Справа № 683/1790/15-к
1-кп/683/132/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого,
в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
31 травня 2015 року близько 15 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , скориставшись тим, що приватний підприємець передав йому ключі від замків складу, який орендує у спілки селян співвласників с.Воронківці Старокостянтинівського району і знаходиться на території зазначеного села, де тимчасово зберігався цукор ТОВ Енселко Агро, шляхом вільного доступу, таємно викрав 2 мішки цукру вагою 100 кг на суму 1040 грн., який продав мешканцю села ОСОБА_5 за 300 грн.
1 червня 2015 року близько 16 год.30 хв. ОСОБА_4 таким же чином таємно викрав з вказаного складу 2 мішки цукру вагою 100 кг на суму 1040 грн., який продав мешканцю села ОСОБА_6 за 400 грн.
Крім того, наступного дня близько 19 години 30 хвилин обвинувачений, продовжуючи злочинну діяльність, таким же чином таємно викрав із зазначеного складу один мішок цукру вагою 50 кг вартістю 520 грн. і відвіз до місця свого проживання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних злочинів визнав і підтвердив, що 31 травня 2015 року приватний підприємець передав йому ключі від вхідних дверей складу, який знаходиться в с.Воронківці Старокостянтинівського району. В цьому ж складі зберігались мішки з цукром, який видавали на паї. Маючи доступ до складу він з 31 травня по 2 червня 2015 року викрав 5 мішків цукру, з яких 4 мішки продав, а один взяв собі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав вину та усунув заподіяну шкоду, то суд за згодою учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викрадені чужого майна доведена, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він повторно вчинив крадіжку чужого майна.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, зокрема, що він по місцю проживання характеризується негативно, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимості погашені відповідно до чинного законодавства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують його покарання у справі не встановлено.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 може бути без ізоляції від суспільства і рахує за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту строком на 4 місяці;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Згідно зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти їх про зміну місця проживання і періодично з`являтись до них для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя