розгляду

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Габрієля В.О., з участю прокурора Чупринської Є.М., розглянувши при попередньому розгляді кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2010 року визнано винними та засуджено:

-ОСОБА_1 за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі.

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просив вирок скасувати у звязку з неправильним застосуванням при призначенні покарання ст.69 КК України та постановити новий, призначивши ОСОБА_1 покарання за ч.3 ст.187 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

У своїх запереченнях засуджений просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок щодо нього без змін.

Під час знаходження справи на розгляді в апеляційному суді прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав зміни до апеляції, в яких просив вирок скасувати та направити справу на новий судовий розгляд у звязку з неправильним застосуванням при призначенні покарання ст.69 КК України та невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 28.10.2009 року задоволено вимоги апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вирок відносно ОСОБА_1 в частині призначення покарання скасовано і призначено покарання за ч.3 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Вирок оскаржено в касаційному порядку прокурором, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та засудженим.

Прокурор в своєму касаційному поданні просив вирок апеляційного суду від 28.10.2009 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд, посилаючись на те, що апеляційний суд, в порушення вимог ст.378 КПК України, постановив свій вирок, хоча в змінах до апеляції порушувалось питання про скасування вироку суду першої інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд, а не постановлення вироку апеляційною інстанцією.

Засуджений у своїй касаційній скарзі просив вирок суду апеляційної інстанції змінити та помякшити призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.02.2010 року вирок Апеляційного суду Київської області від 28.10.2009 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Постановою попереднього розгляду Апеляційного суду Київської області від 12.04.2010 року справу відносно ОСОБА_1 повернуто до Білоцерківського міськрайонного суду для виконання вимог ст.ст.350, 352 КПК України.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 21.04.2009 року апеляцію та зміни до апеляції, подані прокурором, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок суду першої інстанції від 22.05.2009 року щодо ОСОБА_1, залишено без руху та надано строк до 07.05.2010 року для усунення вищевказаних недоліків.

06.05.2010 року до міськрайонного суду прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подано зміни до апеляції, в яких він просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 22.05.2009 року щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити новий вирок, призначивши засудженому покарання за ч.3 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності. В обґрунтування своїх вимог вказує на неправильне застосування судом при призначенні покарання ст.69 КК України та невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину і особі засудженого.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку прокурора про невідповідність апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вимогам закону, апеляційний суд вважає, що справа підлягає поверненню суду першої інстанції із наступних підстав.

Із апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, від 09.06.2009 року та змін до неї від 27.10.2009 року і від 06.05.2010 року вбачається, що вони суперечать одна одній, оскільки правова позиція прокурора щоразу різниться, а тому останній повинен викласти в остаточному варіанті своє прохання відносно вироку суду першої інстанції від 22.05.2009 року.

Крім того, не зрозуміло прохання в апеляції прокурора про скасування вироку в цілому, чи лише в частині призначеного покарання, що не кореспондується з положеннями ст.366 КПК України про результати розгляду справи в апеляційному суді.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, всупереч вимог ст. 351 КПК України, про надходження змін до апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не повідомлено зазначених у ст.348 КПК України осіб, інтересів яких стосується апеляція, та не розяснено останнім право протягом пяти діб з цього часу подати свої заперечення на апеляцію.

За цих обставин апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та зміни до неї, не відповідають вимогам закону, а тому справу необхідно повернути до суду першої інстанції для виконання щодо них вимог ст.ст.350, 352 КПК України.

Керуючись ст.ст.350, 352, 357, 359 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 повернути до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог закону щодо апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та змін до неї.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_2