03.09.2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 494/877/15-к
Провадження № 1-кп/494/92/15
03 вересня 2015 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача - ОСОБА_6 ,
цивільних відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижове Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утримані має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, урядових нагород не має, мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі- КК України);
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Чобурчі, Штефан-Водського району, Молдова, молдаванина, особи без громадянства, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
в скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16.03.2015 приблизно о 15:40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будівлі колишнього магазину № 9 "товари повсякденного попиту", яка розташована по АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , вживав спиртні напої разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час вжиття спиртних напоїв ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 скоїти крадіжку чужого майна з приміщення колишнього магазину № 9 "Товари повсякденного попиту", який протягом тривалого часу не працює, на що ОСОБА_5 дав свою згоду.
В той же день, 16.03.2015 приблизно о 15:45 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через не осклений отвір над вхідними дверима центрального входу приміщення колишнього магазину, проникли до нього. Знаходячись у приміщенні магазину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , оглянувши майно, яке там знаходилося, належне ОСОБА_8 , визначили об`єктом свого злочинного наміру металеві напільні господарські ваги у розукомплектованому стані (б/в) в кількості двох штук, з корпусом сірого та синього кольору і перенесли їх до вхідних дверей, які були зачинені на навісні замки з зовнішньої сторони. Приготувавши вказане майно до викрадення, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , покинули приміщення магазину через не осклений отвір, з метою знайдення знаряддя злочину та подальшого його використання для злому навісних замків вхідних дверей вказаного приміщення. Приблизно о 16:00 год. того ж дня, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, на мотоциклі "Дніпро-11" д/н НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_4 , прибули за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , де взяли монтувальний ключ.
Того ж дня, приблизно о 16:10 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_8 , на мотоциклі "Дніпро-11", д/н НОМЕР_1 прибули до будівлі колишнього магазину № 9 "Товари повсякденного попиту", з метою доведення свого злочинного наміру до кінця , ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , за допомогою монтувального ключа, заздалегідь заготовленого з цією метою, збив навісні замки вхідних дверей вказаного приміщення, та разом з ОСОБА_4 проник до нього. Знаходячись в приміщенні вказаного магазину ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, умисно таємно викрали належне ОСОБА_8 майно, яке знаходилося поряд з вхідними дверима та заздалегідь було приготоване для викрадення, а саме: металеві господарські ваги в розукомплектованому стані (б/в) з корпусом сірого кольору, вагою 52 кг та металеві господарські ваги в розукомплектованому стані (б/в), з корпусом синього кольору, вагою 64 кг, вартістю 2,9 грн. за 1 кг., згідно довідки ПАТ "Втормет" від 25.04.2015.
З викраденим майном, на загальну суму 336 грн. 40 коп. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця злочину втекли та розпорядились ним на власний розсуд.
На розгляд суду досудовим слідством внесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Також, на розгляд суду досудовим слідством внесено обвинувачення ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою, з проникненням в інше приміщення, тобто вчинили злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України.
Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу Українизі змінами та доповненнями від 16.07.2015 року (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинувачених та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 185 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті та надав суду пояснення про те, що він щиро розкаюється у вчинені злочину, активно сприяв розкриттю злочину та просив суд суворе покарання не призначати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 185 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті та надав суду пояснення про те, що він щиро розкаюється у вчинені злочину, активно сприяв розкриттю злочину та просив суд суворе покарання не призначати.
Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи обвинувачених, які не перебувають на наркологічному і психоневрологічному обліку, характеризуються за місцем проживання позитивно, раніше не судимі.
Згідно зі статтею12 КК України вчинений обвинуваченими злочини за частиною третьою ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та вчинення злочину вперше.
До обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та вчинення злочину вперше.
До обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Представник потерпілого ОСОБА_8 просила призначити обвинуваченим найвищу міру покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинувачених обставин, наданих суду відомостей щодо осіб обвинувачених, тяжкість вчиненого ними злочину, розмір завданого збитку, позицію державного обвинувача та потерпілого, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.
Суд також вважає, що речові докази, а саме: металевий ломик «Тракторного пальця» заточеного під зубило знищити; вагові господарські ваги б/в, які повернуто потерпілому ОСОБА_8 , необхідно залишити йому по-приналежності; плетену чоловічу шапочку темно-сірого кольору б/в з надписом «HONDA» та пару галош чорного кольору, розмір 41 повернути ОСОБА_4 .
Крім того, відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
По справі під час підготовчого судового засідання 22.07.2015 року потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених матеріальних збитків у розмірі 7000 грн. Пред`явлений цивільний позов залучено до матеріалів кримінального провадження та визнано ОСОБА_8 цивільним позивачем, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цивільними відповідачами по кримінальному провадженню відповідно до статтей 61,62 КПК України.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що матеріальна шкода заявлена потерпілим в розмірі 7000 грн., знайшла своє часткове підтвердження, а саме: в сумі 336 грн. 40 коп. Обвинувачені вказали, що частково визнають суму та добровільно відшкодують у розмірі встановленому досудовим слідством. В іншій частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, так як представником потерпілим не надано суду жодних доказів, що підтверджують понесені ним матеріальні збитки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої служби та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої служби.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої служби та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої служби.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання.
Речові докази: металевий ломик «Тракторного пальця» заточенного під зубило знищити; вагові господарські ваги б/в, які повернуто потерпілому ОСОБА_8 , необхідно залишити йому по-приналежності; плетену чоловічу шапочку темно-сірого кольору б/в з надписом «HONDA» та пару галош чорного кольору, розмір 41 повернути ОСОБА_4 .
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 в погашення завданої матеріальної шкоди суму у розмірі 336 грн. 40 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити прокурору, представнику потерпілого та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1