Справа № 573/2564/15-к
Номер провадження 1-кп/573/9/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 16 листопада 2015 року за № 0000692, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Новий Путь Брагінського району Гомельської області Республіки Білорусь, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , на даний час є особою без постійного місця проживання, раніше судимого 17 липня 2015 року Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 240 годин громадський робіт, судимість не згята і не погашена

- за ч. 2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Білопільського районного суду від 17 липня 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт.

17 серпня 2015 року вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили.

28 серпня 2015 року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також передбаченою ч. 2 ст. 389 КК України кримінальною відповідальністю за ухилення від відбування покарання, про що надав підписку. Того ж дня була винесена постанова та встановлені дні явки на реєстрацію до Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції (друга та четверта п`ятниці кожного місяця).

29 вересня 2015 року ОСОБА_4 було видано направлення, згідно якого він повинен з 30 вересня 2015 року розпочати відбувати покарання у вигляді громадських робіт при Кальченківській сільській раді Білопільського району Сумської області.

Але 30 вересня 2015 року ОСОБА_4 до Кальченківської сільської ради Білопільського району не прибув та до виконання громадських робіт не приступив. У період часу з 30 вересня по 16 листопада 2015 року ОСОБА_4 не виходив на громадські роботи жодного разу без поважних причин.

29 вересня 2015 року ОСОБА_4 було винесено перше застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку і умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання за ч. 2 ст. 389 КК України.

09 жовтня 2015 року ОСОБА_4 було винесено друге застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку і умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання за ч. 2 ст. 389 КК України.

23 жовтня 2015 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Білопільського районного сектору кримінальної-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області без поважної причини.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_4 було винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку і умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання за ч. 2 ст. 389 КК України.

Але не зважаючи на попередження, ОСОБА_4 з 30 вересня по 16 листопада 2015 року до Кальченківської сільської ради Білопільського району для відбування покарання так і не з`явився, до виконання покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин так і не приступив.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що за вчинення крадіжки 17 липня 2015 року був засуджений Білопільським районним судом до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. З 30 вересня 2015 року він повинен був приступити до робіт при Кальченківській сільській раді. В інспекції його ознайомили письмово з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, попередили про кримінальну відповідальність за ухилення від їх відбування. Але він так і не вийшов на роботу, на реєстрацію до інспекції теж не завжди з`являвся. На роботи не виходив з причин небажання пракцювати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно довідки-характеристики, виданої Кальченківською сільською радою Білопільського району Сумської області, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та відсутність тяжких наслідків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у вигляді арешту.

Відповідно до вироку Білопільського районного суду від 17 липня 2015 року ОСОБА_4 був засуджений до покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, яке не відбув взагалі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

ОСОБА_4 не відбув 240 годин громадських робіт, які відповідно до ст. 72 КК України відповідають 30 дням арешту.

Судових витрат у провадженні немає.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази особову справу № 16/2015 та облікову картку на засудженого ОСОБА_4 , які знаходяться у Білопільському відділенні Конотопської місцевої прокуратури, необхідно повернути до Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,та призначити йому покарання у вигляді арешту строком 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду від 17 липня 2015 року за правилами ст. 72 КК України і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді арешту строком 3 (три) місяці 15 (п`ятнадцять) днів.

Речові докази - особову справу № 16/2015 та облікову картку на засудженого ОСОБА_4 , які знаходяться у Білопільському відділенні Конотопської місцевої прокуратури, повернути до Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя