УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального проовадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
Слідчий СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий умисний, майновий злочин з корисливих мотивів, не має постійного місця проживання, засобів зв`язку, безробітній, тож може вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тож може впливати на свідків та потерпілого, чим перешкоджати проведенню досудового розслідування та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині, враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, враховуючи особу підозрюваного та його соцільний статус.
Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що вказані слідчим ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а особа підозрюваного виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, всі ж докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.
Підозрюваний просив відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи, що всі докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України виходячи з того, що 28 серпня 2015 року приблизно о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, обрали предметом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 500 грн. з картою пам`яті 1 GB вартістю 100 грн., сім-картою мобільного оператора «Kyivstar» вартістю 25 грн., грошовими коштами в сумі 570 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 користуючись сприятливими для доведення свого злочинного умислу до кінця умовами, а саме відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_8 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого правою рукою вдарила ОСОБА_8 в обличчя. В цей момент підійшов ОСОБА_6 та також наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити численні удари по голові та тілу ОСОБА_8 , від яких останній впав на землю, тим самим подолавши опір ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 почав обшукувати потерпілого, у якого з правого карману штанів, в які був одягнутий потерпілий, дістав мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 500 грн. з картою пам`яті 1 GB вартістю 100 грн., сім-картою мобільного оператора «Kyivstar» вартістю 25 грн., грошові кошти в сумі 570 грн. тим самим відкрито заволодів вищевказаними речами, чим завдали ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1195 гривень.
28.08.2015 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
28.08.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та подано до слідчого судді клопотання про обрання запобіжного заходу.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , рапортом працівників міліції про затримання ОСОБА_7 , протоколами оглядів місця події від 28.08.2015 року, протоколом допиту свідків, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Також, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.
У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, або ж належного обґрунтування про можливість запобігання останнім, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, беззаперечних відомостей, що особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, порушення вимог ч. 3 ст. 17 КПК України.
В свою чергу, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, у межах шістдесяти діб, а саме по 23 жовтня 2015 року включно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибувати до СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві за першою вимогою та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
? не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 09 год. 30 хв. 31.08.2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1