В И Р О К
іменем України
"07" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0016213 від 25.10.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2007 року за ч. 1 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки; вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки; 31.03.2015 року повідомлений про підозру Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, будучи повідомленим про підозру 31.03.2015 року Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин під час відбування покарання з випробуванням, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 25.10.2015 року приблизно о 03:35 годині на неохоронюваній стоянці, за адресою: м. Київ, вул. Астраханська, 25, помітив автомобіль марки «Ауді 80», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «Ауді 80», д.н.з. НОМЕР_1 , та, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовлених металевих ножиць, відкрив замок багажника вказаного автомобіля, де виявив різного роду інструменти, та впевнившись, що його дії не помічені з боку сторонніх осіб, таємно заволодів особистими речами ОСОБА_6 , які знаходились в багажному відділенні автомобіля, а саме: автомобільним тросом, вартістю 200 грн., малярним шпателем, вартістю 15 грн., малярною щіткою, вартістю 7 грн., гайковим ключем, вартістю 20 грн., знаком аварійної зупинки, вартістю 7 грн., балонним ключем, вартістю 15 грн., автомобільним пильником, вартістю 10 грн., еластичним автомобільним тросом, вартістю 50 грн., термометром, вартістю 15 грн., розвідним ключем, вартістю 40 грн., зарядним автомобільним пристроєм, вартістю 150 грн., електропилкою, вартістю 100 грн., ременем генератора «Бош», вартістю 30 грн., двома клинковими ременями двигуна автомобіля, загальною вартістю 50 грн., набором паливних шлангів, вартістю 60 грн., ріжковим ключем 30x27 мм, вартістю 25 грн., usb-кабелем, вартістю 30 грн., подовжувачем з накладною головкою, вартістю 300 грн., ключ вороток, вартістю 300 грн., набором салін-блоків для мотоциклів, вартістю 100 грн., а всього майном на загальну суму 1 812 гривень, які поклав до заздалегідь приготовленого поліетиленового пакету, який тримав при собі.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 підійшов до водійських дверей автомобіля марки «Ауді 80», д.н.з. НОМЕР_1 , та, використовуючи металеві ножиці, зламав замок передніх водійських дверей автомобіля і проник до салону, при цьому пакет з викраденим майном поклав на переднє праве пасажирське сидіння даного автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, з метою відшукання інших цінних речей, ОСОБА_5 зламав замок бардачка.

Однак, ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки внаслідок спрацювання GPS-сигналізації, його злочинні дії були викриті ОСОБА_6 , який затримав останнього в салоні автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 показав, що дійсно 25.10.2015 року приблизно о 03:30 годині на неохоронюваній стоянці за допомогою металевих ножиць відкрив замок багажника автомобіля марки «Ауді 80», викрав з нього інструменти, після чого зламав замок дверей водія вказаного автомобіля, але був затриманий власником автомобіля. Обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та врахувати, що у нього хворіє мати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив новий умисний злочин під час відбування покарання з випробуванням та будучи повідомленим про підозру 31.03.2015 року Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його матір хворіє.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно п. 4 ч. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами), частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. (Абзац четвертий пункту 10 в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009).

За таких обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, вищевказаних обставин, вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення під час відбування покарання з випробуванням, будучи повідомленим про підозру, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з приєднанням частково невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2015 року.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 71, 78 КК України остаточне покарання, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2015 року, ОСОБА_5 вибрати у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 25 жовтня 2015 року, дати його фактичного затримання в порядку статті 208 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на проведення трасологічної експертизи № 328д від 05.11.2015 року в розмірі 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп.
Речові докази:

1. автомобільний трос, малярний шпатель, малярна щітка, гайковий ключ, знак аварійної зупинки, балонний ключ, автомобільний пильник, еластичний автомобільний трос, термометр, розвідний ключ, зарядний автомобільний пристрій, електропилка, ремінь генератора «Бош», два клинкові ремені двигуна автомобіля, набор паливних шлангів, ріжковий ключ 30x27 мм, usb-кабель, подовжувач з накладною головкою, ключ вороток, набір салін-блоків для мотоциклів, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у його власності;

2. ножиці з синіми вушками, розкладний ніж з коричневою рукояткою, дві матерчаті рукавиці, викрутка, що передані на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: