Справа № 203/5974/12
ВИРОК

Іменем України

03 грудня 2012 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі: Головач Н.А.

з участю прокурора: Ратушняка О.О.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України несудимого

у вчинені злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 приблизно навесні 2012 року, перебуваючи біля ставу, що знаходиться в с. Степанівка Вінницького району Вінницької області, незаконно придбав, а саме: знайшов холодну зброю кастет. Після чого поклав його до кишені своєї куртки та без передбаченого законом дозволу, носив при собі. Однак, 21.09.2012 року близько 12 год. 00 хв. в ході оперативно розшукових заходів працівниками міліції по вул. Леніна, неподалік селищного ринку в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області під час поверхневого огляду громадянина ОСОБА_1, із правої кишені куртки, в яку він був одягнений, було виявлено та вилучено вказаний вище кастет, який згідно висновку експерта №295 Х від 27.09.2012 року являється холодною зброєю, відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу кастетів спрощеної конструкціїта який ОСОБА_1 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, пояснивши, що коли навесні 2012 року він перебував на рибалці на ставку в с. Степанівка, то на березі знайшов замотаний ізолентою предмет, який виявився кастетом. Забравши його з собою, приніс додому та періодично носив його з ціллю самозахисту. Восени 2012 року, будучи біля ринку його зупинили працівники міліції та вилучили у нього даний кастет.

Враховуючи клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження інших доказів, у звязку з відсутністю спору по фактичним обставинам справи, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі та вважає за необхідне обмежитися допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, характеризуючих його особу.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ознаками ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину; те, що відповідно до ст. 12 КК України він віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості; те, що ОСОБА_1 раніше в силу ст. 89 КК України несудимий; його посередню характеристику за місцем проживання; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що відповідно до ст. 66 КК України помякшують покарання підсудному, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудному судом не виявлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Сукупність даних про обставини вчинення злочинів та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не представляє підвищену суспільну небезпеку, тому його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій статі обвинувачення, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

З підсудного підлягають до стягнення судові витрати за проведення експертних досліджень.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 330 КПК України (в ред. 1960 року).

Керуючись п. 11 КПК України в ред. 2012 року, ст.ст. 323, 324 КПК України в ред. 1960 року, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 х років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти дані органи про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області за проведення експертних досліджень судові витрати в розмірі 940 грн. 80 коп.

Речові докази: металевий предмет, вироблений з сірого металу, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області - знищити.

До вступу вироку в закону силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: