АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця міста Вінниця, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського суду міста Вінниці від 29 липня 2003 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 29 липня 2003 року ОСОБА_6 засуджений за ст.ст.257, 187 ч.4, 263 ч.1, 262 ч.2, 357 ч.3, 185 ч.5, 296 ч.4, 15 ч.1 187 ч.4, 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного на праві власності. Строк відбування покарання обчислено з 16 лютого 2002 року. По справі вирішена доля речових доказів, стягнуто судові витрати та задоволено цивільні позови. З 12 квітня 2004 року по даний час ОСОБА_6 відбуває покарання у Сокирянській ВК-67.

28 липня 2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Сокирянського районного суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Апелянт посилається на те, що він став на шлях виправлення, у зв`язку з чим може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання. Вважає, що ухвала суду першої інстанції

Справа № 11кп/794/290/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.ст.257, 187 ч.4, 263 ч.1, Доповідач: ОСОБА_1
262 ч.3, 185 ч.5, 296 ч.4 КК України

є необґрунтованою та не вмотивованою, постановлена з порушенням його права на захист, оскільки під час судового провадження він не був ознайомлений з актом відмови від роботи, суд безпідставно зіслався на надану характеристику, оскільки вона неправильно відображає його ставлення до праці та зі сторони адміністрації ВК не були виконані умови щодо його виправлення і ресоціалізації. Тому просить повторно дослідити надані докази, врахувати те, що з листопада 2014 року він норми виробітку виконував на 100 відсотків, є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС, за що нагороджений грамотою, та витребувати з його особистої справи за квітень місяць 2006 року його зобов`язання щодо праці.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, представника ВК-67 начальника відділу по контролю за ви конанням судових рішень ОСОБА_8 та прокурора, які просили ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й
виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як
засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів справи та особової справи засудженого ОСОБА_6 , яка була досліджена у судовому засіданні апеляційної інстанції, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2014 року, яка залишена без змін та набрала чинності після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 15 липня 2014 року, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України розгляд повторного клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого за тяжкі та особливо тяжкі злочини може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали про відмову в такому звільненні.

Повторне клопотання ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення надійшло до районного суду 28 липня 2015 року, тобто після спливу річного строку з дня винесення ухвали про відмову йому у достроковому звільненні від відбування покарання. Отже, предметом судового розгляду та дослідження повинна бути поведінка та відношення до праці засудженого за останній рік.

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_6 , наданої адміністрацією ВК-67 в Чернівецькій області (а.с.2), за період з листопада 2014 року ОСОБА_6 змінив своє відношення до праці та дотримання вимог режиму відбування покарання на краще. Працював різноробочим дробільно-помольної дільниці, змінні завдання виконував на 100 відсотків (а.с.4), 08 липня 2015 року правами начальника відділення був заохочений за зразкову поведінку і добросовісне відношення до праці за підсумками другого кварталу 2015 року (подяка), накладені на нього стягнення за попередні роки погашені (а.с.3). У характеристиці на засудженого адміністрацією виправної колоній також зазначено, що він відвідує заходи виховного характеру, дотримується охайного зовнішнього виду, утримує в чистоті спальне місце, підтримує дружні стосунки з засудженими різної спрямованості, за період перебування в колонії здобув спеціальність столяра будівельника другого розряду.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета - окрім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. І якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність, тому засуджена особа може бути судом умовно-дострокового звільнена від відбування покарання.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно та необгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на дав належної оцінки вищевикладеним обставинам. А тому ухвалу районного суду від 30 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 слід скасувати.

Згідно ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати ухвалу повністю та ухвалити нову ухвалу.

Судова колегія, враховуючи вищенаведені обставини, які характеризують поведінку та особу засудженого з позитивного боку, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 відбув три чверті строку призначеного йому вироком суду покарання (п.3 ч.3 ст.81 КК України) і своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, вважає можливим умовно-достроково звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання на строк один рік п`ять місяців один день, задовольнивши його клопотання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 29 липня 2003 року умовно-достроково на один рік п`ять місяців один день, задовольнивши його клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3