Справа №021220
Провадження №б/н
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2010 м. Кіцмань

2 грудня 2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді Масюк Л.О.

при секретарі Івасюк Н.М.

за участю прокурора Марочко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Одеської області Фрунзівського району с. Гідримове, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 05.07.2010 року приблизно о 20:00 год. в с. Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_2 на побутовому ґрунті, умисно, з метою спричинення тілесного ушкодження, невстановленим металевим предметом із загостреним кінцем, наніс останньому один удар в ногу, в результаті чого спричинив ОСОБА_2 тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого стегна, яке, згідно висновку судової медичної експертизи, відноситься до розряду легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я.

Також, ОСОБА_1, не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою злочинну діяльність, в с. Нижні Станівці Кіцманського району 05.07.2010 року приблизно о 20:20 год. умисно, з метою спричинення тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_3 один удар ногою в живіт та один удар в ногу та інші частини тіла, в результаті чого спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого стегна, правого плеча, поверхневих ран на ділянці 1-го пальця правої китиці і 5-го пальця китиці які, згідно висновку судової медичної експертизи, відноситься до розряду легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненнні злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України визнав повністю, розкаявся та надав суду аналогічні покази, що були ним дані на досудовому слідстві.

У вчиненному ОСОБА_1 щиро розкаюється, бажає примиритися з потерпілими та готовий частково відшкодувати моральні збитки завдані їм.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: з даних, що містяться в протоколах відтворення обставин та обстановки події вбачається, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказали на характер та механізм спричинених їм тілесних ушкоджень ОСОБА_1 (а.с. 41-44, 58-60); висновками судово-медичної експертизи №354-Е та №353-Е від 22.09.2010 року з яких видно, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виявлено легкі тілесні ушкодження, які призвели до короткочасного розладу здоровя (а.с. 47-48, 63-64); протоколом виїмки у ОСОБА_2 пошкоджених штанів та кофти (а.с.67); протоколом огляду речових доказів (а.с. 68-71); протоколом відтворення обставин та обстановки події з якого вбачається, що ОСОБА_1 показав характер та механізм спричинених ним тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.112-115).

Із наданих в судовому засіданні показів потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що вона проживає в с. Нижні Станівці разом із чоловіком ОСОБА_2 та дітьми. По сусідству проживає ОСОБА_1 Так склалось, що господарства ОСОБА_1 знаходиться трохи вище від їх господарства та під час випадання дощів все сміття з його господарства зупиняється в її подвір»ї. Через це між нею та матір»ю ОСОБА_1 постійно виникають сварки.

Так, 05.07.2010 року вона знаходилась вдома. Приблизно біля 19:30 год. на мобільний телефон чоловіка зателефонував ОСОБА_1 та попросив його вийти на дорогу. За чоловіком на дорогу вийшла вона, її донька та сусідка ОСОБА_4 Як тільки чоловік підійшов до хвіртки, ОСОБА_1 вийняв із-за спини предмет схожий на напильник та спробував нанести ним удар ОСОБА_2 у живіт. Однак, він блокував удар і ОСОБА_1 провів другий удар, який потрапив чоловікові у стегно лівої ноги.

Тоді ОСОБА_3 підбігла до ОСОБА_1 та руками спіймала за напильник та почала утримувати, в результаті чого пошкодила пальці рук. Від болю вона почала плакати та кричати, однак ОСОБА_1 не реагував на її прохання припинити та відштовхнув її від себе при цьому наніс їй два удари ногою: один удар в область лівого стегна та один удар в живіт в результаті чого ОСОБА_3 впала в кювет.

На місце пригоди прибіг сусід ОСОБА_5, який почув крики потерпілої. Саме він відібрав у ОСОБА_1 даний предмет та наказав йому йти додому. На цьому конфлікт було припинено.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень її та її чоловіка 06.07.2010 року було доставлено Кіцманську ЦРЛ. На момент побиття вона перебувала на 9-му місяці вагітності та 19.07.2010 року народила дитину.

Злочинними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди яка полягає в тому, що вона, перебуваючи в стані вагітності, зазнала фізичного болю, страху, душевних та моральних страждань.

Із наданих в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 05.07.2010 року приблизно біля 19:30 год. йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_1 та попросив його вийти на дорогу щоб поговорити.

ОСОБА_2 вишов до ОСОБА_1 для того щоб з'ясувати що йому потрібно. За ним на дорогу вийшла дружина, донька та сусідка ОСОБА_4 Як тільки він підійшов до хвіртки, ОСОБА_1 вийняв із-за спини предмет схожий на напильник та спробував нанести ним удар у живіт ОСОБА_2 Однак, він блокував удар і ОСОБА_1 провів другий удар, який потрапив ОСОБА_2 у стегно лівої ноги. В результаті цього із рани потекла кров і ОСОБА_2 відчув сильний фізичний біль. Щоб уникнути повторного удару ОСОБА_2 спіймав за руки ОСОБА_1 та утримував їх. Дружина ОСОБА_2 спіймала руками предмет, яким ОСОБА_1 наніс удар в ногу чоловіка та почала виривати його . Тоді ОСОБА_1 наніс їй удар ногою в живіт та в стегно. Через декілька хвилин на місце конфлікту прибіг сусід ОСОБА_5, та припинив конфлікт. Саме він відібрав у ОСОБА_1 даний предмет та наказав йому йти додому. На цьому конфлікт було припинено.

В результаті побиття ОСОБА_2 та його дружину 06.07.2010 року було доставлено Кіцманську ЦРЛ. На момент побиття дружина перебувала на 9-му місяці вагітності та 19.07.2010 року народила дитину. ОСОБА_2 було доставлено в хірургічне відділення де він пробув з 06.07.по 16.07.2010 року та пройшов курс лікування .

Злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди яка полягає в тому, що він зазнав фізичного болю, страху за вагітну дружину, душевних та моральних страждань.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили підсудного ОСОБА_1 покарати відповідно до закону, цивільний позов підтримують повністю.

За згодою сторін згідно ч. 3 ст. 299 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Підсудний правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показами, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає. Тому суд, згідно вимог ст.301-1 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, потерпілого та матеріалами, що характеризують підсудного як особу.

Таким чином суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ст. 125 ч. 2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

При призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 п.2 КК України вчинений підсудним злочин є злочином невеликої тяжкості.

Підсудний ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючими обставинами покарання підсудного ОСОБА_1 по справі згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою у стані алкогольного спяніння та вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

При призначенні підсудному виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та перевиховання буде призначення покарання, не повязаного з позбавленням волі і до нього слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також покласти на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

По справі потерпілими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкодина завданої злочином в сумі по 5000 гривень на кожного.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральну шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_2 суд, враховуючи обсяг його моральних та душевних страждань, визначає в сумі 2000 гривень.

Моральну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_3 суд, враховуючи обсяг її моральних та душевних страждань, визначає в сумі 3000 гривень.

Таким чином цивільний позов потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому міру покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобовязання.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_1 покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 2000 гривень та 3000 гривень відповідно.

Речові докази по справі, а саме чоловічі штани та жіночу кофту відповідно до ст. 81 КПК України передати потерпілим.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області на протязі 15 діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя: