АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/946/15 Справа № 694/1572/15-к Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, громадянина України, українця за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2015 рокуобвинувальний акт відносно ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернутий прокурору, якого зобов`язано усунути виявлені недоліки в 15-денний термін з моменту проголошення ухвали.

В обґрунтування в ухвалі зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №1380 від 22.07.2015 року отримав, тілесні ушкодження середньої тяжкості, а пасажир ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №87 від 05.06.2015 року, отримала тілесні ушкодження, що призвели до її смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.

Разом з цим, у обвинувальному акті відсутні будь-які відомості про малолітню потерпілу ОСОБА_10 та її законного представника.

Крім цього, в обвинувальному акті по-різному зазначається місце вчинення злочину, а саме село «Стецівка» та «Спецівка».

Не погодившись з ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2015 рокупрокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які поклалися на розсуд суду, дослідивши матеріали обвинувального акта та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з вимогами ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Враховуючи, те що законний представник малолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_12 заяву про визнання ОСОБА_10 потерпілою не подавала та відмовилась проти того, щоб малолітню ОСОБА_10 було визнано потерпілою, слідчий чи прокурор позбавлені можливості визнати останню потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, посилання суду першої інстанції про відсутність відомостей про малолітню потерпілу ОСОБА_10 та її законного представника, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованим.

Щодо посилання про різні назви населеного пункту «Стецівка» та «Спецівка», колегія суддів вважає це технічною помилкою, яка не перешкоджає призначенню судового розгляду, оскільки може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України підлягає скасуванню, а матеріали обвинувального акта - поверненню в суд першої інстанції для судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України скасувати, а матеріали обвинувального акта повернути до Звенигородського районного суду Черкаської області для судового розгляду.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді