Справа №717/2627/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року смт. Кельменці

слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В.,

при секретарі - Попельницькій С.С.,

розглянувши клопотання слідчого СВ Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами кримінального провадження № 0000367 від 20.10.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення:

слідчий СВ Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_1 в судове засідання з'явився,

прокурор Ткач О.В. в судове засідання з'явився,

представники осіб, у володінні якої знаходяться речі і документи - приватного акціонерного товариства «МТС» та приватного акціонерного товариства «Київстар», в судове засідання не з'явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000367 від 20.10.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_2

В клопотанні слідчий зазначає, що в період часу з 20 години 19.10.2013 року по 08 годину 20.10.2013 року невстановлена особа, шляхом віджиму пластикових дверей магазину «Продукти-М». який розташований за адресою смт. Кельменці вул. Хотинська,2А, проникла в середину та звідти таємно викрала товарно-матеріальні цінності у виді грошей, тютюнових виробів та продуктів харчування на загальну суму 16500 грн. Дана подія зареєстрована до Журналу єдиного обліку Кельменецького РВ УМВС № 2095 від 20.10.2013 року та 20.10.2013 року слідчим слідчого відділення Кельменецького РВ УМВС, за дорученням першого заступника начальника - начальника слідчого відділення Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області майора міліції ОСОБА_3 від 20.10.2013 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000367 за вищевказаним фактом, із правовою кваліфікація ст. 185 ч. 3 КК України. Проведеними першопочатковими заходами встановлено, що особи, які причетні до крадіжки з магазину «Продукти -М» смт. Кельменці вул. Хотинська, 2-А Чернівецькій області на момент вчинення ними злочину могли користуватися мобільними телефонами стільникового зв'язку. Під час проведення аудіотехнічної розвідки за адресою смт. Кельменці вул. Хотинська 2-А було встановлено, що на місці вчинення кримінального правопорушення працюють базові станції операторів рухомого (мобільного) зв'язку

«Київстар» LAC 5262 CID 714,9192 та «МТС» LAC 57260 CID 740,48382. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що відомості, які містяться в інформації про з'єднання абонентів мобільного зв'язку на місці вчинення злочину може бути використана, як доказ знаходження цих осіб на місці вчинення злочину. Без отримання інформації від операторів стільникового зв'язку неможливо довести факт перебування осіб, які вчинили злочин на місці вчинення злочину під час крадіжки.

Враховуючи викладене вище, слідчий просить:

Зобов'язати оператора стільникового зв'язку приватне акціонерне товариство «Київстар», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 53 надати довідку з інформацією про з'єднання абонентів мобільного зв'язку, які відбувалися в період з 02.00 години 20.10.2013 року до 06.00 години 20.10.2013 року в смт. Кельменці по вул. Хотинській 2-А, LAC 5262 CID 714,9192.

Зобов'язати оператора стільникового зв'язку приватне акціонерне товариство «МТС», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 надати довідку з інформацією про з'єднання абонентів мобільного зв'язку, які відбувалися в період з 02.00 години 20.10.2013 року до 06.00 години 20.10.2013 року в смт. Кельменці по вул. Хотинській 2-А, LAC 57260 CID 740,48382.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали повністю.

Розглянувши клопотання слідчого, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. Згідно п.3 ч.2 даної статті у клопотанні, крім іншого зазначаються: речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати. Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про звязок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Відповідно до ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний обєкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Згідно ч.2 даної статті до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Згідно ч.1 ст. 159 ЦПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

В клопотанні слідчого відсутні посилання на речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати. Натомість слідчий має на меті отримати довідку з інформацією про з'єднання абонентів мобільного зв'язку, тобто отримати доступ до документу, якого ще не існує.

Крім того, відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 Конституційний Суд України, вирішуючи порушене в конституційному поданні питання виходив з такого. Відповідно до частин першої, другої статті 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Конституційний Суд України виходить з того, що неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Інформацією про фізичну особу є відомості чи сукупність відомостей про таку особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що перелік даних про особу, які визнаються як конфіденційна інформація, не є вичерпним.

Даючи офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 32 Конституції України у системному звязку з частиною другою статті 34 цієї Конституції, Конституційний Суд України дійшов висновку, що збирання, зберігання, використання та поширення державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у визначених законом випадках і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Конституційний Суд України вирішив:

1. В аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:

- інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, повязані з особою та членами її сімї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;

- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.258 КПК України різновидами втручання в приватне спілкування є зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. Відповідно до ч.1 ст. 263 КПК України зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання слідчого про зобов'язання операторів стільникового зв'язку надати довідку з інформацією про з'єднання абонентів мобільного зв'язку є зняттям інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, тобто різновидом втручання в приватне спілкування і такі клопотання слідчого повинні розглядатися в порядку, передбаченому Главою 21 КПК України, оскільки в іншому разі докази, отримані без дотримання такого порядку, будуть визнані недопустимими.

Враховуючи, що викладене вище суд вважає, що в задоволенні клопотання слідчого СВ Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_1 про зобов'язання операторів стільникового зв'язку надати довідку з інформацією про з'єднання абонентів мобільного зв'язку слід відмовити.

На підставі ст.32,34 Конституції України, керуючись ст.ст.159, 162 166, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Кельменецького РВ УМВС України Чернівецькій ОСОБА_1 області про зобов'язання операторів стільникового зв'язку надати довідку з інформацією про з'єднання абонентів мобільного зв'язку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Телешман О.В.