Справа № 199/7724/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року жовтня місяця 23 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0002067 від 23.09.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

представника КНДМ - ОСОБА_8

представника служби у справах дітей ОСОБА_9

психолога - ОСОБА_10

педагога - ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.09.2015 року близько 14-30години разом зі своїм товаришем ОСОБА_12 прийшли за місцем мешкання свого друга ОСОБА_13 , який мешкає разом зі своєю бабусею ОСОБА_5 , та сестрою за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився сам ОСОБА_13 . Через деякий час ОСОБА_13 сказав, що йому необхідно їхати в лікарню, тому ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з вищевказаного будинку, при цьому ОСОБА_12 йшов перший, а ОСОБА_13 в присутності ОСОБА_3 закрив будинок та сховав ключ під підвіконня біля вхідних дверей вищевказаного будинку, після чого сів на мопед та поїхав.

ОСОБА_3 разом з ОСОБА_12 пішли в напрямку вул. Передової в м. Дніпропетровську і в цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , не повідомивши про свої злочинні зазіхання ОСОБА_12 , сказав останньому почекати його на вулиці, а сам пішов до будинку АДРЕСА_2 , та знаючи місце знаходження ключа від вхідних дверей вищевказаного будинку, скориставшись ним, проник до вищевказаного будинку, та діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, знаходячись в середині вищевказаного будинку, відкрив тумбочку, яка знаходиться у спальні ОСОБА_5 та викрав звідти 4 000 гривень, що належать останній. Після цього ОСОБА_3 закрив будинок на ключ, поклав його під підвіконня та пішов з двору, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнові збитки на загальну суму 4000 гривень, та з викраденими грошима з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, фактичні обставини не оспорював та показав, що дійсно він 11.09.2015 року близько 14-30години зустрів свого знайомого ОСОБА_12 , з яким попрямували до місця мешкання їх спільного друга ОСОБА_13 , який мешкає по АДРЕСА_2 . Прибувши за місцем мешкання ОСОБА_13 вони разом спілкувалися та через деякий час ОСОБА_13 сказав, що йому необхідно їхати в лікарню. Вони разом втрьох вийшли з вищевказаного будинку. ОСОБА_13 закрив будинок та сховав ключ під підвіконня біля вхідних дверей, після чого сів на мопед та поїхав. Він разом з ОСОБА_12 пішли в напрямку вул. Передової і в цей момент він вирішив скоїти крадіжку з будинку, де проживає ОСОБА_13 . Він сказав ОСОБА_12 почекати його на вулиці, а сам повернувся до будинку АДРЕСА_2 та, знаючи місце знаходження ключа від вхідних дверей, проник до вищевказаного будинку. В одній із кімнат він побачив тумбочку, яку відкрив та взяв з неї 4000 гривень. Після цього він закрив будинок, ключ поклав під підвіконня. Викрадені гроші потратив на свої потреби. У вчиненому щиро кається. В даний час гроші повернуті потерпілої. Просить суворо не наказувати.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в межах пред*явленного обвинувачення, крім визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що дійсно увечері 11.09.2015 року до неї звернувся онук Надар та попросив дати йому грошей на ремонт його мопеду, на що вона йому сказала, що в неї немає грошових коштів. Потім вона підійшла до місця, де зберігала гроші та помітила пропажу грошових коштів. Вона спитала в онука хто був у них вдома, на що той відповів їй, що напередодні у нього в гостях був ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Крім того, онук їй повідомив, що 11.09.2015 року, коли він повернувся додому, то побачив, що ключ від хати знаходився не на тому місці, де він його залишив, речі, які знаходились в будинку, перебували не на своїх місцях. В той же день вона зателефонувала до матері ОСОБА_3 та повідомила про пропажу належних їй грошових коштів. ОСОБА_6 пізніше повідомила, що її син ОСОБА_3 , зізнався в крадіжці грошових коштів. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Спричинена їй майнова шкода в сумі 4000 гривень повністю відшкодована. Вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі;

- протоколом огляду від 23.09.2015 року місця скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого з місця злочину вилучались сліди з меблі;

- висновком дактилоскопічної експертизи від 28.09.2015 року №61/01-268 та фототаблицею до нього, згідно якого три сліди пальців рук розмірами 41х18мм, 41х17мм, 30х16мм, від копійовані на три липкі стрічки з розмірами сторін 43х26мм, 43х27мм, 37х39мм, один слід долоні руки розмірами 90х46мм, відкопійований на одну липку стрічку з розмірами сторін 101х48мм, виявлені та вилучені 23.09.2015 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_2 , залишені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року та фототаблицею до нього, у ході якого свідок ОСОБА_12 дав пояснення по обставинам скоєної ОСОБА_3 крадіжки майна ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року та фототаблицею до нього, у ході якого обвинувачений ОСОБА_3 показав місце та спосіб скоєння злочину, дав пояснення по обставинам скоєної їм крадіжки майна ОСОБА_5 ;

- речовими доказами.
Таким чином, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням в житло, правильно слідує кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, виходячи з вимог ст. 103 КК України, також враховує умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , рівень його психофізичного розвитку.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про обвинуваченого ОСОБА_3 , який на теперішній час є неповнолітньою особою, раніше не судимий, виховується в неповній сім`ї, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріальна шкода потерпілій повністю відшкодована, думку потерпілої, яка претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, та просить його не позбавляти волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, його повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

За таких обставин, виходячи з вимог: Глави 38 КПК України, положень Конвенції про права дитини 1989 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема ст. 40 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, визнається право кожної дитини, яка порушила кримінальне законодавство та визнається винною в його порушенні на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основоположних свобод та при якому враховуються її неповнолітній вік і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.

Враховуюче вищевикладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, визначивши відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, з покладанням обов*язків, передбачених ст. 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази судом вирішуються згідно п. 7 ч.9 ст.100 КПК України.

По даній кримінальній справі була проведена дактилоскопічна експертиза у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України в Дніпропетровської області, вартість якої складає: 491 гривня 04 копійки.

Згідно ст.124 КПК України, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_6 з законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 , а після досягнення його повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 491 гривня 04 копійки, яка документально підтверджена по справі.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред*явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов*язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з*являтись на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази ( постанова СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області від 28.09.2015року ) ліпки стрічки з відбитками пальців руки та долоні руки зберігати в матеріалах справи ;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити попередню, після набрання цим вироком законної сили скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 з законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 , а після досягнення його повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 491 гривня 04 копійки.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: