Справа № 360/2468/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/125/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 27.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
27 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного позивача ФОП ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстана м. Усть-Каменогорськ зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілою ОСОБА_11 та закрито кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вирішено питання цивільного позову та речових доказів по справі.

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до обвинувального акту, 26.07.2015 року о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «PEUGEOT BOXER», д.н.з. « НОМЕР_1 », рухаючись по автодорозі від смт.Пісківка в напрямку автодороги «Київ-Ковель», в порушення вимог дорожніх знаків 2.4 «Кінець головної дороги», 2.1 «Дати дорогу», п.16.11 та дорожньої розмітки 1.13 ПДР, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, введених в дію 01 січня 2002 року, відповідно до яких проявив неуважність, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, рухаючись по другорядній автодорозі, здійснив виїзд на нерегульоване перехрестя з головною дорогою, де здійснив зіткнення з вантажним автомобілем «RENAULT MAGNUM», д.н.з. « НОМЕР_2 », з напівпричепом «KRONE»,д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , внаслідок чого, пасажир «PEUGEOT BOXER» ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_11 , з підстав того, що він відшкодував потерпілій завдані збитки, з яким обвинувачений та потерпіла погодились та просили дане клопотання задовольнити.

Задовольняючи клопотання суд в ухвалі послався на те, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, інкриміноване йому діяння відноситься до злочинів невеликої тяжкості та у зв`язку з надходженням клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, на підстав ст.46 КК України, обвинувачений ОСОБА_9 має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

На вказану ухвалу представник цивільного позивача ФОП ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що з резолютивної частини ухвали не вбачається чи визнаний обвинувачений ОСОБА_9 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при постановленні ухвали судом не було вирішено питання про процесуальні витрати відповідно до обвинувального акту, крім того вказує, що в матеріалах справи відсутні докази примирення обвинуваченого й потерпілої, зокрема відсутня угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, що передбачено вимогами ст. ст. 468,417, 474-475 КПК України, також в матеріалах справи відсутні докази відшкодування потерпілій завданих збитків, обвинуваченим не було відшкодовано матеріальну шкоду цивільному позивачу ОСОБА_10 та цивільний позов якої необґрунтовано залишено судом без розгляду.

В запереченні на апеляцію представника цивільного позивача, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, зазначає, що закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим здійснюється на підставі ст. 46 КК України та не потребує укладення угоди про примирення, а ст. 372 КПК України не містить вимог щодо зазначення у резолютивній частині ухвали про винність особи у разі її звільнення від кримінальної відповідальності, отже, суд законно звільнив обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою, відповідно суд законно залишив цивільний позов цивільного позивача у цьому кримінальному провадженні без розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили судове рішення залишити без змін, представника цивільного позивача, який просив задовольнити його апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається зі змісту вироку, дані вимоги судом дотримано.

Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України законом не передбачено.
Як вбачається із матеріалів справи, суд обґрунтовано звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.
Злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_9 раніше не судимий, з потерпілою примирився, всі завдані збитки їй відшкодував, що підтверджується поясненнями обвинуваченого та потерпілої під час розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи, те що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, рішення суду відповідає вимогам закону.
Що стосується посилання в апеляційній скарзі про невідшкодування ОСОБА_9 заявленого у справі цивільного позову цивільним позивачем, то закриття кримінальної справи не позбавляє права цивільному позивачу звернутись в суд з позовом до ОСОБА_9 про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у порядку цивільного судочинства.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, апеляційну скаргу представника цивільного позивача ФОП ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника цивільного позивача ФОП ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

С У Д Д І: