УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , як головуючий суддя суду присяжних у рамках кримінального провадження № 0006810 від 11 травня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, головуючим суддею суду присяжних ОСОБА_1 у судовому засіданні на обговорення учасників кримінального провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисник, поклався на розсуд суду, обвинувачений підтримав думку свого захисника .

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме судового рішення від 12.05.2015 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше правопорушення, та даних про його особу, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, не одруж-ений, не працюючий, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2001 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2002 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинуваченого, які б були не відомими слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було так, як на момент обрання цього запобіжного заходу, так і на цей час, він має ті ж саме анкетні та характеризуючі дані.

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне останній продовжити у межах двох місяців, а саме по 20 листопада 2015 року включно.

Підстав для визначення застави, суд, виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не убачає.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 315, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Запобіжний захід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, вважати продовженим по 20 листопада 2015 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінально процесуального Кодексу України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 20 хв. 25.09.2015 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1