Єдиний унікальний номер 219/7613/2014-к
Номер провадження 11-кп/775/316/2015

УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Артемівську в режимі відео конференції кримінальне провадження № 0000063 від 10.10.2014 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білоріченськ Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, заступник командира батареї з озброєння 8 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , одружений, раніше не судимий, з вищою освітою, маючий на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 414 КК України до 3 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 10 жовтня 2014 року близько о 18 годині офіцер ОСОБА_10 на території базового табору поблизу с. Підгородне Артемівського району Донецької області, маючи при собі закріплену табельну зброю - пістолет Макарова серії НОМЕР_3 , вишикував підлеглих військовослужбовців 8 батареї разом з молодшим сержантом ОСОБА_12 . Знаходячись у строю, молодший сержант ОСОБА_12 в порушення ст.26 Стройового статуту Збройних Сил України без дозволу командира розпочав розмовляти. У зв`язку з чим, офіцер ОСОБА_10 зробив йому зауваження, яке ОСОБА_12 ігнорував, продовжуючи порушувати військову дисципліну.

У свою чергу, офіцер ОСОБА_10 не маючи передбачених Статутом внутрішньої служби ЗС України приводів та підстав на застосування зброї, порушуючи правила поводження зі зброєю, діючи з метою примусити підлеглого молодшого сержанта ОСОБА_12 до дотримання військової дисципліни, дістав з кобури ввірену йому для службового користування зброю - пістолет Макарова, споряджений бойовими набоями калібру 9мм, та здійснив із нього один постріл в землю поруч із собою.

Офіцер ОСОБА_10 зброю не розрядив, прапорець запобіжника пістолета у положенні «запобігання» не перевів, продовжуючи порушувати правила поводження зі зброєю з метою забезпечення порядку строю та дотримання молодшим сержантом ОСОБА_12 військової дисципліни, діючи усупереч зазначених вимог законодавства, за відсутності передбачених Статутом внутрішньої служби ЗС України приводів та підстав на застосування зброї, тримаючи ввірений для службового користування пістолет Макарова серії НОМЕР_3 зверху вниз у кисті зігнутої в лікті правої руки, перебуваючи навпроти молодшого сержанта ОСОБА_12 , достовірно знаючи про наявність патрона в патроннику, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча, усвідомлюючи вогневі властивості зброї, повинен був і міг їх передбачити, у ході сутички з останнім під час зменшення дистанції один від одного, докладаючи обома руками фізичних зусиль з метою відштовхнути його, мимовільно натиснув на хвіст спускового гачка пістолету, що призвело до несанкціонованого одиночного пострілу з нього, внаслідок якого ОСОБА_12 було спричинено одиночне вогнепальне кульове поранення живота з пошкодженням брижової артерії і тонкого кишечника, що заподіяло смерть потерпілого.

Смерть ОСОБА_12 наступила 10 жовтня 2014 року о 19 годині 45 хвилин у приміщенні Артемівської центральної районної лікарні в результаті гострої кровотечі, яка утворилась внаслідок одиночного вогнепального кульового поранення живота з пошкодженням брижової артерії і тонкого кишечника.

На вказаний вирок суду, надійшли апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75, 76 КК України.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вважає, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення військового звання «капітан».

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду. Ухвалити новий вирок та засудити ОСОБА_10 за ст. 115 ч.1 КК до 10 років позбавлення волі з додатковим покаранням у вигляді позбавлення військового звання «капітан».

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого і захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника та заперечували проти задоволення апеляційних скарг потерпілих, доводи представника потерпілих і потерпілих, які підтримали свої апеляції та заперечували проти задоволення апеляції захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, вірно встановив фактичні обставини справи та вірно кваліфікував його дії за ст.414 ч.2 КК України, як порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні в суді першої інстанції вину у у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.414 КК України визнав повністю, показав суду, що другий постріл, в результаті якого загинув ОСОБА_12 , вчинив випадково, заподіяти смерть або тілесні ушкодження ОСОБА_12 не бажав. При цьому обвинувачений звернув увагу суду на неадекватну поведінку молодшого сержанта ОСОБА_12 , обумовлену тим, що в момент шикування 10 жовтня 2014 року близько о 18 годині загиблий перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, що спровокувало обвинуваченого порушити правила поводження зі зброєю для забезпечення військової дисципліни у підрозділі.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини його вина у скоєнні кримінального правопорушення в обсязі, зазначеному у вироку, підтверджується показами свідків, висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами по справі, які були досліджені в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 показали, що ОСОБА_12 загинув під час шикування в базовому таборі поблизу с. Підгородне Артемівського району Донецької області 10 жовтня 2014 року біля 18 годин в результаті сутички з ОСОБА_10 , який в руках тримав пістолет Макарова, здійснивши з нього 2 постріли: перший постріл на початку сутички - в землю поруч із собою, другий постріл в процесі фізичного контакту з загиблим ОСОБА_12 . В ході допиту жодний із згаданих свідків не показав, що ОСОБА_10 в процесі конфлікту, що виник, висловився про бажання, намір вбити ОСОБА_12 або спричинити йому тілесні ушкодження, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до початку конфлікту, в результаті якого загинув останній, склалися нестатутні, неприязні відносини.

При цьому свідки однозначно показали в суді, що другий постріл, який спричинив смерть ОСОБА_12 , не був зроблений обвинуваченим з прицілюванням, поведінка ОСОБА_10 під час сутички з загиблим не складала враження навмисних дій, спрямованих на спричинення смерті загиблого.

За показаннями свідка ОСОБА_22 обвинувачений лише намагався заспокоїти сержанта потерпілого, але той на зауваження не реагував.

Крім того, під час досудового розслідування за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 були проведені слідчі експерименти обставин вчинення ОСОБА_10 злочину, протоколи яких від 14.10.2014 року разом з фототаблицями підтверджують ненавмисний характер другого пострілу обвинуваченого, який привів до смерті потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що був членом комісії з службового розслідування факту загибелі ОСОБА_12 , яка на підставі показань свідків - військовослужбовців, які безпосередньо спостерігали події, - встановила, що смерть ОСОБА_12 відбулася в результаті необережного поводження ОСОБА_10 зі зброєю, другий постріл з пістолета, який привів до смерті потерпілого, був вчинений обвинуваченим необережно в процесі штовханини з ОСОБА_12 , ніяких даних, які б вказували на бажання ОСОБА_10 вбити ОСОБА_12 , комісії з службового розслідування отримати не вдалося.

Згідно акту комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №332 від 24.06.2015 року ОСОБА_10 є психічно здоровим, в період часу, який відповідає кримінальному правопорушенню, за вчинення якого він притягається до кримінальної відповідальності, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходився в тимчасово хворому стані та стані фізіологічного афекту (сильного душевного хвилювання). При цьому зазначеною експертизою встановлено, що стан ОСОБА_10 безпосередньо в момент вчинення ним злочину слід кваліфікувати як стан вираженої емоційної напруги (стреса), яка істотним чином вплинула на його свідомість і діяльність, нівелювала його здатність контролювати свої дії, критично їх оцінювати, передбачати можливі наслідки; дії ОСОБА_10 , які призвели до тяжких наслідків, були автоматичними, рефлекторними (мимовільний моторний стереотип).

За висновком судово-медичного експерта № 457 від 05.12.2014 року, дослідженого в судовому засіданні, смерть ОСОБА_12 наступила 10.10.2014 року в результаті гострої кровотечі, яка утворилась внаслідок одиночного вогнепального кульового поранення живота з пошкодженням брижової артерії і тонкого кишечника; даний постріл був зроблений з близької дистанції; виходячи з ходу і напрямку ранового каналу, виявленого при дослідженні трупа ОСОБА_12 , можна вважати, що напрямок дії травмуючої сили було спрямовано спереду назад, зверху вниз і зліва направо, при цьому останній знаходився передньою поверхнею тіла до дульного зрізу зброї; виявлені на трупі ОСОБА_12 тілесні ушкодження могли утворитися при пострілі із стрілецької зброї - пістолету системи Макарова, спорядженого набоями калібру 9 мм; при судово-токсикологічному дослідженні в крові та сечі трупа ОСОБА_12 виявлений спирт етиловий у кількості: в крові - 2,74 %; в сечі - 2,82%, виявлення такої кількості етилового спирту в крові живої людини зазвичай відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Таким чином, результати зазначених експертних досліджень однозначно свідчать про те, що дії ОСОБА_10 , пов`язані з застосуванням вогнепальної зброї, не були навмисними, вчинялися ним в стані стресу, автоматично та були спровоковані поведінкою загиблого ОСОБА_12 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.

У свою чергу, окрім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, пов`язаного з порушенням правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, вина обвинуваченого у вчиненні даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, що були дослідженні в судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 10.10.2014 року, який проводився на території табору за місцем розташування військової частини поблизу АДРЕСА_2 , в ході якого були вилучені пістолет системи Макарова із 6 набоями 9 мм, 2 стріляні гільзи 9 мм, натільник та куртка ОСОБА_12 , з фототаблицею до нього;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 з фототаблицею до нього;

-довідкою від 22.10.2014 року № ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією ОСОБА_10 ;

-поіменним списком офіцерів, відправлених ІНФОРМАЦІЯ_4 в команду НОМЕР_2 ;

-відомостю закріплення зброї за офіцерами 8-ої реактивної артилерійської батареї;

-лікарським свідоцтвом про смерть № 464 від 11.10.2014 року ОСОБА_12

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 ;

-висновком експерта-криміналіста № 354 від 28.11.2014 року, за яким пістолет серії НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення огляду місця події, є нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю - пістолетом Макарова (ПМ) калібру 9мм (9х18мм), даний пістолет придатний до стрільби; дві гільзи, вилучені в ході огляду місця події, та куля, вилучена з тіла потерпілого ОСОБА_12 , вистріляні з пістолету Макарова (ПМ) серії НОМЕР_3 .

Аналіз наведених доказів у їхній сукупності свідчить про обґрунтованість висновків суду про винність ОСОБА_10 та правильну кваліфікацію його дій за ст.414 ч.2 КК України.

Судова колегія не приймає до уваги доводи потерпілих щодо невірної кваліфікації за ч.2 ст. 414 КК України, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 показали, що ОСОБА_12 загинув під час шикування в базовому таборі поблизу с. Підгородне Артемівського району Донецької області 10 жовтня 2014 року біля 18 годин в результаті сутички з ОСОБА_10 , який в руках тримав пістолет Макарова, здійснивши з нього 2 постріли: перший постріл на початку сутички - в землю поруч із собою, другий постріл в процесі фізичного контакту з загиблим ОСОБА_12 . В ході допиту жодний із згаданих свідків не показав, що ОСОБА_10 в процесі конфлікту, що виник, висловився про бажання, намір вбити ОСОБА_12 або спричинити йому тілесні ушкодження, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до початку конфлікту, в результаті якого загинув останній, склалися нестатутні, неприязнені відносини.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Потерпілі в апеляціях посилаються на невірне врахування в якості пом`якшуючої обставини вчининня злочину у стані вираженої емоціональної напруги (стресу), яка істотним чином вплинула на його дії.

Наведені доводи судова колегія вважає безпідставними. Оскільки комплексна судова психолого-психіатрична експертиза проведена на підставі рішення суду уповноваженими експертами судово-психіатричного експертного відділення КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Славянська» у відповідності до ст. 101, 102 КПК України. Висновки цієї експертизи є законними та обгрунтованими.

Крім того, потерпілі зазначають, що судом безпідставно не застосовано до засудженого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення військового звання.

Наведений довід також є таким, що не приймається апеляційним судом до уваги при прийнятті рішення за апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове звання, може бути позбавлена за вироком суду цього звання. Тобто приведена стаття вказує на право, а не обов`язок суду застосувати додаткове покарання у виді позбавлення військовго звання.

Крім того, ч. 2 ст. 414 КК України не передбачено додаткову міру покарання, передбачену ст. 54 КК України, у виді позбавлення військового звання.

З урахуванням вищевикладеного суд першої інстанції обґрунтовано не застосував до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення військового звання.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що застосоване до ОСОБА_10 покарання є занадто суворим та не обгрунтованим не підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання і його розміру за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.414 ч.2 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги обставини справи та ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та служби.

На підставі ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок емоційної напруги (стреса), яка істотним чином вплинула на його свідомість і діяльність, обумовленою провокативною поведінкою загиблого ОСОБА_12 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 року у відношенні ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: