Справа № 1-418/10
Провадження № 1-418/10
ВИРОК

іменем України

04 жовтня 2010 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Андрейківа Ю. Я. ,

при секретарі Смиковська Г.Р.

з участю прокурора Михавківа І.В.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу про обвинувачення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працює, не військовозобов»язаного, раніше не судимого,

обвинувачується за ст. 185 ч. 3 КК України, суд

Встановив:

Підсудний ОСОБА_2 в кінці березня 2010 року в обідній час в дачному масиві «Моршин-3», що відноситься до Долішненської сільської ради таємно шляхом пошкодження вікна проник в будинок потерпілого ОСОБА_1 звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «6 СТ-60 АЗ» 12 ОСОБА_1, спричинивши шкоду потерпілому на загальну суму 535 грн.

В суді підсудний ОСОБА_2 винність свою визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся і надав покази, що дійсно в кінці березня 2010 року, точної дати не пам»ятає, разом із своїм братом ОСОБА_3 перебували у дачному масиві «Моршин-3» на дачі в знайомого ОСОБА_4 в якого вони утримували господарство. Коли ОСОБА_4 від»їжав він дав згоду йому та брату здати дві металеві бочки на металобрухт та отримати кошти, за ведення його господарства. Після від»їзду ОСОБА_4 він пішов на територію ОСОБА_1 з метою зашкодити йому так як дізнався від знайомої , що той нібито здійснює на нього наклепи стосовно причетності його до крадіжок на дачних при садибах. Він знав, що в середині є акумулятор яким потерпілий освітлює приміщення, а тому він підійшов до вікна побачив, що воно зачинене на замок-защіпку. Натиснувши на віконну раму видавив вікно, яке посипалося всередину будинку. Проник через вікно в середину приміщення, побачив акумуляторну батарею чорного кольору, взяв її та виніс через вікно. Про те, що він йшов вчиняти крадіжку братові нічого не сказав, а коли приніс акумулятор то сказав йому, що нібито ОСОБА_1 дозволив взяти його. Після викрадення до нього під»їхав на фірі його знайомий ОСОБА_5 та разом з ним вони погрузили дві металеві бочки і акумулятор. Все це відвезли в м. Болехів та здали в приймальний пункт металобрухту. За весь метал отримав 280 грн., з яких 30 грн відав ОСОБА_5 за те, що відвіз даний метал, а решту грошей потратив на власні потреби. При цьому вказує, що прямого мотиву здійснення крадіжки у потерпілого акумуляторної батареї небуло, а все це сталось з тих мотивів, що його знайома розказала йому що нібито потерпілий розпускає чутки про те, що ОСОБА_2 займається крадіжками і тому з мотивів помсти за наклеп на нього він вирішив якимось чином нашкодити потерпілому. Вікно спеціально теж не вибивав , хотів його відкрити з зовні та в силу того , що рама прогнила воно і само трісло. З потерпілим до моменту вчинення крадіжки був знайомий. Просить його суворо не карати та щиро розкаюється.

В судовому засіданні встановлено, що вина підсудного і подія вчиненого злочину доведені зібраними і перевіреними по справі доказами.

Крім визнання своєї вини підсудним його винність доведена і показаннями потерпілого ОСОБА_1, який в суді показав, що в кінці березня 2010 року на його мобільний телефон зателефонувала сусідка по дачі в дачному масиві «Моршин-3 ОСОБА_6 та повідомила, що в дачному будинку розбите вікно. Коли він приїхав, то побачив вибите скло в одностворчатому вікні його дачного будинку, жодного іншого пошкодження не було. Двері були зачинені на замок він їх відкрив та зайшов в примішення і помітив, що на підлозі було скло, яке вибили із середини. Коли він оглянув будинок то побачив, що відсутня акумуляторна батарея, яка знаходилася за вхідними дверима в будинку, та яку він придбав три роки тому на промисловому ринку м. Стрия заплативши 480 грн. Потерпілиі вказав , що дана батарея була технічно справна і він використовував її для освітлення приміщення з огляду на те, що світла в середині будинку не було. Після чого він пішов в міліцію та написав заяву. Даним злочином йому спричинено шкоду на суму 535 грн. але майнових претензій до підсуднього не має та просить суворо некарати так як досягнув з підсуднім примирення і все йому вибачив , а той у його присутності вибачився і покаявся.

Показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які оголошені в судовому засіданні доведено, що на початку березня 2010 року ОСОБА_2 таємно проник в дачний будинок ОСОБА_1, що знаходиться в дачному масиві «Моршин-3» звідки викрав акумуляторну батарею.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_2 доведена протоколом явки з повинною від 14.08.2010 року, яку власноручно писав підсудний та зізнався у вчиненні злочину, протоколом огляду місця події від 16.08.2010 року та фото таблицями до нього, де підсудний ОСОБА_2 вказав яким чином здійснив крадіжку з проникненням в житло ОСОБА_1 звідки таємно викрав акумуляторну батарею.

Отже, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднананого з проникненням у приміщення, завдавши шкоди потерпілому на суму 535 грн., скоїв злочин передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.

Обираючи вид та розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

Помякшуючими обставинами суд вважає те, що у вчиненому щиросердечно розкаявся, сприяв слідству розкрити злочин, характеризується посередньо, тяжких наслідків від вчиненого не наступило, досягнув примирення з потерпілим, до кримінальної відповідальності притягується в перше.

Обираючи покарання для його виправлення та з метою виправлення та попередження можливих нових злочинів суд обирає покарання із застосуванням ст. 75-76 КК України з наданням іспитового терміну вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства..

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_2 за ст. 185 ч.3 КК України, обравши покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі

Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно вимог ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, а строк відбування покарання рахувати з часу оголошення вироку.

Речовий доказ гужовий візок та двоє коней світлої маститі залишити у користуванні ОСОБА_5 а. с. 20.

Вирок можна оскаржити до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_8