Справа № 367/5866/15-к Головуючий у І інстанції Оладько
Провадження № 11-сс/780/390/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 21.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
21 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: судна з бортовим номером № ХНУ 0199 К, що належить ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Як на підставу прийняття такого рішення слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором не доведено необхідності арешту майна. Власник майна не є підозрюваним чи обвинуваченим по справі. Також слідчим не встановлено особу яка вчинила кримінальне правопорушення. У судовому засіданні не було доведено, що тимчасово вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та винести нову ухвалу, якою накласти арешт на судно (земснаряд)із бортовим номером № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .

На думку прокурора судом при вирішенні питання про необхідність накладення арешту на судно (земснаряд) не було взято до уваги наявність на ньому слідів проведення робіт із видобутку піску, а саме те, що судно (земснаряд) на момент проведення огляду місця події знаходилося в робочому стані, на території озера та здійснювало намив піску, тим самим забезпечувало можливість продовження злочинної діяльності.

Зазначає, що у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно висунуто обґрунтування необхідності вилученого судна (земснаряду) тому, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного видобутку надр (піску).

Вказує, що в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно свідчать такі докази як, проведення огляду місця події від 30.07.2015 року та 10.08.2015 року, допити свідків серед яких водії вантажних автомобілів, які здійснювали вивіз піску, власник судна (земснаряду), що дає підстави вважати, що судно (земснаряд) є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, в підтримку поданої апеляційної скарги, захисника та власника майна, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статтей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно вказаних вимог дотримався.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Як вбачається з матеріалів провадження, тимчасово вилучене майно, а саме: судно (земснаряд) з бортовим номером № НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .
Проте, слідчим і прокурором не надано будь-яких доказів того, що на момент розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно гр. ОСОБА_7 перебував в процесуальному статусі підозрюваного чи обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, в зв`язку з чим на його майно не може бути накладено арешт.
За змістом п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно, щодо якого є достатні підставі вважати, що воно є знаряддям вчиненння кримінального правопорушення.
Відповідно до матеріалів провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що тимчасово вилучене майно, а саме: судно (земснаряд) з бортовим номером № ХНУ 0199 К, є знаряддям злочину та у випадку не накладення на нього арешту може бути продовжено злочинну діяльність.
Таким чином, доводи прокурора про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного видобутку надр (піску) є безпідставними.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для змінити чи скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: судно з бортовим номером № ХНУ 0199 К, що належить ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий:
Судді: