АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8046/14-к Номер провадження 11-кп/786/16/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 125 ч.1КК - НТ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м.Кременчук на вирок Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 13 липня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчук Полтавської області, проживає там же по АДРЕСА_1 , освіта вища, працює директором Кременчуцької об`єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України, неодружений, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимий виправданий за ст. 125 ч.1 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

У вироку суду зазначено, що згідно обвинувального акту та винесеної органом досудового розслідування підозри ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 15.06.2014 року приблизно 21-30 год. на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 вчинив сварку з ОСОБА_10 , в ході якої наніс їй один удар в ліву поперекову ділянку предметом, схожим на дошку, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій поперековій ділянці та садно на лівому передпліччі, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №628 від 20.06.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Перевіривши докази та надавши їм оцінку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час судового провадження безсумнівних доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_8 злочину не добуто, визнавши факт вчиненого кримінального правопорушення недоведеним.

Прийняте рішення суд мотивував, зокрема тим, що не встановлені всі очевидці-свідки скоєного правопорушення, та недоліками досудового слідства, а саме в тому, що не проводився огляд місця пригоди .

Показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 визнав неправдивими, а обвинувачення висунуте ОСОБА_8 - неконкретним .

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку та постановлення нового вироку, яким пропонується засудити ОСОБА_8 за ст.125 ч.1 КК України з визначенням йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт .
Прокурор вказує про невідповідність викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, вважаючи, що винуватість ОСОБА_8 знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами .
Заслухавши доповідача, думку прокурора і пояснення потерпілої ОСОБА_10 на підтримання апеляційної скарги, міркування ОСОБА_8 та його захисника про обґрунтованість вироку, допитавши потерпілу, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і втомивованим .
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України .
Вказані вимоги закону при судовому розгляді та постановленні вироку судом належним чином не дотримані.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції відповідної об`єктивної оцінки їм не надав, внаслідок чого до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 за ст.125 ч.1 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення прийшов необгрунтовано, допустивши тим самим невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що у відповідності до вимог ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку .
Винуватість ОСОБА_8 у вчиненому злочині колегія суддів вважає підтвердженою зібраними у кримінальному провадженні доказами .
Сам обвинувачений визнав, що перебував 15.06.2014 р. на подвір`ї потерпілої та факт сварки з нею . Його твердження, що потерпілу він не бив спростовується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_10 , в суді першої інстанції та в апеляційному суді детально засвідчила про обставини спричинення їй ОСОБА_8 15.06.2014 р. в її домогосподарстві в АДРЕСА_2 тілесних ушкоджень .
Вказівка суду у вироку суду про непослідовність та необ`єктивність свідчень потерпілої є безпідставною, а її показання за достовірний доказ місцевим судом не взяті до уваги необґрунтовано.
Свідчення ОСОБА_10 про обставини її побиття обвинуваченим послідовні й стабільні, суттєвих суперечностей не містять, взаємоузгоджені з іншими доказами, а тому ніяких сумнівів в своїй об`єктивності не викликають .
Невідкладно в той же день безпосередньо після її побиття ОСОБА_8 потерпіла звернулась в міліцію, повідомивши по телефону про скоєний злочин, у зв`язку з чим на місце пригоди для з`ясування обставин пригоди виїжджала слідчо-оперативна група . Остання обставина підтверджена і показаннями свідка ОСОБА_14 .
Зміст своїх первісних письмових пояснень від 15.06.2014 р., в яких вказувала лише про конфлікт з обвинуваченим, потерпіла пояснила намірами останнього на примирення, чого той у визначений строк не зробив, у зв`язку з чим на другий день 16.06.2014 р. вона звернулася до міліції з офіційною письмовою заявою про злочин та пройшла судово-медичне обстеження на предмет наявності тілесних ушкоджень .(а.с.176, 69 том 1)
Пояснення ОСОБА_10 про перебіг таких подій ніяких сумнівів в своїй необ`єктивності не викликають також, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_15 , а тому колегія суддів вважає їх правдивими.
Міркування суду у вироку щодо порочності свідчень потерпілої про нанесення їй удару дошкою, враховуючи обстановку місця події, яка на думку суду заважала нанести удар дошкою з боковим замахом - непереконливі, спростовані детальними поясненнями з цього приводу потерпілої та свідків, а тому, на увагу не заслуговують, як неспроможні. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 16-20.06.2015 р. за № 628 ОСОБА_10 заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій поперековій ділянці та садна на лівому передпліччі, що утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, і які по давності не суперечать строку і обставинам, встановлених у кримінальному провадженні. (а.с.77 том 2)
Додатковим висновком цієї ж експертизи за № 430 від 15.04.2015 р. визначено, що синець в лівій поперековій ділянці утворився від ударної дії тупого предмету, яким могла бути дерев`яна дошка, а садно на лівому передпліччі утворилося від ковзаючої дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, який діяв під кутом, яким могла бути торцева частина палиці (а. с.238 том 2), що узгоджується з показаннями потерпілої про те, що при ударі по голові, дошка обломилася, а тому утворення садна на її передпліччі може цілком пояснюватися дією торцевої частини падаючої обламаної дошки, у зв`язку з чим наведені у вироку сумніви суду про можливість утворення синця та садна від одного удару дошки, як це інкриміновано ОСОБА_8 є безпідставними, а посилання суду у вироку на неповноту та неконктреність пред`явленого останньому обвинувачення в цій частині є безпідставним.
Факт невиявлення на тілі потерпілої інших тілесних ушкоджень внаслідок вчинення обвинуваченим відносно неї інших насильницьких дій, про які вказує потерпіла, свідчити про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому правопорушенні не може, враховуючи те, що проявитися тілесні ушкодження мали властивість не від всякого удару, а їх спричинення в провину ОСОБА_8 досудовим слідством і не інкримінувалося .
Показання потерпілої про обставини її побиття обвинуваченим підтвердили допитані за свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , пояснивши про відомі їм обставини вчиненого злочину, які інкриміновані ОСОБА_8 .

Показання свідків взаємоузгоджені між собою та з поясненнями потерпілої і наявними у кримінальному провадженні іншими доказами, а тому твердження обвинуваченого про неправдивість їхніх показань необґрунтоване, а висновки суду про те, що ОСОБА_11 не могла спостерігати факт побиття ОСОБА_10 непереконливе, оскільки носить характер припущення .

Суттєвих суперечностей показання свідків, про що стверджує обвинувачений, не містять .

Посилання суду про невстановлення речового доказу у справі не відповідає дійсності. Знаряддя злочину - уламки дошки виявлені в ходе проведення слідчого експерименту з участю потерпілої та належним чином оглянуті, які й слід вважати єдиним речовим доказом у кримінальному провадженні . (а.с. 225-226 том 1) .

Формальна вказівка суду у вироку про те, що у кримінальному провадженні не встановлені всі очевидці-свідки подій правопорушення без наведення у вироку мотивів та доводів на підтвердження факту існування таких свідків є необґрунтованою, враховуючи й ту обставину, що всі свідки надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту допитані в судовому засіданні .

Відсутність процесуального оформлення огляду місця пригоди, про що суд зазначив у вироку, як на недолік досудового слідства, на всебічність та повноту дослідження наданих стороною обвинувачення доказів впливати не може .

Факт спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 колегія суддів вважає підтвердженим наявними у кримінальному провадженні доказами, а тому обставини інкримінованого обвинуваченому правопорушення визнає доведеними, у зв`язку з чим вважає встановленими фактичні обставини кримінального правопорушення в тому, що ОСОБА_8 15 червня 2015 року приблизно о 21.30 год. на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 вчинив сварку з ОСОБА_10 , в процесі якої наніс їй удар в ліву поперекову ділянку дошкою, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій поперековій ділянці та садно на лівому передпліччі, арішення суду про виправдання ОСОБА_8 за недоведеністю вчиненого злочину таким, що не ґрунтується на встановлених апеляційним судом фактичних обставинах кримінального правопорушення та вимогах кримінально-процесуального законодавства .

У зв`язку з цим показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які заперечують вчинення ОСОБА_8 правопорушення, колегія суддів вважає неспроможними, у зв`язку з чим до уваги їх не приймає .

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів кваліфікує за ст. 125 ч.1 КК України .

У відповідності до вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції ухвалює свій вирок .

Таким чином, з підстав, визначених ст. 409 КПК України за невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, виправдувальний вирок місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням обвинувального вироку.

При вирішення питання про покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, виключно позитивні характеризуючі дані обвинуваченого, який працює, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, а також приймає до уваги конкретні обставини вчиненого злочину, його причини та події, що передували цьому і характер взаємовідносин, які склалися в обвинуваченого з родиною потерпілої до вчинення правопорушення, а тому визнає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу, яке вважає достатнім та необхідним для виправлення винного .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,409, 420 КПК України колегія суддів апеляційного суду, -

З А С У Д И Л А :
апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Кременчук задовольнити частково.

Вирок Автозаводського районного суду м.Кременчук від 13 липня 2015 р. відносно ОСОБА_8 скасувати .

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, призначивши йому покарання за цим Законом у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гр.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення .

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3