Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/925/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000630 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, вірмена, громадянина Вірменії, з початковою загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, утриманців не має, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 06.06.2011 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки;

- 21.03.2012 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 3, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази по справі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за таких обставин:

09.12.2014 року приблизно 18.00 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 перебували в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_9 вийняв із кишені спортивної кофти гаманець та дістав з нього гроші, які надав ОСОБА_8 для придбання спиртних напоїв. Побачивши у потерпілого гроші, ОСОБА_8 вирішив ними незаконно заволодіти. Після чого, придбавши горілку, ОСОБА_8 повернувся назад до будинку ОСОБА_10 , де вони всі разом продовжили розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка, на що ОСОБА_8 наніс один удар кулаком в область грудей ОСОБА_9 . Від отриманого удару ОСОБА_9 впав із стільця на підлогу. В цей час ОСОБА_8 підійшов до потерпілого та наніс йому ще один удар кулаком в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 забрали горілку та вийшли з будинку.

В подальшому, 10.12.2014 року приблизно 01.00 год. ОСОБА_8 , маючи на меті довести свій злочинний намір, направлений на протиправне заволодіння грошима потерпілого, повернувся знову до вищевказаного будинку та, діючи з прямими умислом, направленим на заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, здійснив напад на потерпілого, під час якого умисно наніс ОСОБА_9 два удари рукою і один удар ногою по обличчю потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, що спричинили стійку втрату загальної працездатності у розмірі 10 %. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 впав на підлогу і в цей час ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, реалізовуючи до кінця свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошима останнього, підняв з підлоги гаманець ОСОБА_9 , який випав у нього з кишені, та протиправно заволодів його коштами в сумі 470 гривень, які знаходилися в гаманці. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши отримані кошти на свою користь.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

Свої доводи обґрунтовує тим, що докази, які зібрані на досудовому розслідуванні, в тому числі слідчі дії, зібрані та проведені з порушенням норм чинного законодавства, так як, не заважаючи на не володіння ним українською мовою, не було залучено захисника та перекладача на досудовому розслідуванні, тобто такі докази є недопустимими.

Також, суд не взяв до уваги його покази і свідка ОСОБА_12 , а показання потерпілого та інших свідків не доводять його вини в інкримінованому йому злочині; у провадженні відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження його вини, а висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи: не встановлено механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, факт викрадення у нього грошей, тощо. Вважає, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово, однобічно, оскільки в основу вироку покладено одні докази, проте не оцінені інші докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого та в його інтересах захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України не визнав і надав суду першої інстанції показання, відповідно до яких, 09.12.2014 року приблизно 18.00 год. разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 перебували в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв він попросив у ОСОБА_9 позичити йому 100 гривень і той надав йому 200 гривень, оскільки у нього не було менших купюр та він пішов до магазину купити спиртних напоїв та цигарок. Оскільки магазин був зачинений він повернувся назад до будинку де був потерпілий ОСОБА_9 та вони продовжили розпивати спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв, в будинку вимкнули світло та вони запалили свічку і в цей час між ним та ОСОБА_9 виникла сварка, оскільки на його думку потерпілий його образив та він наніс один удар кулаком в область грудей потерпілому. Від отриманого удару ОСОБА_9 впав із стільця на підлогу. Після чого він наніс йому ще один удар кулаком в обличчя, та забравши горілку разом з ОСОБА_11 вийшли з будинку та пішли до його дядька ОСОБА_12 .

Взявши у дядька, сала він пішов до будинку ОСОБА_13 в якому продовжив розпивати спиртні напої після чого ліг спати. Прокинувшись вранці вони разом з ОСОБА_13 біля магазину зустріли ОСОБА_14 та придбавши спиртних напоїв пішли до будинку ОСОБА_15 де перебував потерпілий та знову вживали спиртні напої. Оскільки, потерпілий мав численні тілесні ушкодження, то він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ходили до Панчівської лікарні, однак медичні працівники сказали, що за медичною допомогою необхідно звертатися до районної лікарні. Після чого вони повернулися та потерпілий відмовлявся їхати до лікарні.

Колегія суддів розцінює позицію обвинуваченого, щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), як спосіб уникнення відповідальності за вчинений злочин, та вважає, що вина останнього у вчиненні даного злочину повністю підтверджується зібраними доказами.

Так, допитаний під час судового розгляду в районному суді потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 09.12.2014 року у вечірній час він повертаючись з с. Мартоноші зайшов до будинку ОСОБА_15 де розпивав спиртні напої з господарем ОСОБА_11 та обвинуваченим. ОСОБА_8 позичив у нього 200 гривень та мав принести горілки, однак по горілку він послав ОСОБА_10 , який її приніс та вони продовжили розпивати спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв не стало світла та вони запалили свічку. Під час розмови обвинуваченому здалося, що він його образив та між ними виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_8 наніс йому удар в область грудей від чого він упав на підлогу та обвинувачений наніс йому ще один удар кулаком правої руки. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 допомогли йому піднятися та вони продовжили розпивати спиртні напої. В подальшому ОСОБА_8 з ОСОБА_11 забравши всі спиртні напої, які залишилися із закускою пішли, а вони із ОСОБА_10 лягли відпочивати.

Приблизно о 01.00 год. 10.12.2014 року він прокинувся від того, що відчув, що хтось хватає його за капюшон кофти та розвернувшись побачив ОСОБА_8 з його дядьком ОСОБА_12 . Обвинувачений повалив його з ліжка на підлогу та почав бити ногами та руками по обличчю та тулубу. В цей момент він дістав свій мобільний телефон та намагався зателефонувати до міліції, однак ОСОБА_8 забрав у нього вказаний телефон та кинувши об підлогу розбив його.

ОСОБА_10 намагався відтягнути ОСОБА_8 , однак той і його двічі вдарив в обличчя. Далі обвинувачений взяв табуретку та почав нею наносити йому тілесні ушкодження від чого він знепритомнів. Приблизно 04.00 год. він прийшов до тями та відчув сильний біль в області голови, тулуба та покликав ОСОБА_10 , запитавши у нього де його мобільний телефон та гаманець з грошима, на що останній йому повідомив, що після того, як ОСОБА_8 наніс йому удари і він знепритомнів то той взяв його гаманець, який випав з його кишені, забрав з нього гроші після чого вийшов з будинку у невідомому напрямку.

Вранці на наступний день до нього приходив ОСОБА_8 та намагався владнати з ним виниклий інцидент.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 повністю підтвердив показання потерпілого. Проте вказав, що вранці потерпілий виявив гаманець без коштів, чи брав дані кошти обвинувачений він не бачив, так як перебував в іншій кімнаті. На наступний день приходив ОСОБА_8 з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 і ОСОБА_12 та просили потерпілого їхати до лікарні. Оскільки, ОСОБА_9 відмовився, вони вживали спиртні напої. В той же час вказав, що повністю підтримує свої показання надані ним під час проведення слідчого експерименту з його участю.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 в ході судового розгляду у суді першої інстанції показав, що 09.12.2014 року, приблизно 17.00 год. вони разом з обвинуваченим прийшли до домоволодіння ОСОБА_10 з метою вжити спиртні напої, там уже перебували ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та вживали спиртні напої. Потерпілий в цей вечір позичав ОСОБА_8 гроші, але скільки він не бачив. ОСОБА_8 з ОСОБА_18 ходили по горілку та купляли за кошти, які давав потерпілий. Після того, як вони принесли горілку приблизно через 20 хвилин ОСОБА_18 пішов додому, а вони залишилися.

В селі вимкнули світло та вони запалили свічку. В процесі вживання спиртних напоїв між потерпілим та обвинуваченим виникла сварка у зв`язку з чим ОСОБА_8 наніс потерпілому два удари від яких останній упав на підлогу. Він підняв потерпілого та ОСОБА_8 забравши спиртні напої та закуску пішов разом з ним до дядька обвинуваченого ОСОБА_12 , де продовжили розпивати спиртні напої. Після чого, приблизно через 01.00 год. він пішов додому.

На наступний день приблизно 09.00 год. в центрі села він зустрів ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 та вони пішли до будинку ОСОБА_10 де перебував ОСОБА_9 , оскільки йому повідомили, що ОСОБА_9 сильно побитий. Прийшовши до ОСОБА_10 він побачив потерпілого, який був дуже сильно побитий та вони з ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та обвинуваченим ходили до Панчівської лікарні щоб домовитися про надання медичної допомоги потерпілому, при цьому ОСОБА_8 розповідав, що це він спричинив тілесні ушкодження потерпілому, однак їм повідомили, що за наданням медичної допомоги їм необхідно звертатися в Новомиргородську районну лікарню. Після цього обвинувачений придбав алкогольні напої та вони їх вживали.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції, в якості свідка ОСОБА_13 показав, що 09.12.2014 року біля опівночі до нього додому прийшов ОСОБА_8 та повідомив, що до нього скоро приїдуть працівники міліції, оскільки він побив потерпілого та дістав із кишені 200 гривень та вказав, що позичив їх у потерпілого та йому із них 100 гривень необхідно повернути назад. Після чого, попросившись у нього переночувати та отримавши його згоду, ліг відпочивати. При цьому він побачив у ОСОБА_8 штани, які були в крові. Він разом з ОСОБА_19 , який також перебував у його будинку, приблизно 03.00 год. пішли до ОСОБА_10 де перебував потерпілий та прийшовши, побачили його у крові.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 , суду першої інстанції показав, що 09.12.2014 року, у вечірній час до нього додому прийшов потерпілий та просив закурити. Він побачив, що ОСОБА_9 був сильно побитий та у нього була розсічена губа. На його запитання що сталося потерпілий повідомив, що його побив ОСОБА_8 .. Після цього ОСОБА_9 пішов з його домоволодіння. На наступний день він пішов до домоволодіння ОСОБА_10 та знову запитав у потерпілого, який був там про події напередодні на що той повідомив, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 повідомив, що після візиту обвинуваченого у потерпілого з гаманця пропали гроші, в якій сумі він не казав.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції, в якості свідка ОСОБА_20 районному суду пояснив, що був запрошений в якості понятого під час проведення слідчих дій, а саме: слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_9 та окремо свідка ОСОБА_10 . Під час проведення вказаних слідчих дій, як потерпілий ОСОБА_9 так і свідок ОСОБА_10 розповіли про обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, що спочатку ОСОБА_8 під час спільного вживання спиртних напоїв спричинив потерпілому два удари від яких останній упав, після чого забравши спиртні напої та закуску разом з ОСОБА_11 залишили домоволодіння. Після цього, вранці повернувся ОСОБА_8 з своїм дядьком ОСОБА_12 , стукав у вікно, вимагаючи відкрити йому двері, розбив вікно і коли ОСОБА_10 їм відчинив то ОСОБА_8 зайшов разом із своїм дядьком у будинок і почав, стягнувши з ліжка ОСОБА_9 , наносити останньому тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_12 за цим спостерігав. Вранці вони знайшли гаманець потерпілого та виявили відсутність у ньому коштів та вказали, що їх викрав ОСОБА_8 .

Аналогічні показання під час допиту в якості свідка надав ОСОБА_21 , який також як понятий приймав участь у вищевказаних слідчих експериментах.

Крім даних пояснень свідків, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2014 року, у відповідності до якого останній повідомив, що в ніч з 09.12.2014 року на 10.12.2014 року, близько 00 годин 40 хвилин громадянин Карен наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та саден і чотирьох зубів після чого вказана особа витягла гроші з його куртки у сумі близько 470 гривень (а.п. 7);

- протоколом огляду місця події від 12.12.2014 року, а саме домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 (а.п. 9-10);

- висновком судово-медичної експертизи № 179 від 19.01.2015 року у відповідності до якого на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, саден обличчя, рани верхньої губи, травматичного видалення 1,2 зубів зверху зліва, 1 го зверху справа та 1-го зуба внизу справа. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, саден обличчя виникли від не менше трьох травматичних контактів з тупим (ими) об`єктом (ами), можуть відповідати вказаному в постанові строку і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани верхньої губи, травматичного видалення 1,2 зубів зверху зліва, 1 го зверху справа та 1-го зуба внизу справа з темно червоними крововиливами в слизову зубних лунок виникли від не менше двох травматичних контактів з тупим (ими) об`єктом (ами), можуть відповідати вказаному в постанові строку і відносяться до категорії середніх, що спричинили стійку втрату загальної працездатності в розмірі 10% (а.п. 29-30);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2015 року з фото додатками за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній показав та вказав на будинок, розташований по АДРЕСА_2 та завівши учасників слідчої дії всередину будинку показав, що 09.12.2014 року він разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у одній з кімнат розпивали спиртні напої та показав на табуретку на якій сидів він та вказав на інші місця де сиділи інші в тому числі ОСОБА_26 .

Потерпілий розповів, що між ним та ОСОБА_25 виникла сварка в ході якої обвинувачений наніс один удар йому в область грудей від чого ОСОБА_27 упав на підлогу коридору будинку. ОСОБА_28 знову підійшов до нього та наніс йому ще один удар кулаком в область голови. Після цього вони продовжили вживати спиртні напої, після чого потерпілий вказав на ліжко на яке він ліг відпочивати а ОСОБА_28 разом з ОСОБА_24 вийшли з будинку.

Потім близько 01 години 10.12.2014 року прийшов ОСОБА_28 разом з ОСОБА_29 та потерпілий показав як ОСОБА_28 стягнувши його з ліжка почав наносити йому удари руками та ногами по голові та тулубу. В якій кількості він не пам`ятає. В подальшому ОСОБА_27 розповів та показав, як він лежав на підлозі будинку, а ОСОБА_28 , взявши дерев`яну табуретку почав бити ОСОБА_30 від вказаних ударів він знепритомнів. Коли він прокинувся то ОСОБА_10 дав йому гаманець в якому були відсутні кошти у розмірі 470 гривень (а.п. 67-74);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_10 , під час якого останній показав та вказав на будинок, розташований по АДРЕСА_2 та завівши учасників слідчої дії всередину будинку показав, що 09.12.2014 року він разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у одній з кімнат розпивали спиртні напої та показав на табуретку на якій сидів потерпілий та вказав на інші місця де сиділи інші в тому числі ОСОБА_26 . Потім ОСОБА_10 розповів, що між потерпілим та ОСОБА_25 виникла сварка в ході якої обвинувачений наніс один удар потерпілому в область грудей від чого ОСОБА_27 упав на підлогу коридору будинку та показав на це місце у будинку. Після цього, ОСОБА_28 знову підійшов до ОСОБА_30 та наніс йому ще один удар кулаком в область голови. В подальшому вони з ОСОБА_31 допомогли ОСОБА_32 підвестися та вони всі разом продовжили вживати спиртні напої після чого він та ОСОБА_27 лягли відпочивати, а ОСОБА_28 разом з ОСОБА_24 вийшли з будинку.

Потім ОСОБА_10 показав на ліжко на якому він спав та показав, що вночі, точної години він не пам`ятає повернувся ОСОБА_28 разом з ОСОБА_29 та він відчинив їм двері та впустив до будинку та ОСОБА_28 підійшовши до ОСОБА_30 почав наносити йому удари руками та ногами по голові та тулубу. Коли він намагався відтягнути обвинуваченого від потерпілого то ОСОБА_28 наніс йому два удари рукою після чого ОСОБА_10 пішов та ліг на лежанку в будинку та вказав на це місце в будинку. Коли він прокинувся то на підлозі в будинку він знайшов гаманця ОСОБА_30 в якому грошей вже не було та віддав його ОСОБА_32 (а.п. 75-80);

Проаналізувавши зазначені докази, доводи апеляційної скарги обвинуваченого та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 1 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), і у цьому немає жодного сумніву, оскільки такий висновок ґрунтується на належних, достовірних, допустимих і достатніх доказах, зібраних у справі та вірно оцінених судом.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а тому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, при цьому врахував тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого при призначенні покарання, про що належним чином вмотивував у вироку і з чим погоджується колегія суддів.

Доводи обвинуваченого про те, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово та однобічно, а також вони не підтверджують вини ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Вищевказані докази зібрані, досліджені та оцінені органами досудового розслідування і судом першої інстанції з дотриманням вимог, передбачених ст. 84-94 КПК України, є належними, допустимими, об`єктивними, логічними, взаємоузгодженими між собою та сумнівів щодо їх достовірності у колегії суддів не викликають.

Аргументи обвинуваченого з приводу того, що на досудовому розслідуванні йому не було забезпечено право на захисника та перекладача у зв`язку з не володінням ним української мови є безпідставними, так як на досудовому розслідуванні обвинувачений неодноразово був ознайомлений зі своїми правами, зокрема мати право на захисника та залучення перекладача, але він таким правом не скористався, що підтверджується і його заявою (а.п. 50, 53-54, 83-84, 105-106, 112-113). Крім того суд першої інстанції не посилався на будь-які докази, які здобуті органом досудового розслідування за участі ОСОБА_8 , проте без участі захисника.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляції обвинуваченого стосовно неналежного захисту захисником, а також порушення права на захист, так, як він не вміє читати та писати українською мовою, а орган досудового розслідування та суд першої інстанції не забезпечив участі перекладача на вірменську мову.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений подавав власноручно написані заяви, що підтвердив ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду (т.1 а.п. 50, 116).

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 проживає на території України упродовж 20 років, що підтвердив останній в судовому засіданні, сім років навчався в Панчівській загальноосвітній школі 1-3 ступеню, де вивчав українську мову та літературу, по яким отримав відповідні бали (т.2 а.п. 194).

Крім того, вироками Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2011 року та від 21.03.2012 року ОСОБА_8 було засуджено за ст. 296 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України (т.1 а.с. 128-133). Провадження в даних справах здійснювалось українською мовою, без участі захисника. Вироки складені українською мовою, ухвалені за участю захисника, але без залучення перекладача української мови.

Отже, посилання захисника на те, що докази винуватості обвинуваченого збиралися з порушення останнього права на захист, тобто без перекладача, є безпідставними.

Вищенаведена вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 в достатньому рівні володіє українською мовою, в тому числі навичками читання та письма.

Колегія суддів враховує, що під час досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений не заявляв будь-яких клопотань про забезпечення йому перекладача. ОСОБА_8 неодноразово роз`яснювалося право мати перекладача, але він не клопотав про його залучення, підписував усі процесуальні документи власноручно, надавав пояснення ( т.1 а.п. 50, 53-54, 83-84, 105-106, 112-113, 139, 140).

Доводи обвинуваченого, що в суді першої інстанції адвокатом неналежно здійснювався правовий захист, а також, що судом першої інстанції відхилялися його неодноразові клопотання про залучення перекладача з вірменської мови колегія суддів визнає безпідставними.

Згідно журналу судового засідання та звукозапису судового засідання на технічному носії, як під час підготовчого судового засідання так і під час судового розгляду обвинувачений не заявляв будь-яких клопотань, щодо неналежного захисту його прав захисником або щодо залучення до провадження перекладача.

За таких підстав колегія суддів розціню вищенаведені доводи обвинуваченого, як стратегію захисту та спосіб уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення в справі «Х. проти Австрії» від 29 травня 1975 року, «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року, «К. проти Франції» від 07 грудня 1983 року з приводу забезпечення права на послуги перекладача, підпункт (е) пункту 3 статті 6 Конвенції - не вимагає письмового перекладу повністю всіх письмових доказів або офіційних документів, пов`язаних із процесом. Слід вказати, що частина матеріалів була викладена мовою, яку розумів адвокат заявника, тимчасом, як багато інших документів мовою, яку заявник міг сам прочитати, а тому відповідальність за частину мовних труднощів крім адвоката, заявник мав взяти на себе. Забезпечувана допомога перекладача має надати можливість обвинуваченому ознайомитись з наявними проти нього доводами і здійснювати захист, зокрема, даючи йому змогу викласти свою версію подій. Конвенційне право на допомогу перекладача, очевидно, застосовується тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використаної в суді.

В той же час, яку зазначалося вище, з технічного запису судового засідання, слідує, що обвинувачений в достатній мірі розуміє українську мову, давав чіткі відповіді на питання поставлені, як українською так і російською мовою. Також в присутності захисника заяв про залучення перекладача не робив, а суд першої інстанції питання необхідності залучення перекладача ретельно з`ясував. Крім того, під час судового провадження в суді першої інстанції постійно був присутній адвокат, який досконально володіє, як українською, так і російською мовами.

Питання про надання перекладача з української на вірменську мову обвинувачений ОСОБА_8 поставив лише в апеляційній інстанції, що на думку колегії суддів це є способом захисту обвинуваченого, спробою затягнути розгляд справи та ухилитися від заслуженого покарання, а також з метою уникнення відповідальності. А тому, колегія суддів вважає їх способом захисту від пред`явленого обвинувачення та подальше уникнення від відбування реального покарання.

Не враховує суд і посилання обвинуваченого про те, що він в загальноосвітній школі не вивчав досконало українську мову, оскільки немає необхідності обвинуваченій особі досконально володіти українською мовою, для захисту від пред`явленого обвинувачення достатньо розуміти українську мову.

Як достовірно встановлено колегією суддів, обвинувачений ОСОБА_8 розуміє українську мову, так як з 1994 року проживає на території України, до цього був неодноразово засуджений вироками Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, які були ухвалені українською мовою та без залучення перекладача.

Посилання обвинуваченого на те, що суд не взяв до уваги його покази і свідка ОСОБА_12 є неналежними, так як показання обвинуваченого є його позицією щодо злочину та надані з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів категорично не погоджується з показаннями свідка ОСОБА_12 , щодо: непричетності обвинуваченого до спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; щодо відсутності умислу на заволодіння майном (грошима) потерпілого; що він вранці 10.12.2015 року не приходив до будинку ОСОБА_10 , в якому ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження потерпілому; - з таких підстав.

ОСОБА_12 , з обвинуваченим перебуває у родинних відносинах, є дядьком обвинуваченого, а тому заінтересований в результатах розгляду. Надані ними показання у ході судового розгляду у справі не логічні, не послідовні, суперечать вищевказаним письмовим доказам та спростовуються повними, послідовними, логічними показаннями потерпілого ОСОБА_33 , свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які узгоджуються з письмовими доказами у справі та сумніву у суду щодо належності та достовірності не викликають.

При цьому, колегія суддів виходить із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася під час конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, ініціатором якої був обвинувачений, умов за яких виникла дана сварка (дії ОСОБА_8 , спрямовані на спільне вживання спиртних напоїв, нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, заволодіння його коштами), оскільки обвинувачений нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, не мав постійного місця роботи та відповідно заробітку, зловживав спиртними напоями та виявивши наявність у потерпілого коштів у гаманці мав намір ними незаконно заволодіти. Ці дані вказують на наявність у діях ОСОБА_8 мотиву нападу з метою заволодіння чужим майном. Суд також враховує спосіб та знаряддя заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , їх кількість, характер та локалізацію (рани верхньої губи, травматичного видалення 1,2 зубів зверху зліва, 1 го зверху справа та 1-го зуба внизу справа з темно червоними крововиливами в слизову зубних лунок виникли від не менше двох травматичних контактів з тупим (ими) об`єктом (ами), причини припинення ним своїх дій (безпорадність стану потерпілого, який втративши свідомість перестав чинити будь який супротив). Поведінку ОСОБА_8 після вчинення кримінального правопорушення (повідомлення ним про спричинення тілесних ушкоджень та викрадення коштів свідкові ОСОБА_13 , та вжиття заходів на наступний день щодо надання медичної допомоги потерпілому).

Викладені обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують, на те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та заволодіння його коштами, про які обвинуваченому стало відомо під час спільного вживання спиртних напоїв і бажав їх настання, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 мав прямий умисел на вчинення нападу з метою задоволення коштами потерпілого та реалізував свій намір шляхом спричинення потерпілому тілесних ушкоджень та переконавшись у безпорадності потерпілого, заволодів його грошима.

Вищевикладеним, а також дослідженими у суді першої інстанції належними та допустимим доказами, спростовуються і доводи обвинуваченого про те, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи: не встановлено механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, факт викрадення у нього грошей.

Статтею 415 КПК України встановлено чіткий перелік обставин, які можуть бути підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, обвинувачений не навів будь-яких обґрунтованих підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що він наполягав в своїй апеляційній скарзі, а тому колегія суддів вважає, що і вимоги обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого цього приводу є безпідставною.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4