Справа № 448/550/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1032/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

10 грудня 2015 року місто Львів

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження ЄУ № 448/550/15-к про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27- ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 за ст. 26 ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 06.11.2015 року, -

в с т а н о в и в :

Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року:

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.3 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 5 ст. 27- ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання - 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців із покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтись в цю інспекцію для реєстрації, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних

правопорушень, передбачених ст. 26-ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнено з

випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Вирішено питання з речовими доказами.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 (його мати) ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про його не чинність та просить його частково скасувати, оскільки вважає його незаконність.

Перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 , слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В апеляційній скарзі повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляцію, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Як вбачається із апеляційної скарги, вказаних вимог закону законний представник ОСОБА_7 належним чином не виконала, а саме - не зазначила у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Так, ч. 1 ст. 407 КПК України визначено повноваження суду апеляційної інстанції, зокрема, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, який ухвалюється у разі погіршення становища обвинуваченого, або скасувати вирок і закрити кримінальне провадження.

У своїй апеляційній скарзі законний представник просить пом`якшити призначене покарання за вироком суду щодо ОСОБА_3 з 3-х років 6 місяців позбавлення волі на покарання три роки, тобто апелянт в супереч вимогам ст. 407 КПК України не вказує яким чином суд апеляційної інстанції має приймати прохальне рішення.

Крім того, за наслідками розгляду кримінального провадження у місцевому суді, обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 104 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням та з покладенням на нього певних зобов`язань, однак за апеляційною скаргою апелянт просить ухвалити таке судове рішення, що суперечить нормам КПК, оскільки апелянт не просить застосувати до її обвинуваченого ст. 104 та 76 КК України і це в свою чергу погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_3 .

Також, посилаючись у скарзі на ст. 66 КК України та зазначаючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , в той же час апелянт не враховує їх, які викладені у вироку, де крім всього діям останнього дано належну оцінку і враховано його неповнолітній вік, щире каяття, тощо, що у свою чергу свідчить про не конкретизоване формулювання описової частини скарги.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Цих вимог закону законний представник також не виконала, оскільки надала одну копію апеляційної скарги, а вони мають надсилатися іншим обвинуваченим, їх захисникам та законним представникам, прокурору, потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року - залишити без руху.

Надати законному представнику ОСОБА_7 семиденний строк для усунення зазначених вище недоліків, що рахується з дня отримання скаржником даної ухвали.

Суддя Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2