154/3812/15
1-кп/154/417/15
ВИРОК
іменем України
17 грудня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Млинище, Іваничівського району
Волинської області, громадянки України, освіта середня,
одруженої, не працюючої, жительки
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ленінакан Республіка Вірменія,
громадянки України, освіта середня,
не одруженої, не працюючої, жительки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-
16.10.2015 року близько 16 год, в с. Заріччя, Володимир-Волинського району, Волинської області, ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі із ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з території поля потерпілого ОСОБА_4 намагались таємно викрасти 115,5 кг капусти, вартістю по 9 грн. 70 коп. за 1 кг, чим намагалась спричинити останньому майнову шкоду на загальну суму 1 120 грн. 35 коп., однак свої злочинні дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як під час вчинення цього злочину їхні дії були виявлені та припинені потерпілим ОСОБА_4 .
Під час досудового слідства, 24 листопада 2015 року потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені, діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження обвинувачені добровільно та в повному обсязі відшкодували завдану шкоду потерпілому та принесли вибачення за спричинені незручності. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваних за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинна понести кожна з обвинувачених.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470,471 КПК України, а також вимогам КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.
Судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі їхні права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до кожної з них у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченим роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки їм зрозумілі.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Після наданих роз`яснень обвинувачені та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Прокурор просить затвердити угоду про примирення.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченими та потерпілим та призначення кожній обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутністи. Цивільний позов не заявлено. Речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та обрати їй узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та обрати їй узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки, якщо кожна з них протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на них обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Речові докази 115,5 кг капусти - вважати повернутими їх власнику ОСОБА_4 , автомобіль «Фіат Скудо» р.н.з. НОМЕР_1 - вважати повернутим його власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1