Провадження №1-кс/127/9835/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
05.10.2015 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 мотивував скаргу тим , що 30.09.2015 працівниками УСБУ у Вінницькій області затримано ОСОБА_4 за підозрою у незаконному зберіганні та збуті бойових припасів. Після цього, ОСОБА_4 було доставлено до СВ УСБУ у Вінницькій області та складено протокол його затримання. Адвокат вважає затримання ОСОБА_4 незаконним з наступних підстав. На час затримання ОСОБА_4 підстав передбачених п. 1 ч.1 ст. 208 КПК України не існувало. На місці затримання не було проведено обшуку його особистих речей. Також вбачається провокація злочину з боку правоохоронців, що є недопустимим з огляду на правову позицію Верховного Суду України. Також під час затримання ОСОБА_4 були грубо порушені його права, передбачені п.4 ст.ст. 208, 213 КПК України. Викладені доводи свідчать, що стороною обвинувачення під час затримання ОСОБА_4 були порушені права на свободу та особисту недоторканість, а тому на підставі ст. 206 КПК України адвокат просив негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку адвоката.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що скарга необґрунтована, затримання підозрюваного відбувалось відповідно до норм КПК України. Вказав, що наданий момент відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому відсутні підстави звільнення з-під варти ОСОБА_4 .
Слідчий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також просили відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення адвоката, засудженого, прокурора та слідчих, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
30.09.2015 о 12.40год. в м. Вінниці по вул. Київській на тролейбусній зупинці «2-га міська лікарня» був затриманий громадянин ОСОБА_4 за підозрою у незаконному зберіганні та збуті бойових припасів, про що було складено відповідний протокол.
01.10.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 02.10.2015 було задоволено клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчим суддею встановлено, що на даний момент правовою підставою перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є ухвала слідчого судді від 02.10.2015 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Відповідно до п. 10, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено, що ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, є порушенням незалежності та самостійності суду.

Слідчий суддя, враховуючи вищевказане, приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 про незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 є необґрунтована, оскільки ухвалою слідчого судді від 02.10.2015 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та дана ухвалана даний момент не скасована, а тому перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є законним, отже підстави для звільнення ОСОБА_4 з-під варти відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя