Справа №11а-447/2010 р. Головуючий у 1 інстанції- Гірник Г.А.
Категорія - ч.І ст.122 КК України Доповідач - ТенюхВ.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Танечника І.І.

суддів: Тенюха В.П., Михайлишин Г.Я.

з участю прокурора: Лісовського Й.Т.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2010 року,

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий.

засуджений: за ч.1 ст.122 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

На підставі ст.104 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання із призначенням іспитового строку терміном два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язано засудженого публічно вибачитись перед потерпілим, періодично у визначенні дні з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, без їх відома не змінювати місця постійного проживання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця навчання, проживання, колегія судів -

встановила:

за вироком суду, ОСОБА_3 визнанний виним за те, що 9 вересня 2009 року о 10 год., знаходячись на стадіоні СЗШ № 49, що по вул. О. Бесараб, 4 у м.Львові, під час розмови та з'ясування попередніх неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_4 умисно наніс останньому удар рукою в область голови, спричинивши в такий спосіб перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа та в ділянці тіла з ліва, злам коронкової частини першого верхнього зуба зліва, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров'я.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_3 покликається на те, що вирок суду є незаконним і необгрунтованим, не допитано усіх свідків по справі, а також на те, що у нього наявне захворювання. Просить вирок змінити, а міру покарання пом'якшити.

В своїй апеляції захисник засудженого ОСОБА_1 покликається на те, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим, порушено норми матеріального та процесуального права, суд неналежним чином оцінив покази засудженого ОСОБА_3 і покази свідка ОСОБА_5, не встановив істини по справі, визначив сувору міру покарання, яка не відповідає вчиненим діям, адже засуджений діяв в межах необхідної оборони. Просить цей вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 звільнити від відповідальності на підставі ст.36 КК України або змінити ч.1 ст.122 КК України на ст. 128 КК України.

Вислухавши доповідача, засудженого, його законного представника та адвоката ОСОБА_1, які підтримали апеляції, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що такі не піллягають ло задоволення.

Висновок районного суду про доведеність винності засудженого у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтований.

В місцевому суді ОСОБА_3 пояснював, що 9 вересня 2009 року о 10 год., він разом зі своїм однокласником прибув на стадіон. Вказав, що там також знаходився потерпілий і ще один знайомий хлопець. Ствердив, що у зв'язку з неприязними відносинами, після короткої розмови, на нецензурну лайку потерпілого і нанесеними ним ударом в область грудної клітки, відповів нанесенням удару в область голови, в такий спосіб захищаючись від можливих майбутніх протиправних дій потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснював, що 9 вересня 2009 року на стадіоні біля школи отримав ушкодження в область голови, а саме перелому нижньої щелепи та вибитий зуб, під час конфлікту з підсудним з приводу неприязних відносин з останнім, звертався за медичною допомогою та в подальшому написав заяву в райвідділ з приводу події. Вказав, що жодного удару потерпілому не наносив, лише виражався в його сторону нецензурною лайкою. А також ствердив те, що підсудній два-три тижні напередодні шукав з ним зустрічі, погрожував, і потерпілий таку погрозу сприймав реально, оскільки ОСОБА_3 є значно фізично сильнішим, оскільки займався спортом.

ОСОБА_5 цього, вина засудженого у вчиненому злочині стверджується висновком судово-медичної експертизи про заподіяння потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с.40-41), протоколом ставки віч-на-віч (а.с.32-33) та іншими доказами по справі.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, місцевий суд правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_3 за ст. 122 ч.І КК України.

Доводи апеляції, зокрема про те, що засуджений перевищив межі необхідної оборони, спростовуються показами ОСОБА_3 даними в засіданні місцевого суду та визнаються колегією судів як необгрунтовані.

ОСОБА_5 цього, на думку колегії суддів, районний суд вірно зазначив, що характер і спосіб нанесення тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим внаслідок раптового удару, свідчить про заздалегідь спланований намір засудженого зведення рахунків з ним, що виключає наявність ознак необхідної оборони або перевищення її меж в діях винного.

Місцевий суд правильно прийняв до уваги покази потерпілого, тому доводи апеляції в цій частині розцінюються колегією як надумані.

Сам засуджений визнав, факт нанесення потерпілому тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Призначаючи покарання засудженому, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, це покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом'якшення, а отже і для задоволення апеляції, колегія не вбачає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні та розгляді даної справи в районному суді, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

вирок Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2010 року відносно

засудженого ОСОБА_3 залишити без змін, апеляції засудженого та його

захисника - без задоволення.

Головуючий:

Судді: