Справа №621/1930/15-к
Провадження №1-кп/621/31/16

ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3

за участю сторони кримінального провадження: обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Зміївського районного суду
матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Макіївка Донецької області,
громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, раніше засудженого:
- 18.02.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.185 ч.1 КК
України до 80 годин громадських робіт;
- 10.04.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.309 ч.1,71 КК
України до 2 років 10 днів позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України,
з випробуванням строком на 1 рік;
- 12.06.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3,
70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 25.07.2014 року звільненого ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від
17.07.2014 року, на підставі ст.2 Закону України від 08.04.2014 року « Про амністію
у 2014 році» та Закону України від 06.05.2014 року « Про застосування амністії
в Україні» від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі
за відбуттям строку покарання;
який зареєстрований та проживає за адресою:
у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 289 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст. ст. 185 ч.3,289 ч.2 КК України при наступних обставинах.
25 червня 2015 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_4 , маючи
намір на таємне викрадення чужого майна, прийшов до ангарного приміщення,
розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 , що знаходиться у використанні ОСОБА_5 .
Виконуючи свій злочинний намір, скориставшись тим, що за його діями ніхто не
спостерігає, шляхом зриву навісного замку з дверей приміщення ангару, звідки таємно
викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме:
- 250 кг. зерна цукрової кукурудзи, вартістю 2 гр.65 коп. за 1 кг., на суму 816 гр. 20 коп..
Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник,
звернувши викрадене на свою користь, заподіявши ОСОБА_5 матеріальний збиток
на суму 816 гр.20 коп..
06 липня 2015 року близько 23 години, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Виконуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 прийшов до сараю,
розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 , де шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приміщення цього сараю, та переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, заволодів транспортним
засобом мотоциклом « Мінськ Спутник», 1991 року випуску, вартістю 1202 гр., який
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність
у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 289 ч.2 КК України, при
вищевикладених обставинах визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що
25.06.2015 року близько 23 години він дійсно прийшов до ангарного приміщення, що
знаходиться у використанні ОСОБА_5 , звідки скоїв крадіжку зерна цукрової
кукурудзи у кількості 250 кг., яким розпорядився на свій розсуд.
06.07.2015 року близько 23 години він заволодів транспортним засобом
мотоциклом « Мінськ Спутник», що належав ОСОБА_6 ..
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 19.08.2015 року подав
заяву від 18.08.2015 року про проведення судового розгляду справи по суті у його
відсутність, цивільний позов не заявляє. ( а.с. 22 том 2)
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явився, 25.12.2015
року подав заяву від 25.12.2015 року про проведення судового засідання
по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 у його відсутність. Мотоцикл йому
повернутий, претензій матеріального та морального характеру не має. ( а.с. 52 том 2)
Щодо потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом, з урахуванням думки
учасників судового провадження, було вирішено питання про проведення судового
розгляду без їх присутності, згідно ст. 325 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,
судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих
обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції та роз`яснив, що у такому
випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд судового провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_4
в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що
винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених злочинів під час
судового провадження доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4
своїми умисними діями по 1 епізоду скоїв таємне викрадання чужого майна ( крадіжку),
з проникненням у приміщення, повторно, тобто вчинив злочин, передбачений
ч. 3 ст. 185 КК України.
По 2 епізоду суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями
скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, тобто вчинив злочин,
передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а провинну його повністю доказаною.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини,
що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв
злочини, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Як особистість обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка раніше засуджувалась,
( а.с. 51-63 том 2), позитивно характеризується за місцем проживання ( а.с. 46 том 2).
Пом`якшуючою обставиною щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає
Обтяжуючих обставин щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання,
суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення
і запобігання вчиненню останнім нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості
та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно
до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись
на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою
захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, (несвавільним),
пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), що наведено в справах
«Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року;
«Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року.
З урахуванням обставин, характеру, ступеню тяжкості скоєних злочинів, особи
обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення та перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 правила
ст.ст.75,76 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням.
Санкцією ст. 289 ч.2 КК України крім основаного покарання у вигляді позбавлення волі передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.
Суд вважає на необхідне не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 конфіскації майна.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року « Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення
особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки
статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що
можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Цивільний позов у справі не заявлений.
Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню були понесені
витрати у зв`язку з проведенням авто-товарознавчої експертизи № 298-Зм/15 від
24.10.2015 року в розмірі 245 гр. 52 коп. ( а.с. 95 )
Суд вважає на необхідне зазначену суму віднести до судових витрат та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави ( розрахунковий рахунок
Речові докази:
- мішок з насінням цукрової кукурудзи, загальною вагою 30 кг. та мішок з насінням
цукрової кукурудзи, загальною вагою 28 кг. що перебувають на збереженні
у потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає на необхідне залишити у розпорядженні
останнього; ( а.с.87)
- мотоцикл « Мінськ Спутник», 1991 року випуску, що перебуває на
збереженні у потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає на необхідне залишити
у розпорядженні останнього. ( а.с.90)
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 370,374,395 КПК України, суд
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч. 3 КК Украины 3 роки позбавлення волі
- за ст. 289 ч. 1 КК Украины - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, а відповідно до ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим , остаточно призначити 5 ( п`ять ) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_4
від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки, поклавши
на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально
виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь
Речові докази:
- мішок з насінням цукрової кукурудзи, загальною вагою 30 кг. та мішок з насінням
цукрової кукурудзи, загальною вагою 28 кг. що перебувають на збереженні
у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні останнього;
- мотоцикл « Мінськ Спутник», 1991 року випуску, що перебуває на
збереженні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1