Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1613/404/2012
Провадження № 1/553/1/2015
П О С Т А Н О В А
Іменем України
30.01.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

технічному секретарі - ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 подав заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_1 у даній кримінальній справі, посилаючись на те, що головуюча суддя з власної ініціативи усунула від участі у справі представника його інтересів ОСОБА_11 , чим порушила його право на юридичну допомогу, яке передбачене ст.ст. 55,59 Конституції України, що є законом прямої дії. При цьому, в обґрунтування вказаного клопотання вказав, що апеляція його представника ОСОБА_11 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави про усунення його від участі в справі не була прийнята до розгляду в зв`язку з неможливістю оскарження, але при цьому зазначає, що в постанові Апеляційним судом Полтавської області вказано, що у відповідності до ст.ст. 55,59 Конституції України його не позбавлено можливості оскаржити судове рішення в апеляційній інстанції, після розгляду справи по суті, в тому числі з мотивів, які зазначені у вищевказаній апеляційній скарзі. Наведені вище обставини заявник розцінює, як порушення об`єктивності з боку головуючої судді при розгляді даної кримінальної справи, тому, зважаючи на вказані обставини, заявляє відвід головуючій судді по справі.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 підтримав вказану заяву, оголосив її та наполягав на її задоволенні з підстав зазначених в ній.

Прокурор при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник підсудного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на її безпідставність та невмотивованість, заважаючи на ті обставини, що адвокат ОСОБА_11 був усунений судом саме за клопотанням сторони захисту підсудного і з тих підстав, що він не може представляти інтереси осіб, позиції яких суперечать одна одній. Крім того, вказала, що адвокат ОСОБА_10 є представником інтересів потерпілого, як під час досудового слідства по даній справі так і під час всього судового розгляду даної справи, як в Котелевському районному суді Полтавської області так і в Ленінському районному суді м. Полтави. Поряд з цим, адвокат ОСОБА_11 , як представник інтересів потерпілого ОСОБА_9 з`явився лише в судовому розгляді справи в Ленінському районному суді м. Полтави. Тому відповідно заявником не заявлено ніяких підстав в чому саме полягає упередженість головуючої по справі у відповідності до вимог КПК ( в редакції 1960 року).

Захисник підсудного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 та підсудний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаної заяви з підстав наведених захисником підсудного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 ..

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_5 , приходить до висновку, що заява потерпілого ОСОБА_9 про відвід головуючої судді по справі є такою, що не підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 56 КПК України ( в редакції 1960 року) визначено, що при наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 КПК України, суддя, народний засідатель зобов`язані заявити самовідвід. На цих же підставах відвід судді або народному засідателю може бути заявлений прокурором, підсудним, захисником, а також потерпілим і його представником, цивільним позивачем і цивільним відповідачем або їх представниками.

Заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніше заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.

Поряд з цим, статтею 54 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді у розгляді справи

Суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи

1) якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним

відповідачем або родичем кого-небудь з них, а також родичем

слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або

обвинуваченого;

2) якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт,

спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий,

обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого,

цивільного позивача або цивільного відповідача;

2-1) якщо він під час досудового розслідування справи

вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання,

зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків

тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на

постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття

справи;

2-2) якщо він під час досудового розслідування справи

розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому

статтею 61-1 цього Кодексу;

3) якщо він особисто або його родичі заінтересовані в

результатах справи;

4) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в

об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду

справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу.

У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть

бути особи, які є родичами між собою.

Слід зазначити, що законодавцем визначено, що право відводу є по своїй природі процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та об`єктивності суду та перелік підстав для відводу (самовідводу) наведений у статті 54 КПК України, є вичерпним і тлумаченню учасниками судового процесу не підлягає.

Так, з даної заяви вбачається, що підставою для відводу головуючої судді по справі ОСОБА_1 є усунення головуючою суддею від участі по справі представника інтересів потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 , згідно постанови суду від 09 грудня 2014 року, чим порушеного на думку останнього право потерпілого на захист у даній справі, яке гарантоване йому ст. ст. 55,59 Конституції України.

Вказані доводи та твердження потерпілого ОСОБА_9 є по своїй природі неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами даної кримінальної справи за наступних обставин.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що згідно постанови слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_12 про визнання представником потерпілого від 28 липня 2011 року визнано ОСОБА_10 представником потерпілого ОСОБА_9 , допустивши його до участі кримінальній справі в якості представника потерпілого ( т. 1 а.с. 83).

Згідно ордера № 412 від 28.02.2011 року адвокат ОСОБА_10 , який здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва право на зайняття адвокатською діяльністю № 2989/10 від 21.05.2009 року, представляв інтереси потерпілого по справі шляхом захисту прав та інтересів на досудовому слідстві ОСОБА_9 (т.1 а.с. 82).

Як вбачається з обвинувального висновку, складеного слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області, майором міліції ОСОБА_12 від 18.04.2012 року, представником інтересів потерпілого ОСОБА_9 вказаний ОСОБА_10 (т. 2 а.с.132).

Також, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, на підставі ордеру № 148961 від 19.05.2014 року інтереси потерпілого ОСОБА_9 в апеляційній інстанції Апеляційному суді Полтавської області, представляв - адвокат ОСОБА_10 на підставі договору про надання правової допомоги № 49 від 19.05.2014 року (т.4 а.с. 26).

Так, згідно ордера адвоката № 059906 від 20.11.2014 року, в Ленінському районному суді м. Полтави представляє інтереси потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 на підставі договору про надання правової допомоги № 74 від 20.11.2014 року (т.4 а.с. 137).

При цьому, слід звернути увагу, що, поряд з цим, потерпілий ОСОБА_9 20 листопада 2014 року уклав угоду на представлення його інтересів і з адвокатом ОСОБА_11 , що в свою чергу підтверджується оредером ПТ № 052714 від 20.11.2014 року ( т.4 а.с. 157).

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що єдиним та постійним представником інтересів потерпілого ОСОБА_9 є адвокат ОСОБА_10 , який захищав інтереси останнього, як в ході досудового слідства по справі так і впродовж всього судового розгляду даної кримінальної справи, як в судах першої інстанції: Котелевському районному суді Полтавської області та Ленінському районному суді м. Полтави, так і в суді апеляційної інстанції - Апеляційному суді Полтавської області. При цьому, договір з останнім станом на даний час не розірвано. Вказане свідчить, що право на захист потерпілого, гарантоване останньому Конституцією України останнього ніяким чином не позбавлено та не порушено судом, а твердження заявника з даного приводу є неспроможними, надуманими і такими, що не відповідають матеріалам справи.

При цьому, слід зазначити, що підстави зазначені потерпілим ОСОБА_9 в обґрунтування заяви про відвід головуючої судді в зв`язку з усуненням його представника адвоката ОСОБА_11 від участі у даній справі є неспроможними, оскільки останній представляв його інтереси лише в судовому засіданні 09 грудня 2014 року, та відповідно в зв`язку з порушенням останнім норм кримінально процесуального законодавства та норм адвокатської етики було вирішено питання головуючою про усунення останнього від участі у справі з мотивів та підстав, які наведені у процесуальному рішенні.

Більше того, твердження ОСОБА_9 в заяві про відвід головуючої про те, що постанова Ленінського районного суду м. Полтави від 09.12.2014 року щодо усунення від участі у даній справі захисника є такою, що відповідно до вимог кримінально процесуального законодавства не підлягає оскарженню, ніяким чином не впливає на упередженість дій головуючого по справі та відповідно не несуть по своїй природі юридичного підгрунття, оскільки дана постанова була предметом розгляду судом апеляційної інстанції, який своєю ухвалою від 23.01.2015 року відмовив у прийнятті до розгляду апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 09.12.2014 року, що в свою чергу спростовує твердження заявника з приводу неможливості оскарження рішення суду від 09.12.2014 року.

Крім того, безпідставними і такими, що не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи є ті обставини, що суд з власної ініціативи вирішив питання про усунення представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 від участі у даній справі.

Дані твердження спростовуються протоколом та журналом судового засідання, а також постановою суду від 09.12.2014 року, згідно яких вбачається, що дане питання було вирішено судом саме за клопотанням, заявленим захисником підсудного адвокатом ОСОБА_6 , в судовому засіданні 09.12.2014 року ( т. 4 а.с. 167-178).

Таким чином, підстави зазначені потерпілим та його представником адвокатом ОСОБА_10 в заяві про відвід головуючої судді по справі, які зводяться саме до оцінки мотивів прийнятого Ленінським районним судом м. Полтави рішення від 09.12.2014 року та Апеляційним судом Полтавської області , вказаних в ухвалі щодо оскарження даного рішення, та непогодження останнього з даним рішенням не можуть розцінюватися судом, як підстави для відводу суді - визначені ст. 54 КПК України ( в редакції 1960 року).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені заявником в ході розгляду даної заяви, є надуманими та безпідставними в зв`язку з їх неспроможністю та юридичною необґрунтованістю, що в свою чергу розцінюється судом як зловживання учасником процесу своїми процесуальними правами та здійсненням з боку останнього тиску на суддю з метою лобіювання своїх інтересів та неможливістю вплинути на суддю і її незалежність для задоволення своїх інтересів, а заява ОСОБА_9 про відвід головуючої судді ОСОБА_1 є надуманою, необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 54, 56, 57 КПК України ( в редакції 1960 року) , суд -тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_9 про відвід головуючої судді ОСОБА_1 по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1