Справа № 1-129/11
Вирок

Іменем України

19 квітня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябих С.В.

представників цивільних позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на ВАТ ПГЗК, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

27 березня 2006 року Терновським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 31 січня 2007 року умовно-достроково на 4 місяці 5 днів,

за ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив ряд умисних злочинів проти власності за таких обставин:

02 грудня 2010 року, близько 04-00 год. ОСОБА_3, з метою викрадення абонентського кабелю, зайшов в другий підїзд будинку № 86 по вул.. Леніна в м. Комсомольську, звідки таємно, повторно, шляхом вільного доступу обрізав 47 метрів кабелю марки ОК-net, 158 метрів кабелю UTP САТ.5Е, та 60 метрів кабелю UTP САТ.5Е ПВХ, внаслідок чого ТОВ «Телерадіокомпанія ГОК», ТОВ «Сетілайт» та ТОВ «Фобос» завдав матеріальної шкоди на 146 грн.40 коп., 89 грн.30 коп., та 274 грн. 92 коп. відповідно кожному.

Цієї ж ночі, годину потому, близько 05-00 год. підсудний в аналогічний спосіб вчинив крадіжку абонентського кабелю з другого підїзду будинку № 87 по вул. Добровольського , внаслідок чого завдав ТОВ «Сетілайт» та ТОВ «Фобос» матеріальної шкоди на суму 41 грн.80 коп. та 316 грн.68 коп. відповідно кожному.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06 грудня 2010 року, ОСОБА_3 близько 04-00 год. вчинив крадіжку абонентського кабелю з першого та третього підїздів будинку № 102 по вул.. Леніна в м. Комсомольську, внаслідок чого ТОВ «Телерадіокомпанія ГОК», ТОВ «Сетілайт» та ТОВ «Фобос» завдав матеріальної шкоди на 126 грн.88 коп., 117 грн.80 коп., та 835 грн. 20 коп. відповідно кожному.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, і підтвердив суду, що за обставин, зазначених в мотивувальній частині вироку, 02 та 06 грудня вчинив ряд крадіжок кабелю з житлових будинків, який переніс в ліс в районі сел. Золотнище, там обпалив та здав на пункт прийому металобрухту.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудного в скоєнні інкримінованих злочинів, суд, обмежившись допитом підсудного та представників цивільних позивачів, застосовуючи положення ч. 3 ст. 299 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи, обєм та вартість викраденого ніким з учасників процесу не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_3, які виразились в таємному, повторному викраденні чужого майна органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні ОСОБА_3 злочини не є тяжким, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини, щире каяття в скоєному та часткове, добровільне відшкодування завданих збитків.

За висновком ЛКК ОСОБА_3П практично здоровий, працездатний, не потребує примусового лікування від наркоманії та алкоголізму, за місцем проживання характеризується добре. Працює, має позитивну характеристику з місця роботи.

Призначаючи покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, з врахуванням особи підсудного, який щиро кається в скоєному, має позитивні характеристики, працює, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з встановленням мінімального іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України.

Вирішуючи питання щодо заявлених по справі позовів суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілим, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість втраченого майна по справі дведена відповідними бухгалтерськими документами, нічим по справі не спростована і не заперечується учасниками судового розгляду.

Покладаючи на підсудного обовязок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір заподіяних потерпілим збитків, що підлягають стягненню з засудженого, зменшена судом пропорційно сумі відшкодованих ним в добровільному порядку збитків.

Питання про судові витрати та речові докази вирішене судом відповідно до вимог ст. ст. 81, 93 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324,328 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Заявлені по справі цивільні позови задовольнити частково. Стягти з засудженого на користь ТОВ «Фобос» завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 926 грн. 80 коп., на користь ТОВ «ТРК-ГОК» стягнути з засудженого 762 грн. 67 коп.

На користь НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області стягти з засудженого судові витрати, повязані з проведенням трасо логічної експертизи в сумі 172 грн.

Речові докази по справі знищити.

На вирок суд протягом 15 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Т.В. Окунь