1Справа № 335/3925/15-к 1-кп/335/527/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середнью освітою, не одруженого, працюючого КП „Коробкіна кафе „Домашня кухня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого;
за ч.ч.1,2 ст. 307 КК України,-
Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення контролю за вчиненням злочину було встановлено, що 20.03.2015 року, у вечірній час, гр. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини „МЕТАМФІТАМІН, перевіз вказану психотропну речовину на автомобілі марки „CIA CEED державний номер № НОМЕР_1 в кузові темного кольору, яку незаконно зберігав при собі до кафе „Наутілус, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, будинок № 184, тобто до місця масового перебування громадян, після чого, знаходячись у вказаному автомобілі шляхом продажу за грошові кошти в розмірі 150 гривень, незаконно збув гр. ОСОБА_6 , 1987 року народження, якому було доручено проведення оперативної закупівлі, один ЗІП-пакет, в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи за експертною спеціальністю дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №520 від 24.03.2015 року, є психотропною речовиною „МЕТАМФІТАМІН, загальна маса якої в перерахунку на суху речовину складає 0,0046 грам. Вказану психотропну речовину „МЕТАМФІТАМІН ОСОБА_5 придбав за невстановлених по кримінальному провадженню обставинах.
Крім того, 26.03.2015 року, в вечірній час, гр. ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою незаконного збуту психотропної речовину „МЕТАМФІТАМІН, перевіз вказану психотропну речовину, яку незаконно зберігав при собі до кафе „Наутілус, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, будинок №184, тобто до місця масового перебування громадян, після чого, шляхом продажу за грошові кошти в розмірі 150 гривень, незаконно збув гр.. ОСОБА_6 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі, один ЗІП-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи за експертною спеціальністю дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №551 від 31.03.2015 року, являється психотропною речовиною „МЕТАМФІТАМІН, загальна маса якої в перерахунку на суху речовину складає 0,0143 грам.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками ч.1 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, а також за ознаками ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини в місцях масового перебування громадян, вчиненого повторно .
У судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену ним з обвинуваченим 09 грудня 2015 року.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч.1,ч.2 КК України в обсязі обвинувачення. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ст.307 ч.1 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі за ст.307 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України з застосуванням випробувального строку 3 роки, з покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.307 ч.1, ч.2 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Під час досудового розслідування він скарг на слідчого чи прокурора не подавав.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена, оскільки кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст.472 КПК України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Під час судового засідання підсудний визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1,ч.2 КК України і пояснив, що розуміє роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.
Крім того, обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження вищевказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердженням судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України.
Під час судового засідання на підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.
Обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 469, 472, 473, 474 475 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст.ст.75, 76 КК України, ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши на нього такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1