УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
заявника/захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши в порядку ст. 206 КПК України відомості за скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання та тримання під вартою, -
У судовому засіданні захисник та підозрюваний скаргу підтримали просили задовольнити, додатково зазначивши, що вважають пред`явлену підозру не обґрунтованою.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги враховуючи, що підозрюваний був правомірно затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
Тож, слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши доводи заявника викладені у скарзі, дослідивши матеріали долучені до останньої приходить до наступного.
Тобто з унесених до ЄРДР відомостей випливає, що з боку підозрюваного тривало вимагання неправомірної вигоди, а не вона була уже отримана ним.
11.08.2015 року ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України безпосередньо під час вчинення злочину, виявлено грошові кошти в розмірі 800 доларів США, як неправомірну вигоду за не вжиття заходів.
12.08.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно ст. 206 КПК УКраїни, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Частиною 3 сттаі 206 регламентовано, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Статею 208 КПК визначено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Згідно ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У даному випадку встановлено, що підозрюваний був затриманнй безпосередньо під час вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто згідно п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, а обставин визначених ч. 5 ст. 206 КПК України не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 206, 208, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання та тримання під вартою залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошння повного тексту ухвали 14.08.2015 року о 15годині 30 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1