Дата документу 22.10.2015

Справа № 334/8959/15-к
Провадження № 1-кп/334/625/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

Головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

та адвоката - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, розлученого, освіта середня-спеціальна, працюючого слюсарем в МКП «Основаніє», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України - не судимого;

у скоєнні злочинів, передбачених ст.358 ч.1 та ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015р. обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в районі вул.Каховській в м.Запоріжжі, знайшов пенсійне посвідчення /серії НОМЕР_1 / на ім`я ОСОБА_6 , видане 26.10.2006р.

Маючи намір на підроблення посвідчення з метою його використання в громадському транспорті для безоплатного проїзду, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вклеїв свою фотокартку в пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 .

В подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, 02.09.2015р., о 15 год., знаходячись в тролейбусі маршруту №8, який зупинився на зупинці громадського транспорту «Верхня Хортиця» в м.Запоріжжі, з метою безоплатного проїзду, обвинувачений ОСОБА_5 пред`явив водію підроблене пенсійне посвідчення /серії НОМЕР_1 / на ім`я ОСОБА_6 з переклеєною фотокарткою ОСОБА_5 . Після чого, обвинувачений був затриманий працівниками міліції.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 підробив пенсійне посвідчення, яке було видане УПФУ України в Запорізькій області, з метою використання посвідчення для безоплатного проїзду в громадському транспорті, та фактичне використання пенсійного посвідчення.

Тобто, обвинувачений вчинив злочини, передбачені ст.358 ч.1 та ч.4 КК України, а саме, підроблення пенсійного посвідчення, яке видається державною установою та яке дає право на безоплатний проїзд в громадському транспорті, та фактичне використання цього підробленого пенсійного посвідчення.

30.09.2015р. між прокурором прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його адвоката ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості, викладена в письмовій формі і підписана сторонами кримінального провадження. Обвинувачений, відповідно до вимог ст.473,474 КПК України, повністю визнав себе винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.358 ч.1 та ч.4 КК України, сприявши розкриттю злочину, погодившись із наслідками укладення та затвердження угоди, а саме, сторони кримінального провадження погодилися про призначення обвинуваченому покарання: за ст.358 ч.1 КК України 3 місяці арешту, за ст. 358 ч.4 КК України 1 рік обмеження волі, відповідно до вимог ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому міру покарання у вигляді 1 року обмеження волі. Відповідно до вимог ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши йому випробувальний термін строком на 1 рік, зобов`язавши його: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його адвокат просили суд затвердити угоду, наполягаючи на тому, що укладена між сторонами кримінального провадження угода відповідає вимогам законодавства, інтересам суспільства, не порушує прав обвинуваченого та інших осіб, є добровільним волевиявленням обвинуваченого, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи інших протиправний дій, ніж ті що передбачені законом.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження переконався в тому, що угода може бути затверджена, т.я. відповідає вимогам ст.472-474 КПК України.

Крім того, при затвердженні угоди про визнання винуватості, суд враховує особу обвинуваченого, визнання ним скоєного злочину та щире каяття, він позитивно характеризується за місцем проживання, працює, в силу ст.89 КК України, він вважається не судимим, вчинений ним злочин належить до злочинів невеликої тяжкості, тому, суд вважає, що узгоджене угодою покарання обвинуваченому у вигляді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75,76 КК України строком на 1 рік, відповідає вимогам законодавства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.314, 374, 472-475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2015р. укладену між прокурором прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його адвоката ОСОБА_7 .

Визнати винним ОСОБА_5 за ст.358 ч.1 та ч.4 КК України і призначити покарання, зазначене угодою про визнання винуватості:

за ст.358 ч.1 КК України 3 місяці арешту;

за ст. 358 ч.4 КК України 1 рік обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши йому випробувальний термін строком на 1 рік, зобов`язавши його: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ по справі: пенсійне посвідчення /серії НОМЕР_1 / на ім`я ОСОБА_6 , видане 26.10.2006р. знищити.

Судові витрати на проведення судово-технічної експертизи віднести на рахунок держави.

Сторони кримінального провадження, відповідно вимог ст.476 КПК України, протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, можуть звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

СУДДЯ: