Провадження № 1-кс/201/9065/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області радник юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000437 від 30.07.2015, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 30.07.2015 про закриття кримінального провадження № 0000437, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2015 за фактом примушування підозрюваного ОСОБА_3 давати показання працівниками СКР Вільногірського МВ ГУМВС України із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 373 КК України. Оскаржувана постанова винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях працівників Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 373 КК України.
В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

У судові засідання заявника доставлено не було з невідомих суду причин.

Ураховуючи строки розгляду скарг, передбачені ч. 2 ст. 306 КПК України, та достатність доказів на обґрунтування поданої скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності сторін та за наявними в матеріалах справи доказами.

Прокурором до суду надано матеріали кримінального провадження №0000437.
Вивчивши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000437, суд дійшов наступного правового висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що постановою слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 30.07.2015 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК Українизакрито кримінальне провадження №0000437, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2015 за фактом примушування підозрюваного ОСОБА_3 давати показання працівниками СКР Вільногірського МВ ГУМВС України із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 373 КК України.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

З матеріали кримінального провадження та змісту поданої заявником скарги випливає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим передчасно, без перевірки обставин, на які, зокрема, вказує заявник.

Так, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий послався на те, що в ході досудового слідства допитані у якості свідків працівники Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області: оперуповноважений СКР ОСОБА_5 , дільничний інспектор міліції ОСОБА_6 , старший оперуповноважений СКР ОСОБА_7 , оперуповноважений СКР ОСОБА_8 , начальник СКР ОСОБА_9 , які проводили заходи щодо розкриття злочинів, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 . Вказані працівники міліції заперечують факт умовляння ОСОБА_3 взяти на себе вину за вчинення інкримінованих йому злочинів шляхом обіцянок матеріальної допомоги продуктами харчування, одягом та погроз. Крім того, до матеріалів кримінального провадження №0000437 долучені копії матеріалів кримінального провадження, по якому ОСОБА_3 притягнутий до кримінальної відповідальності та висновок службового розслідування Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, згідно до якого будь-яких порушень чинного законодавства та відомчих наказів з боку працівників вищевказаного підрозділу встановлено не було.
Разом з тим, у своїй скарзі заявник посилається на те, що свідчення зазначених осіб слідчим не перевірені шляхом проведення їх одночасного допиту з допитом самого заявника для з`ясування причин розбіжностей наданих ними показів та усунення протиріч. Крім того, заявник посилається не те, що слідчим взагалі не були допитані свідки з його боку, які, за його твердженням, перебували разом з ним у Вільногірському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та були очевидцями того, як працівники цього органу здійснювали дії , направлені для того, щоб він зізнався у скоєнні кримінальних правопорушень, до яких він не причетний. Також заявник скаржиться на те, що йому, всупереч вимогам КПК України, не було видано усі необхідні процесуальні документи по провадженню.
Вивченням кримінального провадження №0000437 встановлено, що зазначені слідчі дії, проведення яких вважає за необхідне заявник, слідчим не проводилися, в той час, як доводи заявника заслуговують на увагу.
Так, відповідно до ч.1 ст.65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Відповідно ж до ч.9 ст.224 КПК України, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.
Оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому постанова про закриття кримінального провадження №0000437, підлягає скасуванню.

При здійсненні нового розслідування слід перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні слідчі та перевірочні дії, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 5 ст. 284, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, ч. 2 ст. 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 30.07.2015 про закриття кримінального провадження №0000437, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2015 за фактом примушування підозрюваного ОСОБА_3 давати показання працівниками СКР Вільногірського МВ ГУМВС України із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 373 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000437 направити до прокуратури Дніпропетровської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1