Справа №642/9159/15-к
Провадження №1-кп/642/702/15
В И Р О К

Іменем України

03.12.2015 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, гр. України, освіта середня, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15.10.2015 року приблизно у 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою м. Харків пров. Піскуновський 15, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисних спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, суб`єктивно усвідомлюючи свої протиправні дії, таємно, шляхом вільного доступу із кишені куртки яка знаходилась в торговому павільйоні № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , викрав грошові кошти в сумі 900 гр.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 збитки на загальну суму 900 грн.

03.11.2015 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002950 від 15.10.2015 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України та угода про примирення між потерпілою і підозрюваним, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 26 жовтня 2015 року.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

26 жовтня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України. Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у зазначеному діянні і викрадені грошові кошти на загальну суму 900 гр. були повернуті потерпілій ОСОБА_4 , і потерпіла немає претензій до підозрюваного ОСОБА_5 , також сторони дійшли угоди щодо призначення за цей злочин покарання ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт на термін 100 (сто) годин.

Сторони самостійно за своєю ініціативою уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Підозрюваний ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_4 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є для підозрюваного і потерпілого - обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, сторонам роз`яснено і є зрозумілими.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що він відмовляється від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч.5 КПК України - права на судовий розгляд, під час якого сторона звинувачення зобов`язана довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяви клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 також дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за цей злочин - у вигляді громадських робіт на термін 100 (сто) годин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, суд виходить з наступного: обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за цей злочин у вигляді громадських робіт на термін 100 (сто) годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання. Угода про примирення підписана сторонами.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України - при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілою і підозрюваним та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання у вигляді громадських робіт на термін 100 (сто) годин.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід що до обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою і підозрюваним, укладену між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 26 жовтня 2015 року.
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, за угодою про примирення між потерпілою і підозрюваним від 26 жовтня 2015 року, у вигляді громадських робіт на термін 100 (сто) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1