Справа № 317/4131/15-к
№/п 1-кп/317/56/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0002331 від 06.12.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Аригиром Кєдабекського району Азербайджан, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
05.12.2015, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, діючи на ґрунті ревнощів, прибув до будинку АДРЕСА_2 де підійшовши до вікна кухні квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі вказаного будинку, ? частина якої належить на праві власності його колишній цивільній дружині ОСОБА_5 , приступив до безпосередньої реалізації свого злочинного умислу, а саме через незачинену хвіртку вказаного вікна проник у приміщення кухні квартири, звідки пройшовши до кімнати, володіючи обстановкою в квартирі, відкрив кладове приміщення з одягом та за допомогою принесеної з собою запальнички підпалив зазначений одяг, після чого розуміючи що його дії можуть бути викриті, а умисел не доведено до кінця, з метою запобігання цьому, зачинив вхідні двері у квартиру на металевий засов, після чого покину місце події через вікно кухні.
Відповідно до висновку про причину пожежі, що виникла 05.12.2015 на відкритій території за адресою: АДРЕСА_1 , наданого відділом державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Запорізького міськрайонного управління ГУ ДСНС України в Запорізькій області, ймовірною причиною виникнення пожежі в житловій кімнаті, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , є занос стороннього джерела запалювання невідомою особою ззовні (підпал).
У результаті умисних дій ОСОБА_4 , ? частина зазначеної квартири, яка належить ОСОБА_5 пошкоджено шляхом підпалу, таким чином останній було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 15 000 гривень згідно акту про пожежу від 05.12.2015.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаявся. По обставинах пояснив, що скоїв правопорушення на грунті ревнощів. Раніше з потерпілою він проживав у цивільному шлюбі. Запальничку, за допомогою якої він скоїв підпал викинув після правопорушення. Зобов*язався відремонтувати пошкоджений будинок.

Цивільний позов від потерпілої не надходив. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що коли підпалили будинок не знаходилася вдома. Просить не наказувати жорстко ОСОБА_4 , але просить його відремонтувати пошкоджене.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, характеризується за місцем проживання негативно, але потерпіла не наполягає на суворому покаранні.

Обставинами, які пом*якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Доля речових доказів визначатиметься на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, треба звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3(три) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, строком на один рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набуття вироку законної сили залишити особисте зобов*язання.
Речові докази:
3 фрагменти скла зі слідами копоті з поверхні підвіконня в приміщенні кімнати № 2, три фрагменти скла зі слідами копоті з поверхні підвіконня в приміщенні кімнати № 3, запальничку чорного кольору з жовтими вставками, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Запорізького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.
Суддя: ОСОБА_1