АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/194/16 Справа № 702/1272/15-к Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.12.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 27.08.2015 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.04.2012 року та остаточно визначено до відбуття 1 рік 3 місяці обмеження волі, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.08.2015 року у виді 1 року обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 6 місцям позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, повторно, 20.07.2015 року близько 12 години та 29.07.2015 року близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з полиці магазину таємно викрав циркуляційний насос марки «GRUNDFOS*XUPS25-40-130» та циркуляційний насос марки «AquaticaKatran 774331» відповідно, що належать потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальних збитків на загальну суму 930 грн.

ОСОБА_7 , повторно 04.09.2015 року близько 16 години, перебуваючи в приміщенні магазину по АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з полиці магазину таємно викрав два клатчі, що належать потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальних збитків на загальну суму 680 грн.

ОСОБА_7 , повторно 08.09.2015 року, близько 11 години, перебуваючи на надвірній території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав двохколісний будівельний візок 80л. та пластиковий горизонтальний бак, ємкістю 100 л, що належать потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 524,98 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив пом`якшити призначене покарання, скоротивши його, при цьому врахувати повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим, наявність хронічних хвороб, оскільки вважає, що судом першої інстанції вони не були враховані в повній мірі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам закону вирок районного суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах , досліджених судом, та ніким не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50,65,66,67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, позиції потерпілих, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, судом першої інстанції вірно призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням у виді обмеження волі, призначеним вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.08.2015 року, що згідно ст. 72 КК України відповідає 6 місцям позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги та зменшення призначеного йому покарання, як того просить останній у своїй апеляції, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, судимості не зняті та не погашені, вчинив повторно нові умисні злочини, пов`язані з викраденням чужого майна, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції було в достатній мірі враховано ті обставини, на які обвинувачений посилається в апеляції.

Твердження обвинуваченого про те, що при призначенні покарання судом не було враховано стан його здоров`я, є безпідставним, оскільки вказані обставини не впливають, на думку колегії суддів, на розмір призначеного судом першої інстанції покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 19 жовтня 2015 року по 23 лютого 2016 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 19.10.2015 року по 23.02.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :