АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/1782/14 Слідчий суддя: Фастовець
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Лисичанська ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 11.12.2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0002895, -

в с т а н о в и л а:

11.12.2014 року старший слідчий СВ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_7 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного за ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськf Луганської області, громадянина України, не судимого, з професійно-технічною освітою, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 11.12.2014 року у задоволенні клопотанні слідчому було відмовлено, а відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною покидати житло протягом з 20.00 до 06.00 наступного дня.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав наявним існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, доведеною стороною обвинувачення існування лише ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і вважав можливим його уникнути шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не погодившись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому апелянт посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, данні, які характеризують особу підозрюваного, тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 10.12.2014 року, приблизно о 21.00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужого майна із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, використовуючи сокиру, скоїв напад на ОСОБА_8 , у ході якого заволодів його мобільним телефоном «Samsung SGH-С200N» вартістю 100 грн. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 проник до будинку АДРЕСА_1 , де із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, використовуючи сокиру скоїв напад на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході якого заволодів: мобільним телефоном «Samsung GT-TI200M» вартістю 200 грн., мобільним телефоном «Siemens», моделі «А70», вартістю 100 грн., що належать ОСОБА_9 та ноутбуком «Samsung» моделі «NP355E5C-S02RU», вартістю 1000 грн., що належить ОСОБА_10 , спричинивши останнім майнову шкоду на вказану суму.

11.12.2014 року слідчим СВ Лисичанського МВ ГУМВС ОСОБА_11 за фактом розбійної нападу розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002895 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

11.12.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою провину визнав.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України також підтверджується довідками щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами їхніх допитів, в яких підтверджені вищевикладені обставини; протоколом огляду місця події, згідно якого за місцем мешкання ОСОБА_6 виявлено та вилучено викрадені їм речі та сокира.

Разом з тим частиною 1 статті 183 КК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування того чи іншого запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України повинен врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_12 пояснив апеляційному суду, що ОСОБА_6 дотримується умов виконання запобіжного заходу домашній арешт, він негайно після здійснення телефонного виклику прибуває до слідчого за першою вимогою, від потерпілих надійшли заяви про відшкодування їм ОСОБА_6 завданої шкоди.

Таким чином апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведена необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу, оскільки не надано жодного доказу, який би вказував на те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

При наявності наведених вище відомостей, колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, тому погоджується з висновками слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Лисичанська ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 11.12.2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002895 залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді