Справа № 369/952/16-к
Провадження № 1-кс/369/211/16
УХВАЛА
Іменем України

02.02.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП НП в Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 23.02.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Києво-Святошинського ВП НП в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002881 від 24.04.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Слідчий свої вимоги мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2006 року близько 16:00 год. неповнолітній ОСОБА_6 разом та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу Боярської ЗОШ №3, що розташована по вул. Леніна № 62 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшли до малолітнього ОСОБА_8 , який проходив по цій же вулиці, після чого реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 почав погрожувати останньому застосуванням фізичного насильства за допомогою заздалегідь приготованого та принесеного з собою туристичного ножа, приставивши його до живота потерпілого, після чого, незаконно відкрито заволоділи майном останнього, а саме мобільним телефоном Нокіа- 3220 вартістю 750 гривень, з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.09.2006 року близько 16:10 год. неповнолітній ОСОБА_6 , разом та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу Боярської ЗОШ №3, що розташована по вул. Леніна № 62 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, вчинивши раніше розбій, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшли до малолітнього ОСОБА_9 , після чого реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 почав демонструвати та погрожувати останньому застосуванням фізичного насильства за допомогою заздалегідь приготованого та принесеного з собою туристичного ножа та з правої кишені шкільного піджака незаконно відкрито заволоділи майном останнього, а саме мобільним телефоном Самсунг Х 100 вартістю 620 гривень з сім-картою ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє , після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_11 ; показами свідка ОСОБА_12 , показами свідка ОСОБА_13 ;показами свідка ОСОБА_14 ; письмовими заявами від 21.09.2006 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про вчинення злочинів; протоколом огляду від 21.09.2006; протоколами впізнання; протоколами оглядів речових доказів; протоколами очних ставок; протоколом огляду ОМП.

22.09.2006 року СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

22.09.2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як підозрюваним слідчим був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

31.09.2006 року за вчинення даних злочинів неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення.

В подальшому дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перекваліфіковано з ч.2 ст.186 на ч.2 ст.187 КК України.

Згодом ОСОБА_6 порушив вимоги обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. На неодноразові виклики ОСОБА_6 до слідчого не з`являвся і про зміну місця проживання слідство не повідомив.

02.11.2006 року досудове слідство у кримінальній справі зупинено на підставі п.1 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року) в зв`язку з розшуком неповнолітнього ОСОБА_6

20.11.2006 року досудове слідство у кримінальній справі відновлено в зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій.

Крім цього, 05.12.2006 року прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушена кримінальна справа № 63-2288 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, який в подальшому було перекваліфіковано на ч.2 ст.121 КК України.

03.03.2007 року кримінальні справи № 13-0097 та № 63-2288 об`єднані в одне провадження з присвоєнням № 13-0097.

12.04.2007 року з кримінальної справи № 13-0097 виділені в окреме провадження за № 13-1088 матеріали щодо вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

12.04.2007 року досудове слідство у кримінальній справі № 13-1088 зупинено на підставі п.1 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року) в зв`язку з розшуком ОСОБА_6 .

Вжитими під час досудового розслідування слідчими діями, а також оперативно-розшуковими заходами, встановити місце знаходження ОСОБА_6 не представилося можливим.

Постановою Києво-Святошинського районного суду від 30.08.2007 року подання слідчого від 29.08.2007 року про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою задоволено частково, надано дозвіл за затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , та доставку його в суд під ватрою.

24.04.2013 року в зв`язку зі вступом КПК України (в редакції 2012 року) в законну силу кримінальна справа № 13-1088 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002881 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

01.02.2016 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

02.02.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

На даний час досудове розслідування у даному кримінальному проваджені відновлено в зв`язку з необхідністю вжити заходів щодо обрання відносно ОСОБА_6 відповідного запобіжного заходу та виконання інших процесуальних дій.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, в даному випадку ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є встановлений факт уникнення підозрюваним явки до слідчого та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 107 КПК України судове засідання не фіксувалось технічними засобами.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні захисник підозрюваного заперечив задоволенню клопотання, мотивуючи тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просить при прийнятті рішення врахувати, що підозрюваний вчинив злочин будучи неповнолітнім, з моменту вчинення злочину пройшло 10 років, на даний час проживає з батьками має сім`ю. Вважає, що до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав захисника та пояснив, що він був молодий, злякався, два роки проживав за місцем роботи, а інші 8 з батьками, має цивільну дружину, яка має дитину від першого шлюбу. Зобов`язується з`являтися на всі виклики слідчого та суду. Після першого засудження, його до міліції не викликали, на обліку він не перебував.

Суд, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в період іспитового строку, раніше судимий, має місце реєстрації, де не проживає, перебуває в цивільному шлюбі, працює неофіційно, перебував у розшуку з 12.04.2007 року по 01.02.2016 року. Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин, зважаючи на обставини вчиненого злочину, вчинення злочину в період іспитового строку, тяжкість покарання та відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання; що є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим та прокурором не надано суду доказів, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 3,4,5 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд, керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні даної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,186,193,309КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП НП в Київській області ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 31 березня 2016 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1