АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ; адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; адвоката ОСОБА_11 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 на ухвалу підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року в кримінальному провадженні № 0006385 щодо обвинувачених

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1ст. 263, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12. 13 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_18 ,

захисників неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

захисника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_14 ОСОБА_21 ,

захисника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_22 ,

захисника обвинуваченого
ОСОБА_15 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

захисників обвинуваченої
ОСОБА_13 : ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,
ОСОБА_27

обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених:

ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та долученими матеріалами в кримінальному провадженні № 0006385відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 повернуто прокурору для усунення недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала суду вмотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: - пункту 5 частини 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад неконкретного обвинувачення; - пункту 3 частини 4 ст. 291 КПК України, оскільки до обвинувального акта не долучені розписки обвинуваченого та захисників про отримання копій обвинувального акту, відсутності доказів отримання захисниками ОСОБА_25 та ОСОБА_19 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на момент його надходження до суду; - всупереч ч. 1 ст. 384 КПК України до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не долучено письмове роз`яснення прокурором обвинуваченим про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.

Такі порушення вимог КПК України суд першої інстанції вважає істотними і такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

На вказану ухвалу прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення ОСОБА_6 ; адвокатом ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_11 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 подано апеляційні скарги, в яких ставиться питання про скасування ухвали суду.
Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що в обвинувальному акті викладені ті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, а наявність чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні може бути встановлена лише під час судового розгляду. Вважає, що оформити розписку про отримання адвокатом ОСОБА_25 копій обвинувального акту та реєстру, з об`єктивних причин не вдалося, хоча на справді така процесуальна дія відбулась, а розписка про отримання копії обвинувального акта та матеріалів досудового розслідування від адвоката ОСОБА_19 була надана суду у підготовчому судовому засіданні. На думку прокурора, мотивуючи повернення обвинувального акта вказаними недоліками, суд не взяв до уваги фактичних обставин, що склалися та в цілому виходив із суто формальних міркувань.

Адвокат ОСОБА_11 в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування та мотивування висновку суду щодо неконкретності обвинувачення, а наведені недоліки обвинувального акту в ухвалі суду могли бути усунуті під час попереднього розгляду справи. Просить направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та невмотивованою, так як не відповідає вимогам ч. 1,3,4 ст. 370, КПК України, а мотивувальна частина ухвали всупереч п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України не містить обґрунтувань висновку суду про неконкретність обвинувачення та порушень ст. 291 КПК України, що у відповідності до ст. ст. 409, 411 КПК України є підставами для скасування ухвали. Також вказує, що відсутність роз`яснень прокурора обвинуваченим про право на суд присяжних, з урахуванням того, що захист самостійно заявив клопотання про розгляд справи судом присяжних, вказує на відсутність перешкод до реалізації ними права на суд присяжних.

До початку апеляційного розгляду стороною обвинувачення подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного з обвинувачених.

Адвокатом ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_17 подано клопотання про зміну неповнолітньому ОСОБА_17 запобіжного заходу з тримання під вартою на передання його під нагляд матері ОСОБА_29 та адвокатом ОСОБА_22 подано клопотання про зміну запобіжного заходу неповнолітньому ОСОБА_16 на інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Від імені Народних депутатів України ОСОБА_31 і ОСОБА_32 подані заяви про застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурорів, які підтримали апеляційні скарги, представника потерпілих ОСОБА_11 , яка підтримала подані апеляційні скарги, пояснення обвинувачених, захисників, законних представників неповнолітніх обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника ОСОБА_23 , які покладались на розсуд суду, перевіривши матеріали за обвинувальним актом, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено право суду повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого судового засідання лише в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

До обвинувального акта, у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 291 КПК України додається реєстр матеріалів досудового розслідування і розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Статтею 384 КПК України визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Як убачається з матеріалів справи прокурор не роз`яснив обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та не долучив відповідні письмові роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано послався на відсутність письмового роз`яснення обвинуваченим про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, як на підставу повернення обвинувального акту.
З висновком суду першої інстанції про невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України погоджується і колегія суддів, оскільки право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинувачених на захист та порушення такого права свідчить про невиконання прокурором вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.
Така позиція сформульована Верховним Судом України у постанові № 5-111кс15 від 25 червня 2015 року, яка вказує, що невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві.
Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг щодо безпідставного посилання в оскаржуваній ухвалі на неконкретність обвинувачення, як на підставу повернення обвинувального акта.
Приймаючи таке рішення при його обґрунтуванні суд першої інстанції помилково послався як на підставу повернення обвинувального акта на неконкретність обвинувачення, оскільки лише під час судового розгляду при наявності чи відсутності обставин, що підлягають доказуванню та встановленні фактичних обставин кримінального провадження можливо встановити доведеність пред`явленого обвинувачення та надати йому відповідну оцінку.
А тому, ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, шляхом виключення з неї посилання на неконкретність викладення обвинувачення відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , як на підставу повернення обвинувального акту.

Враховуючи наявність безумовної підстави повернення обвинувального акта прокурору та необхідність повторного виконання вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 та ст. 293 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що оцінка дотримання вимог цих статей КПК має відбуватися при проведенні нового підготовчого засідання.

Прокурором подані клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, які обґрунтовані щодо кожного обвинуваченого тим, що обвинувачені вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, та з метою запобігання переховуванню обвинувачених від суду, продовження ними злочинної діяльності, вчинення тиску на потерпілих та свідків, недопущення виникнення інших ризиків, визначених ст. 177 КПК України, продовження дії запобіжного заходу є необхідним.

Розглянувши подані прокурором клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою, який закінчується щодо кожного з обвинувачених 16 жовтня 2015 року, окремо щодо кожного з обвинувачених, подані письмові клопотання та клопотання заявлені в судовому засіданні захисниками обвинувачених про зміну запобіжних заходів обвинуваченим на інші, які не пов`язані з триманням під вартою, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного з обвинувачених.
Розглядаючи це питання колегія суддів виходить з вимог ч.5 ст. 176 КПК України щодо обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_15 та неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , щодо яких враховує і вимоги ст.ст. 492,493 КПК України, які обвинувачуються у тому числі за ч.1 ст.14 ч.2 ст. 258 КПК України, однак при цьому враховує те, що матеріали пред`явленого обвинувачення вказують на обґрунтованість існування ризиків переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу з їх сторони на свідків та потерпілих.
Крім того, колегія суддів враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні злочинів, а саме те, що два із злочинів є особливо тяжкими та передбачають покарання для ОСОБА_13 і ОСОБА_15 у виді довічного позбавлення волі, а для неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 15 років позбавлення волі, характер та обставини обвинувачення, зокрема те, що об`єкт посягання протиправних дій є життя людей, що є найголовнішою цінністю суспільства, а також громадська безпека, що у сукупності з іншими обставинами дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та з урахуванням положень ст. 183 КПК України виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , колегія суддів, крім тих обставин, що вище викладені, враховує їх вік, дані про особу кожного, сімейний стан, відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
При цьому колегія суддів враховує матеріали обвинувачення щодо неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , які вказують на те, що неповнолітні певні періоди часу знаходились поза контролем їх батьків, що вказує на недостатність батьківського контролю для прийняття рішення щодо можливості їх передачі під нагляд батьків.
Щодо доводів сторони захисту про штучне висунення підозри та обвинувачення, колегія суддів вважає, що вирішення питання про правильність кваліфікації, наявності (відсутності) доказів вини обвинувачених у вчиненні злочинів є прерогативою суду, на розгляд якого надійде обвинувальний акт та не є предметом дослідження на даному етапі кримінального провадження.
На думку колегії суддів викладені обставини у своїй сукупності дають достатні підстави вважати обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кожному обвинуваченому слід продовжити, однак на менший термін ніж за клопотанням прокурора, а саме на 30 днів, тобто до 10 листопада 2015 року, з урахуванням стадії апеляційного розгляду.
Виходячи з неведеного у задоволенні клопотань захисників обвинувачених про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та заяви від імені Народних депутатів України ОСОБА_31 і ОСОБА_32 про застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки необхідно відмовити.
Враховуючи заяви ОСОБА_16 в суді апеляційної інстанції про застосування до нього насильства під час та після його затримання, а також щодо ненадання йому належної медичної допомоги у Київського слідчому ізоляторі, дотримуючись вимог ст. 206 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне:
1.Доручити керівнику Київського слідчого ізолятора УДПС України в м. Києві та Київській області забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_16 та за наявності медичних показників забезпечити надання відповідної медичної допомоги.

2.Доручити Генеральній прокуратурі України провести дослідження фактів викладених ОСОБА_16 щодо застосування до нього насильства під час та після його затримання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 197, 198, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 492, 493 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ; адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; адвоката ОСОБА_11 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та долученими матеріалами в кримінальному провадженні № 0006385 відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 повернуто прокурору для усунення недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України змінити.

Виключити з ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року посилання на неконкретність викладення обвинувачення відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , як на підставу повернення обвинувального акту.
В решті ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року залишити без зміни.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 10 листопада 2015 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 10 листопада 2015 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_34 у, ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 10 листопада 2015 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_35 у, ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 10 листопада 2015 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_36 у, ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 10 листопада 2015 року включно.

У задоволенні клопотань захисників обвинувачених про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та заяви від імені Народних депутатів України ОСОБА_31 і ОСОБА_32 про застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовити.

Доручити керівнику Київського слідчого ізолятора УДПС України в м. Києві та Київській області забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_16 та за наявності медичних показників забезпечити надання відповідної медичної допомоги.

Доручити Генеральній прокуратурі України провести дослідження фактів викладених ОСОБА_16 щодо застосування до нього насильства під час та після його затримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3