АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/4002/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/622/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 04 листопада 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000164 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України
- повернуто прокурору міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для усунення недоліків.
Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_9

потерпіла - ОСОБА_10

обвинувачені - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисники - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України повернуто прокурору міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для усунення недоліків.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

Так, під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за вимогами КПК в редакції 1960 року, в тому числі під час направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування ухвалою суду від 23.10.2014 року, інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 захищала його дружина ОСОБА_14 , яку слідчим, в ході досудового розслідування (проведеного за вимогами КПК України в редакції 2012 року), не було залученого в якості захисника ОСОБА_6 , чим порушено загальні засади кримінального провадження, а саме право останнього на захист, що позбавляє суд права призначити кримінальне провадження до судового розгляду та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали суду. На думку прокурора, підстави, на які послався суд повертаючи обвинувальний акт прокурору є необгрунтованими, та не відповідають ст.291 КПК України, яка визначає загальні вимоги до обвинувального акту. Такі вимоги при складенні обвинувального акту дотримано. В ньому повністю викладено фактичні обставини вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію дій обвинувачених. Під час досудового розслідування, кожний з обвинувачених був забезпечений кваліфікованим захисником адвокатом, які здійснювали захист інтересів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Постановою слідчого від 09.04.2015 року дійсно було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_14 про допуск її на стадії досудового розслідування в якості захисника. Однака, з часу отримання ОСОБА_14 зазначеної постанови, до підготовчого судового засідання постанову ніким не було оскаржено. Під час завершення досудового розслідування, повторне клопотання про залучення ОСОБА_14 в якості захисника ні нею, ні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлене не було. Більш того, суд при надходженні клопотання ОСОБА_14 , під час підготовчого судового засідання, міг сам ухвалою допустити останню до участі у справі, в якості захисника та надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила ухвалу суду першої інстанції скасувати на підставі викладених в ній доводів, потерпілу ОСОБА_10 , яка також наполягала на скасуванні ухвали суду, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , котрі проти доводів апеляційної скарги прокурора заперечували, просили ухвалу суду залишити без змін, як законну та обгрунтовану, вивчивши матеріали провадження, перевіривши аргументи апеляційної скарги, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК Українибув повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 до направлення кримінальної справи за його обвинуваченням прокурору для проведення додаткового розслідування ухвалою суду від 23.10.2014 року, захищала його дружина ОСОБА_14 , котру в передбаченому КПК України 1960 року порядку, було залучено в якості захисника ОСОБА_6 .

Як того вимагають п.п. 11, 12 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), виконання ухвали суду від 23.10.2014 року та здійснення досудового розслідування в означеному кримінальному провадження було здійснено в порядку, передбаченому КПК України (в редакції 2012 року), ст.45 якого містить вимогу про те, що захисником у кримінальному провадження може бути лише адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого засудженого.

З огляду на наведені вимоги до особи захисника, визначені КПК України 2012 року, ОСОБА_14 , як близькому родичу ОСОБА_6 , постановою слідчого відмовлено в частині її допуску в якості захисника ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, пунктом 17 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) визначено, що особи, які на день набрання чинності цим Кодексом, беруть участь у якості захисників і не мають статусу адвоката, продовжують здійснювати повноваження захисника в такому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а також судового провадження у судах першої, апеляційної, касаційної інстанції та Верховному Суді України.

Незважаючи на вимоги Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), слідчий своєю постановою позбавив ОСОБА_14 , котра до повернення справи на додаткове розслідування приймала участь у розгляді справи у якості захисника, в можливості здійснювати захист свого чоловіка обвинуваченого ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування, чим порушив право останнього на захист.

Статтею 59 та пунктом 6 частини 3 статті 129, частини 3 статті 62 Конституції України закріплено конституційні права громадян на правову допомогу, на забезпечення цього права та права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах.
У силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів у ст.ст.42, 49 КПК України, слідчий…суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.
Таким чином, висновки суду про порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, як однієї з основних засад кримінального провадження, під час досудового розслідування, шляхом недопущення до участі у якості захисника його дружини ОСОБА_14 колегія суддів вважає правомірними.
При цьому, доводи прокурора про забезпечення ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні адвокатом ОСОБА_11 , висновків колегії суддів про порушення права обвинуваченого на захист не спростовують, як і доводи про не оскарження ОСОБА_14 постанови слідчого про відмову в залученні її у якості захисника на стадії досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, колегія судді приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору прийнято у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, вважає його обґрунтованим та законним і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року, якою якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146 КК України повернуто прокурору міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для усунення недоліків без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4