Дата документу 04.11.2015

Справа № 334/8601/15-к
Провадження № 1-кс/334/1776/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000842,

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 від 06 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушеннявнесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 від 07.03.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Як вбачається з фактичних обставин справи, ОСОБА_7 маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом отримання судових рішень щодо стягнення грошових коштів в розмірі 175 000 грн., 86 000 грн., 278550 грн. надав до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя разом з позовами завідомо підроблені договори займу та розписки щодо отримання від нього ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 175 000 грн., 86 000 грн. 278550 грн., підписані від імені останньої, тим самим використавши завідомо підроблені документи.

В подальшому на підставі вищевказаних завідомо підроблених від імені ОСОБА_5 документів Жовтневим районним судом м. Запоріжжя були винесені рішення щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 вищевказані грошові кошти.

Крім того, в грудні 2012 року ОСОБА_7 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом отримання судового рішення щодо стягнення грошових коштів в розмірі 261 000 грн., начебто наданих ним в борг 20.12.2008 року надав до Запорізького районного суду Запорізької області разом з позовом завідомо підроблені договір займу та розписку від 20.12.2008 року щодо отримання від нього ОСОБА_4 грошових коштів в борг у сумі 261 000 грн., підписані від імені останнього, тим самим використавши завідомо підроблені документи.

В подальшому на підставі вищевказаних завідомо підроблених від імені ОСОБА_4 документів 18.02.2013 року суддею Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_8 було винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 позику у сумі 261 000 грн.

Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 прийнята передчасно, безпідставно, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження обставин справи та висновку судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги, просить скаргу задовольнити, постанову слідчого скасувати.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені завчасно .

Заслухавши пояснення адвоката заявників, вивчивши надані матеріали кримінального провадження №0000842 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

На підставі ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга на постанову подано своєчасно, в строки, передбачені діючим КПК.

Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, тощо.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 223 КПК України, слідчий повинен вжити необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчих дій є наявність достатній відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, раніше, 27.06.2014 року слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, майором міліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000842 від 07.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, було повідомлено гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він підозрюється у використанні підроблених документів.

Досудовим слідством було встановлено, що ОСОБА_7 маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом отримання судових рішень щодо стягнення грошових коштів в розмірі 175 000 грн., 86 000 грн., 278550 грн. надав до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя разом з позовами завідомо підроблені договори займу та розписки щодо отримання від нього ОСОБА_5 грошових кош тів у сумі 175 000 грн., 86 000 грн. 278550 грн., підписані від імені останньої, тим самим використавши завідомо підроблені документи. В подальшому на підставі вищевказаних завідомо підроблених від імені ОСОБА_5 документів Жовтневим районним судом м. Запоріжжя були винесені рішення щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 вищевказані грошові кошти. Крім того, в грудні 2012 року ОСОБА_7 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом отримання судового рішення щодо стягнення грошових коштів в розмірі 261 000 грн., начебто наданих ним в борг 20.12.2008 року надав до Запорізького районного суду Запорізької області разом з позовом завідомо підроблені договір займу та розписку від 20.12.2008 року щодо отримання від нього ОСОБА_4 грошових коштів в борг у сумі 261 000 грн., підписані від імені останнього, тим самим використавши завідомо підроблені документи. В подальшому на підставі вищевказаних завідомо підроблених від імені ОСОБА_4 документів 18.02.2013 року суддею Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_8 було винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 позику у сумі 261 000 грн.

Але вже через місяць, 29 липня 2014 року Слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області майором міліції ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000842, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2013 року, у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2014 року, Постанову Слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, майора міліції ОСОБА_6 від 29 липня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000842, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України було скасовано як незаконну.

Зазначеною Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя, яка має преюдиційний характер, було встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що договори позики та розписки від 20.12.2008 року щодо отримання нею від ОСОБА_7 грошових коштів в борг у сумі 175 тис. грн. та 86 тис. грн. та розписку від 10.02.2009 року щодо отримання нею від ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 278550 грн. та договір купівлі-продажу від 11.02.2009 року вона не підписувала, тому вони є підробленими; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що договір займу та розписку від 20.12.2008 року щодо отримання ним від ОСОБА_7 грошових коштів в борг у сумі 261 тис. грн. він не підписував, тому вони є підробленими; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які показали, що 20.12.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були в них в гостях в м. Запоріжжі, а тому не могли бути у вказаний день в м. Києві та підписувати договори займу та розписки; матеріалами проведення тимчасових доступів до вищевказаних розписок, договорів займу та договору купівлі-продажу в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя та Запорізькому районному суді Запорізької області, в ході яких вищевказані документи було вилучено; висновками експертів, згідно яких вищевказані розписки, договори займу та договір купівлі-продажу є підробленими; судовими рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та Запорізького районного суду Запорізької області, прийнятими на підставі наданих завідомо підроблених вищевказаних розписок, договорів займу та договору купівлі-продажу; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ленінським районним судом м. Запоріжжя 03 вересня 2014 року також було встановлено, що така дія як скасування повідомлення про підозру не передбачена жодними нормами чинного КПК України.

В обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчий послався на висновки експертів № 310/тдд від 03.07.2015 року, висновки повторної судової технічної експертизи документів № 13893 від 31.03.2015 року, висновки повторної судової почеркознавчої експертизи № 13894 від 30.03.2015 року, в яких зазначено, що підписи в спірних документах було виконано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Але, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки іншим експертним висновкам, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, згідно висновку експерта Д/№ 166 від 09.08.2013 року (т. 1 а.с. 165), підпис в графі «Подписьзаемщика /___/ ОСОБА_4 » в договорі позики від 20.12.2008 року на суму 261 тис.грн. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та в графі «Подпись /___/ ОСОБА_4 » «Подпись /__/ ОСОБА_5 » в розписці ОСОБА_4 від 20.12.2008 року про отримання позики від ОСОБА_7 в сумі 261 тис.грн. виконані не ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 87-13 від 16.08.2013 року (т. 1 а.с. 197), належну правову оцінку якому надав 14.08.2014 року Апеляційний суд Запорізької області, що є преюдицією, спочатку в договорі позики, укладеному 20.12.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на суму 86 тис.грн., договорі позики, укладеному 20.12.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на суму 175 тис.грн. та в графах «Подпись _____ ОСОБА_5 » розписці, що дана 20.12.2008 року ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в тому, що вона отримала позику в сумі 86 тис.грн. та розписці, що дана 20.12.2008 року ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в тому, що вона отримала позику в сумі 175 тис.грн., виконувалися підписи від імені ОСОБА_5 , потім горизонтальна бланкова графа.

Згідно висновкам експерта № 86-87 від 31.05.2013 року (т. 1 а.с. 244), експертам не виявилося можливим відповісти на питання, чи виконані підписи на розписці ФОП « ОСОБА_5 » від 10.02.2009 року, договорі купівлі-продажу від 11.02.2009 року між ОСОБА_7 та ФОП « ОСОБА_5 », акті приймання-передачі від 11.02.2009 року між ОСОБА_7 та ФОП « ОСОБА_5 », громадянкою ОСОБА_5 , чи вони виконані іншою особою. В оригіналах даних документів, спочатку були виконані підпис і відбиток печатки, потім друкований текст.

Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також для встановлення фактичних обстави, слідчим не було вирішено питання щодо призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи з встановлення періоду часу виконання підпису в спірних документів. Матеріали кримінального провадження, а також надані вільні зразки почерку беззаперечно свідчать про те, що підпис ОСОБА_4 в спірних документах, якщо припустити, що це дійсно його підпис, який датований груднем 2008 року, не співпадає з його підписом в наданих вільних зразках, датованих цим же періодом. В дійсності, підпис, який міститься в спірних документах, датованих груднем 2008 року, почав використовуватися ОСОБА_4 лише з 2012 року.

В порушення ст. 224 КПК України, у зв`язку з суттєвими розбіжностями між показаннями ОСОБА_7 та показаннями потерпілих разом зі свідками, слідчим не було проведено одночасний допит ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , незважаючи на те, що Закон містить обов`язкову умову для проведення даної слідчої дії в разі розбіжностей в показаннях згідно протоколів допиту. Не проведення даної слідчої дії унеможливило викрити особу, яка давала неправдиві показання.

З урахуванням допиту ОСОБА_7 , слідством так і не було встановлено наявність електронної пошти в 2008 року у ОСОБА_7 , яка конкретна юридична фірма готувала спірні договори позики та розписки, тощо.

Ч. 1 ст. 94 КПК України встановлює обов`язок слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, як вбачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги було проігноровано.

Показання допитаних в рамках досудового розслідування свідків, слідчий зовсім не взяв до уваги, не надав їм належної правової оцінки, не зазначив про це й в постанові про закриття кримінального провадження.

При закритті кримінального провадження слідчий не дослідив всі обставини кримінального провадження, не дав оцінку всім наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, прямо не зазначив, який склад кримінального правопорушення відсутній у ОСОБА_7 та обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження. В порушення вимог кримінально-процесуального закону слідчий не вжив всіх необхідних дій, спрямованих на повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування обставин справи.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що слідчим порушено вимоги кримінально-процесуального закону, щодо вжиття всіх необхідних дій, спрямованих на повне, об`єктивне і всебічне досудове розслідування обставин справи. У зв`язку з чим, постанова про закриття кримінального провадження від 06 серпня 2015 року є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 від 06 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000842 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 358КК України скасувати як незаконну.

Направити матеріали кримінального провадження для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Суддя: ОСОБА_1