АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/8391/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1612/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали в режимі відеоконференції за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із визначенням застави.

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, неповнолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в тому, що він 26 серпня 2015 року, близько 22 години, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , перебуваючи на платформі залізничної станції «Покотилівка» в сел. Покотилівка, Харківскього району, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, та реалізуючи свій корисливий умисел, скоїв напад на раніше невідому йому громадянку ОСОБА_12 , що знаходилася на платформі, впритул наблизившись до якої, наніс удар раніше підготовленим для скоєння злочину фрагментом цегли по обличчю, від чого остання впала на спину, після чого, продовжив наносити удари даним предметом по голові та обличчю, тим самим вчиняючи насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я завдав потерпілій тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 178 ОКБ/15 від 04.09.2015 року, у вигляді забиття м`яких тканин лівої китиці у вигляді саден 4-го та 5-го пальців, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та забиття м`яких тканин голови у вигляді множинних ран волосистої частини голови, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого, зірвав з потерпілої жіночий золотий ланцюжок, вагою 29 грам, вартістю 20300 гривень із золотим хрестиком, вагою 2 грама, вартістю 1400 гривень та забрав жіночу сумку «Сharm», вартістю 25 гривень в якій знаходилися грошові кошти в сумі 250 гривень, а також мобільний телефон Samsung Е 1200, вартістю 200 гривень. Заволодівши даним майном ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зникли, звернувши викрадене на свою користь, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 9659 від 15.10.2015 року матеріальну шкоду на загальну суму 21925 гривень.

Викладені обставини свідчать про те що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

30 жовтня 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру

04 листопада 2015 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_13 , про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчій посилався на наявність ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні підозрюваний його захисник та законний представник заперечували проти клопотання, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч.І ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний навчається в ліцеї, законних джерел заробітку не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, за місцем мешкання та навчання характеризується негативно, перебуває на профілактичному обліку в ВКМСД Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області, також в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_9 , яке на даний час не розглянуто. Його дії, як і сам підозрюваний, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі ОСОБА_9 може залишити місце проживання, ухилитися від слідства та суду з метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 60 (шістдесят) мінімальних заробітних плат 73080,00 гривень (1218 х 60 = 73080).

Захисник адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не були враховані такі обставини, що Беневський неповнолітня особа, раніше не судима, згідно довідки Обласного психоневрологічного диспансеру перебуває на обліку з 2006 року з приводу невротичних реакцій, мінімальної мозкової дисфункції. Вважає, що існування ризиків, які посилаються слідчий та слідчий суддя не може бути безумовною підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, адвоката, ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_7 що просили задовольнити апеляцію, прокурора що просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляції захисника щодо того що ОСОБА_9 неповнолітня особа, раніше не судима та згідно довідки Обласного психоневрологічного диспансеру перебуває на обліку з 2006 року з приводу невротичних реакцій, мінімальної мозкової дисфункції, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують законність висновків слідчого судді, викладених в оскарженій ухвалі.

Слідчим суддею враховано також наявність у відношенні ОСОБА_9 ще одного кримінального провадження за ч.2 ст.186 КК України.

Щодо доводів апелянта про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: