Провадження №1-кп/639/450/15
Справа №639/8290/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001216 внесене в ЄРДР 07 липня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого слюсарем механотехнічних робіт ТОВ ВІК Хітлайн, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 р. ОСОБА_4 о 19.00 год. знаходився на балконі 2-го поверху будинку в своєї квартирі АДРЕСА_2 , коли навпроти під`їзду він побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який сидів на лавці. У ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та вийшовши зі своєї квартири і підійшовши до ОСОБА_6 наніс останньому один удар кулаком в область підборіддя. Від отриманого удару ОСОБА_5 похитнувся та впав через лавку, вдарившись при цьому спино о землю. Дії ОСОБА_4 були припинені свідком ОСОБА_7 , яка заступилася за потерпілого ОСОБА_5 . В наслідок дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 причинено подвійний перелом нижньої щелепи, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості відповідно до судово-медичної експертизи №3641-ая/15 від 11 серпня 2015 р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав показання відповідно до наведеного вище.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 пояснили, що їм відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 1 ст. 122 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуальності, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4500 грв. в якості матеріальної та 5000 грв. моральної шкоди, оскільки це відповідає об`єму доказів, наданих потерпілим в обгрунтування свої вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4500 грн. в якості матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1