Єдиний унікальний номер 725/240/16-к
Номер провадження 1-кп/725/10/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження за № 0000011 від 05 січня 2016 року з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки Республіки Казахстан, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, з повною вищою освітою, одруженої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , згідно наказу Чернівецької філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» (далі МАУП) за №8-К від 21.01.2015 року переведено із посади провідного фахівця навчального відділу на посаду начальника навчального відділу ЧФ МАУП, що згідно положення є філією юридичної особи приватного права. Згідно посадової інструкції начальника навчального відділу ЧФ МАУП основними обов`язками ОСОБА_5 є здійснення безпосереднього керівництва навчальною роботою в ЧФ МАУП, підготовка проектів наказів щодо руху студентів заочної та стаціонарної форм навчання, контроль організації діловодства по заочній і стаціонарній формах навчання, допуск студентів до складання заліків, курсових та кваліфікаційних іспитів, тощо.

В липні 2015 року до ЧФ МАУП на заочну форму навчання було зараховано громадянина ОСОБА_6 , на спеціальність «Облік та аудит». Під час проведення зимової сесії 2015 року ОСОБА_6 , будучи депутатом Заставнівської районної ради, вчасно не з`явився для складання заліків та екзаменів. 05 січня 2016 року ОСОБА_5 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень, повідомила ОСОБА_6 про можливість перенесення пропущеної ним сесії, а також пообіцяла вирішити питання про успішне складання сесії та, як наслідок, не відрахування його з числа студентів, в разі надання ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 2200 гривень.

11 січня 2016 року близько 15:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці, в кабінеті №406 ЧФ МАУП, що розташований в м. Чернівці по вул. Шевченка, 28, діючи умисно, із корисних спонукань, зустрілася з ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_5 достовірно знаючи, що ОСОБА_6 прибув з грошима для передачі їй в якості неправомірної вигоди за вирішення питання про перенесення та успішне складання пропущеної ним екзаменаційної сесії, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, одержала від ОСОБА_6 попередньо визначені нею грошові кошти в сумі 2200 грн., чим довела свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, а саме: одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинений дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Під час досудового розслідування між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю її захисника, 20 січня 2016 року досягнуто і підписано угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України та несе покарання у вигляді штрафу у розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12750 грн. з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік, без спеціальної конфіскації. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченої у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Крім того, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.3 ст. 368-3 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки не виконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами червертою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, виходячи із вимог ст.ст. 65 67 КК України, а також ураховуючи особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та сприяння органу досудового розслідування у розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 368-3 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 20 січня 2016 року між прокурором та ОСОБА_5 , обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12750 грн., з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік, без спеціальної конфіскації.

Речові докази:

-медичні гумові рукавиці, за допомогою яких проводилось освідування ОСОБА_5 , медичні ватні круги зі змивами рук ОСОБА_5 , медичні гумові рукавиці, за допомогою яких проводилось освідування ОСОБА_7 , медичні ватні круги зі змивами рук ОСОБА_7 , медичні гумові рукавиці, за допомогою яких проводився огляд грошей знищити;

-гаманець, в якому знаходились грошові кошти, вилучений з сумки ОСОБА_7 та грошові кошти в сумі 831 грн., які вилучені з гаманця ОСОБА_7 , купюрами номіналом по 1, 5, 10, 100 та 200 грн. та які передані ОСОБА_7 на зберігання залишити за останньою;

-грошові кошти в сумі 2200 грн., вилучені з гаманця ОСОБА_5 , купюрами номіналом по 200 та 100 грн., які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити за останньою;

-грошові кошти в сумі 1900 грн., які вилучені з поверхні системного блоку за робочим столом ОСОБА_5 , на яких виявлено світло-зелені світіння під дією ультрафіолетового світла, а саме 9 купюр номіналом по 200 грн та одна купюра номіналом 100 грн. з наступними серіями та номерами: купюра номіналом 200 грн. серії ЕВ2175148, купюра номіналом 200 грн. серії ЄЦ0157387, купюра номіналом 200 грн. серії ЄВ3811708, купюра номіналом 200 грн. серії ЄБ1019972, купюра номіналом 200 грн. серії ЕЯ3997366, купюра номіналом 200 грн. серії ЄА6348703, купюра номіналом 200 грн. серії СИ2113570, купюра номіналом 200 грн. серії КГ0137833, купюра номіналом 200 грн. серії КВ9750390, які належали ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_6 , а купюра номіналом 100 грн. серії ВЙ1647642, яка належала ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 ;

-грошові кошти в сумі 400 грн., які вилучені з гаманця ОСОБА_7 , на яких виявлено світло-зелені світіння під дією ультрафіолетового світла, а саме дві купюри номіналом по 200 грн. з наступними серіями та номерами: купюра номіналом 200 грн. серії ЕГ7095551 та купюра номіналом 200 грн. серії АВ9069227, які належали ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1