Номер провадження: 11-кп/785/1333/15
Номер справи місцевого суду: 499/962/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора прокуратури Іванівського району Одеської області на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рижове, Близнюківського району Херсонської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

повернуто прокурору Іванівського району Одеської області для усунення недоліків,

встановила:
Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені кримінального порушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору для виправлення помилок, суд зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 91, ст. 291, п.6 ч.2 ст.242 КПК України, та мотивував своє рішення наступними доводами:

- при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 , прокурор не вказав конкретні дії обвинуваченого, спрямовані на незаконне заволодіння транспортними засобами повторно, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення;

- в обвинувальному акті містяться відомості фактичних обставин кримінального правопорушення та зазначена правова кваліфікація вчиненого ними діяння з посиланням на положення закону і частину статті закону України, без зазначення чітко сформульованого обвинувачення щодо обвинуваченого, після чого зазначаються обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, розмір витрат на проведення експертизи і дата складання і затвердження обвинувального акту;

- з обвинувального акту також не вбачається, що слідчий під час досудового розслідування звертався до експерта для проведення експертизи для встановлення завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків.

В апеляційній скарзі прокурор вказав, що твердження суду не відповідає дійсності та не обґрунтоване тому, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 було запропоновано послуги захисника, але підозрюваний не виявив бажання на його залучення про що надав заяву про відмову від залучення захисника. При отриманні повідомлення про підозру та обвинувального акту ОСОБА_8 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, які передбачені законодавством України також йому було вручено відповідну пам`ятку про його права та обов`язки. Крім того, в обвинувальному акті окремо по кожному з епізодів зазначено час, місце та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, нащо суд, з невідомих причин знову ж таки не звернув уваги.

Також необгрунтовані доводи суду про відсутні фактичних обставин кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_8 . Дані обставини з`ясовується у самого обвинуваченого на відповідній стадії судового розгляду під час вирішення питання в порядку ст. 349 КПК України про обсяг доказів, які повинні бути досліджені судом, а не під час підготовчого судового засідання, що є порушенням норм Кримінального процесуального законодавства України. Також, зазначені судом в ухвалі недоліки не порушують права підозрюваного/обвинуваченого та не є підставою відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору

За таких обставин прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора , потерпілу, яка висловила думку про розгляд апеляції на розсуд суду, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляції, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали суду 1 інстанції, суд при вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору обґрунтовано вказав, що у відповідності до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити фактичні обставини кримінального провадження, які слідчий і прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин кримінального провадження має містити достатню кількість інформації, яка забезпечить можливість суду першої інстанції зробити висновок щодо ступеню участі та ролі кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Проаналізувавши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду встановила, що він дійсно не містить достатньої інформації про обставини кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважають доведеними, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність вказаного обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.

Крім того, апеляційним судом встановлена невідповідність обвинувального акту відповідно вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, яка залишилась поза увагою районного суду та встановлена невідповідність унеможливлює його призначення до судового розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. З КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Приймаючи у підготовчому судовому засіданні у порядку п. З ч. З ст. 314 КПК України рішення про повернення обвинувального акта прокурору з мотивів які навів суд в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не звернув уваги, що всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення.
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_8 й правова кваліфікація кримінальних правопорушень, в яких підозрюються останні.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. З КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.

Таким чином, з підстав встановлених апеляційним судом, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Керуючись ст. ст 303, 306,314, 315, 401, 404, 404 п.2, 405, 407, 419,376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Іванівського району Одеської області залишити без задоволення .

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 повернуто прокурору Іванівського району Одеської області для усунення недоліків залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді : ОСОБА_4

ОСОБА_3