1-кп/521/761/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Одеса 19 жовтня 2015 року
Малиновський районний суд районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 05 серпня 2015 року за № 0004857, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Одесі, має середню спеціальну освіту, працює без укладення трудового договору, не заміжня, має на утримані доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судима, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 1, 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2015 року приблизно о 13 години ОСОБА_5 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля стоматологічного центру, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Генерала Петрова 74, шляхом ривку відкрито заволоділа майном, що належить ОСОБА_4 , а саме: золотим ланцюжком вартістю 15000 грн. та золотим хрестиком вартістю 35000 грн., після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 50000 грн.

11 серпня 2015 року приблизно о 9 годині 30 хвилин, діючи повторно, умисно та з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 55 по вул. І.Рабина в м. Одесі, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилося в нанесенні ударів по голові і тілу ОСОБА_7 , шляхом ривків намагалася заволодіти її майном: золотим ланцюжком вартістю 25000 грн. та золотою сережкою вартістю 5000 грн., спричинивши при цьому потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин і синця лобної області зліва, садна шиї, області лівого надпліччя, синця лівої молочної залози, однак свій злочинний намір до кінця не довела з причин, не залежних від її волі, оскільки була затримана іншою особою.

Вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнавши себе винною у скоєнні злочинів, пояснила суду, що після розірвання шлюбу перебувала у скрутному матеріальному становищі, не могла знайти роботу. 05 серпня 2015 року в денний час, зустрівши на вул. Генерала Петрова в м. Одесі потерпілу Ходзинську, раптово вирішила викрасти у неї ювелірні вироби. Наблизившись, вона зірвала у потерпілої ланцюжок з хрестиком і втекла з місця злочину. Ланцюжок загубила, а хрестик продала того ж дня за 1500 грн. Гроші витратила на святкування дня народження доньки. 11 серпня 2015 року приблизно о 9 годині 30 хвилин, перебуваючи на вул. І.Рабина в м. Одесі таким же чином намагалась заволодіти ювелірними виробами потерпілої Росновської, але були затримана з`явившимся на допомогу потерпілій двірником. Під час боротьби спричинила потерпілій тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 винна у скоєнні відкритого викрадення чужого майна шляхом грабежу за ч. 1 ст. 186 КК України та у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна шляхом грабежу за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачена є не судимою відповідно до положень ст. 89 КК України, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину, дала правдиві пояснення про обставини скоєння злочину, просила пробачення у потерпілої.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що нею вчинені середньої тяжкості та тяжкий злочини, особу винної, пом`якшуючу покарання обставину, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи тяжкість злочинів, а також зважаючи на особу винної, яка сама утримує неповнолітню доньку, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за її поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмінити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1