АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №2012/9997/2012 Слідчий суддя 1-ї інст.: Федюшин М.В.
Провадження № 11-сс/2090/20/2012 Доповідач: Виноградова О.П.
Категорія: ст.303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Виноградової О.П.,

суддів: Олефір Н.О., Кісельова Г.С.,

при секретарі Саврухіній Л.М.,

за участю прокурора Сагун М.О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2012 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою начальника Харківського слідчого ізолятора від 01.10.2012 року на ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення в карцер строком на 6 діб, за спробу встановити між камерний зв'язок. Підставою для застосування такого виду стягнення до ув'язненого стало те, що останній під час відбуття покарання в Хролівському виправному закладі у вигляді обмеження волі мав 22 стягнення.

26.11.2012 року адвокат ОСОБА_1, звернувся в суд зі скаргою про визнання неправомірним винесення постанови начальником Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_3 від 01.10.2012 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді поміщення у карцер СІЗО.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2012 року у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах увязненого ОСОБА_4 про визнання неправомірним винесення постанови начальником Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_3 від 01.10.2012р. про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 у вигляді поміщення у карцер відмовлено.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою адвоката ОСОБА_1 в інтересах увязненого ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову слідчого судді від 28 листопада 2012 року. В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що постанова начальника СІЗО від 01.10.2012 року про поміщення ОСОБА_2 у карцер незаконна та необгрунтована, оскільки при її винесенні було порушено право ОСОБА_2 на захист.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_1, якій підтримав апеляцію у повному обсязі, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України, задекларовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

20 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України в редакції 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Частина перша ст.303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб'єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Оскарження дій чи бездіяльності адміністрації місця тимчасового ув'язнення, постанов винесених адміністрацією установи КПК України (в редакції 2012 року) не передбачена.

Відповідно до вимог ч.2 ст.15 Закону України «Про попереднє ув'язнення», до осіб взятих під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув'язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до 10 діб.

Згідно ч.6 ст.13 Закону України «Про попереднє ув'язнення», скарги заяви і листи з питань не пов'язаних з провадженням у справі, розглядаються адміністрацією місця попереднього ув'язнення або надсилаються за належністю в порядку встановленому законом.

Відповідно до вимог ст.44 Закону України «Про прокуратуру», предметом прокурорського нагляду також є додержання законності під час перебування осіб у місцях тримання затриманих, попереднього ув'язнення, в установах виконання покарань, інших установах, що виконують покарання або заходи примусового характеру, які призначаються судом, додержання встановленого кримінально-виконавчим законодавством порядку та умов тримання або відбування покарання особами у цих установах, їх прав і виконання ними своїх обов'язків.

Прокурор, який здійснює нагляд, має право: у будь який час відвідувати місця тримання затриманих, попереднього ув'язнення, установи, в яких засуджені відбувають покарання, установи для примусового лікування і перевиховання, опитувати осіб, що там перебувають, знайомитись з документами, на підставі яких ці особи затримані, заарештовані, засуджені або до них застосовано заходи примусового характеру; перевіряти законність наказів, розпоряджень і постанов адміністрації цих установ та в разі їх невідповідності законодавству зупиняти виконання таких актів або скасовувати їх, вимагати від посадових чи службових осіб усунення порушень або надання пояснень з приводу допущених порушень; прокурор зобов'язаний негайно звільнити особу, яка незаконно перебуває в місцях тримання затриманих, попереднього ув'язнення, обмеження чи позбавлення волі або в установі для виконання заходів примусового характеру.

Згідно ст.45 вказаного вище закону, постанови і вказівки прокурора щодо додержання встановлених законодавством порядку і умов тримання затриманих, заарештованих, засуджених до позбавлення волі та виконання інших покарань, а також осіб, до яких застосовано заходи примусового характеру, є обов'язковими і підлягають негайному виконанню.

За таких обставинах суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах увязненого ОСОБА_4 про визнання неправомірним винесення постанови начальником Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_3 від 01.10.2012р. про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 у вигляді поміщення у карцер, оскільки оскарження рішення начальника слідчого ізолятору не передбачено діючим кримінально процесуальним законом, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції за доводами апеляції адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, колегія суддів не находить.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.405 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 листопада 2012 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визначення направомірним винесення постанови начальником Харківського слідчого ізолятора від 01.10.2012 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді поміщення у карцер залишити без змін.

Головуючий

Судді: