Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого : ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Острозького районного суду Рівненської області від 30 грудня 2014 року в кримінальному провадженні №0000400 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом в СПП "Хлібороб", з неповною середньою освітою, вдівця, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, з участю:

прокурора : ОСОБА_6 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 30 грудня 2014 року ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання виді 160 годин громадських робіт.

ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за те, що 18 вересня 2014 року, близько 08 години перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , під час сварки зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар правою рукою в область обличчя, внаслідок чого малолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці кута нижньої щелепи зліва та діагностовано "забій нижньої щелепи зліва", які відповідно до висновку експерта №313 від 06 жовтня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що суд прийшов до невірного висновку щодо наявності його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 КК України, так як в його діях відсутній склад злочину. Звертає увагу, що висновок судово-медичної експертизи №313 від 06.10.2014 року винесений з порушенням "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", так як судово-медичний експерт безпосередньо не обстежив малолітнього потерпілого та не залучив до обстеження лікаря, який робив запис в амбулаторній картці хворого. Просить вирок суду скасувати, та кримінальне провадження закрити.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка вважає вирок законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, яким дана правильна юридична оцінка, і є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження.

Незважаючи на, що обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України себе винним не визнав, його вина підтверджується наступними доказами.

Показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що батько вдарив його в ділянку обличчя (арк. к./п.№29);

Свідок ОСОБА_8 підтвердила факт нанесення тілесних ушкоджень батьком її брату (арк. к./п.№31-33);

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що 18.09.2014 року вона виявила у свого учня ОСОБА_10 на щоці синець, в подальшому він їй зізнався, що його побив батько (арк. к./п.№34);

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 18.09.2014 року їй стало відомо від вчителя початкових класів ОСОБА_9 про те, що малолітній ОСОБА_8 прийшов до школи з тілесними ушкодженнями, про що вона повідомила сільського голову (арк. к./п.№36);

ОСОБА_12 підтвердила, що при огляді потерпілого ОСОБА_8 вона виявила синець на його обличчі, зі слів ОСОБА_9 вона дізналась, що потерпілого побив його батько (арк. к./п.№38);

Свідок ОСОБА_13 вказала, що 18.09.2014 року в післяобідню пору до неї пришли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і розповіли, що їх батько ОСОБА_5 побив ОСОБА_16 . Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово бив своїх дітей (арк. к./п.№37);

Із висновку судово-медичної експертизи №313 від 06.10.2014 року, вбачається, що малолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці кута нижньої щелепи зліва та діагностовано "забій нижньої щелепи зліва", що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які могли виникнути 18.09.2014 року від однієї травматичної дії тупим предметом (арк. к./п.№45-46).

А тому суд першої інстанції, дослідивши всі докази в сукупності, прийшов до правильного висновку про визнання винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Окрім цього, відповідно до п.4.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, в необхідних випадках судово-медичний експерт може використовувати відомості досліджень, що проводяться із залученням відповідних спеціалістів, не обстежуючи потерпілого особисто. У цих випадках у висновках експерта (акті) зазначається: де, коли і ким досліджувався потерпілий, які відомості при цьому встановлені і яких висновків дійшов спеціаліст. Підсумки складаються експертом з рахуванням вказаних результатів, що викладені письмово.

Як вбачається з дослідної частини висновку експерта №313 від 06.10.2014 року, для проведення експертизи, експерту було надано медичну карту амбулаторного хворого на ім`я неповнолітнього ОСОБА_8 , 2007 р.н., де зазначено, що 19.09.2014 року травматологом, було встановлено що потерпілий скаржився на головний біль, біль в н/щелепі. Травма 18.09 - в побуті: отримав від тата долонею в н/щелепу, після чого впав, свідомість не втрачав. Д-з: забій нижньої щелепи зліва.

Враховуючи вищенаведене, посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на винесення висновку судово-медичної експертизи №313 від 06.10.2014 року з порушеннями, оскільки судово-медичний експерт безпосередньо не обстежив потерпілого, є безпідставними.

Крім того, в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив факт нанесення тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому ОСОБА_8 . Призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 30 грудня 2014 року в кримінальному провадженні №0000400 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С у д д і :

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1