Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/954/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про застосування умовно-дострокового звільнення щодо,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Навирлець Фалерштського району Республіка Молдова, громадянина України, молдованина, з базовою загально середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.04.2013 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 27.04.2010 року, по закінченню строку відбування покарання, має не погашену та не зняту в установленому порядку судимість;

01.03.2013 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців, з покладенням на засудженого обов`язків відповідно до ст.76 КК України;

17.07.2013 року апеляційним судом Кіровоградської області - вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2013 року скасовано в частині призначення покарання, призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ВК ( № 6 ) з 26.06.2013 року. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Має одне заохочення у виді подяки згідно наказу №376/Адмг від 27.07.2015 року та не має стягнень. Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Відповідно до ст.127 КВК України участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє (а.с. 19-22).

Крім того, відповідно до Витягу протоколу від 28.06.2014 року № 24, від засідання адміністративної комісії Кіровоградської виправної колонії (№6) з питання переведення до дільниці соціальної реабілітації засудженого ОСОБА_7 ухвалено відмовити в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення (а.о.с. 17-21); Витягу протоколу від 03.01.2015 року № 1 засідання комісії Кіровоградської виправної колонії (№6) з питання заміни не відбутої частитни строку покарання біль м`яким у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_7 ухвалено відмовити в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (а.о.с. 24-27; Витягу протоколу від 02.07.2015 року № 25 засідання адміністративної комісії Кіровоградської комісії колонії (№6) з питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 ухвалено відмовити в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів своє виправлення (а.о.с. 30-33).

Однак, клопотання засудженого ОСОБА_7 та матеріали особової справи останнього за № 577-Г-13 не містять жодних відомостей про те, що засуджений ОСОБА_7 приймає активну участь у суспільному житті та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, підвищує свій загальноосвітній рівень, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

Також зазначив, що наявне одне заохочення засудженого, є результатом гарної поведінки засудженого, свідомого і беззаперечного виконання умов установи, добросовісного ставлення до праці тощо лише за два місяці 2015 року, які він працював на дільниці №3. В інший проміжок строку відбування покарання поведінка засудженого не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи зазначене суд відмовив у застосуванні заяви засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та задовольнити його заяву про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що своєю поведінкою вимог режиму при відбуванні покарання він не порушував, у скоєному злочині щиро розкаявся, а знаходячись у ВК № 6 працював, та має одне заохочення.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляцію, висновок прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали подання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів заяви, а саме із витягу протоколу від 28.06.2014 року № 24 від засідання адміністративної комісії Кіровоградської виправної колонії УДПтС України в Кіровоградській області № 6, адміністративною комісією було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України.

Також в матеріалах наявні відомості про заохочення та стягнення, які були застосовані до засудженого ОСОБА_7 , проте одне заохочення, яке було призначено йому, жодним чином не може вважатись таким, яким він довів своє виправлення.

Тобто, даних про те що ОСОБА_7 довів про своє виправлення відсутні, оскільки висновок про виправлення засудженого повинен базуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав до застосування на даний час до засудженого ОСОБА_7 умовно дострокового звільнення, як те просить у своїй апеляційній скарзі останній, а тому вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про застосування умовно дострокового звільнення, - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2