Справа №560/1673/15-к
Провадження №1-кп/560/167/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000540 від 10 жовтня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 01.02.2012 року Дубровицьким районним судом Рівненської області за ч.2, 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України
В С ТА Н О В И В:
09 жовтня 2015 року біля 21 години ОСОБА_4 , який 01.02.2012 року був засуджений Дубровицьким районним судом Рівненської області за ч.2, 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову з господарства ОСОБА_6 , розташованого в с.Бродець Дубровицького району, в якому перебував, шляхом вільного доступу таємно незаконно заволодів мотоциклом марки «Viper ZS150» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 14778 гривень.

Будучи допитаним в ході судового розгляду, в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 09 жовтня 2015 року в господарстві, яке розташоване в с.Бродець Дубровицького району таємно викрав мотоцикл марки «Viper ZS150», який належав ОСОБА_5 , оскільки останній не погодився добровільно йому дати ключі від мотоцикла. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно ОСОБА_4 викрав у нього мотоцикл при зазначених в обвинувальному акті обставинах, однак на даний час шкода, спричинена кримінальним правопорушенням йому відшкодована. З приводу міри покарання погоджується із думкою прокурора.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини справи та його особу, який щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, по місцю проживання характеризується позитивно. Також суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 , повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які були логічними, послідовними і незмінними, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, тому враховуючи всі обставини справи, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.289 КК України. Одночасно, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним та доцільним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат на залучення експертів немає.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373, 374, 394-395 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.2, 3, ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .