Апеляційний суд Рівненської області
Справа № 11- 482 / 2010 Головуючий у і інстанції Головчак М.М.
Категорія : ч.1 ст.115 КК України Доповідач Збитковська Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2010 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді Полюховича О.І.

Суддів Збитковської Т.І, ОСОБА_1

За участю прокурора Зуйкова О.Г.

Засудженої ОСОБА_2

Захисника - адвоката ОСОБА_3

Потерпілого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженої ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженої та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Рівненського міського суду від 13 серпня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Новоселище Приморського краю РФ, громадянка України, мешканка м. Рівне вул. С.Крушельницької 32 А / кв. 97, раніше судима, -

засуджена за ч.1 ст.115 КК України на сім років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 16 березня 2009 року і за сукупністю вироків остаточне покарання призначене - вісім років позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з засудженої на користь потерпілого ОСОБА_4 1405 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та 10000 грн. - моральної шкоди.

Як визнав доведеним суд, 20 лютого 2010 року близько 21 год. ОСОБА_2Л, перебуваючи в приміщенні квартири № 97 на вул. С. Крушельницької 32А в м. Рівне, будучи в стані алкогольного спяніння, під час бійки з гр. ОСОБА_5 з метою позбавлення життя завдала ножем останній декілька ударів у ліву половину грудної клітки, від яких ОСОБА_5 у лікарні померла.

У поданих на вирок суду апеляціях засуджена ОСОБА_2 та її захисник адвокат ОСОБА_3 доводять, що ОСОБА_2 скоїла злочин, захищаючись від неправомірних дій ОСОБА_5П, яка, будучи в стані спяніння і фізично значно сильнішою, наносила їй тілесні ушкодження, і настання смерті останній не бажала. Зазначають, що суд розглянув справу з істотними порушеннями вимог КПК України, залишивши їхнє клопотання про виклик експертів у справі поза увагою, не надавши передбаченої законом можливості скористатися своїми процесуальними правами на захист, побудував вирок з обвинувальним ухилом, не вказавши у ньому, чому бере до уваги одні докази і відкидає інші.

Засуджена просить скасувати вирок з направленням справи на новий судовий розгляд, захисник-адвокат ОСОБА_3- змінити вирок і перекваліфікути дії ОСОБА_2 з ч.1 ст.115 на ст.124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони.

Прокурор в апеляції, з врахуванням змін до неї, вказує, що вирок суду постановлений з порушенням вимог КПК України щодо повного і всебічного зясування всіх доказів у справі, а тому просить скасувати вирок з направленням справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженої, її захисника - адвоката ОСОБА_3 та прокурора на підтримання поданих апеляцій, думку потерпілого, який вважає вирок законним і просить залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи й обговоривши викладене в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляції засудженої та прокурора із внесеними змінами підлягають до задоволення, а апеляція захисника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2- частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.323, 334 КПК України, вирок суду має бути законним і обґрунтованим, а його мотивувальна частина містити весь обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним, та докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

За розясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року / з послідуючими змінами/ „ Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку, суд у вироку повинен дати аналіз усіх зібраних по справі доказів, тобто, всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які підтверджують чи спростовують обвинувачення, після чого дати остаточну оцінку доказам, виклавши свої висновки у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу, зазначивши при цьому, чому приймає до уваги одні докази й відкидає інші.

Вказаних вимог закону у даній справі суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Як видно з вироку, аналізу доказам по справі суд, фактично, не провів, а обмежився лише перерахунком показань підсудної ОСОБА_2Л, яка стверджувала про нанесення ушкодження ОСОБА_5 з метою захисту від її неправомірних дій, потерпілого, свідків і висновків експертиз щодо трупа ОСОБА_5 та стану осудності засудженої.

Із формулювання обвинувачення, викладеного в мотивувальній частині вироку, вбачається, що ОСОБА_2 умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_5П, завдала їй ножового поранення , від якого настала смерть останньої.

При цьому суд послався на висновки судово - медичних експертиз щодо характеру і локалізації виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 /т. 1 а.с.72-82/.

Однак, взагалі не дослідженим судом у справі залишився висновок судово-медичної експертизи № 239 від 22 лютого 2010 року /т. 1 а.с. 100-101/, згідно якого у ОСОБА_2 виявлено ряд тілесних ушкоджень, які, за висновком експерта, могли виникнути в результаті боротьби, бійки і самооборони, про що наголошувала в суді ОСОБА_2Л, і як узгоджуються з іншими доказами в справі такі твердження експерта, у вироку не наведено.

Суд експерта ОСОБА_6 в судове засідання не викликав і не допитав, як залишив поза увагою і клопотання засудженої та її захисника про виклик і допит інших експертів -ОСОБА_7 і ОСОБА_8М./ експертиза трупа ОСОБА_5П./, позбавивши тим самим учасників судового розгляду передбаченої законом можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі, і право на захист, про що правомірно йдеться у поданих апеляціях.

Суперечності у експертних висновках, які мають вирішальне значення для встановлення субєктивної сторони злочину, не знайшли відповідної оцінки у вироку, а отже, механізм нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_5П, що має значення для правильності кваліфікації дій ОСОБА_2Л, чітко не встановлено.

Висновки допитаного 16 грудня 2010 року судом першої інстанції в порядку ст.315-1 КПК України експерта ОСОБА_6В./т.2 а.с. 287-288/ щодо проведеної експертизи є не чіткими, і базуються на припущеннях.

За таких обставин постановлений відносно ОСОБА_2 вирок за ч.1 ст.115 КК України не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому , відповідно до вимог ст. 367 КПК України, підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінально-процесуального закону, і давши належну оцінку зібраним у справі доказам, прийняти у справі відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засудженої ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, із внесеними змінами, задовольнити. Апеляцію захисника інтересів засудженої адвоката ОСОБА_3- задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду від 13 серпня 2010 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд під головуванням іншого судді.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ

Вірно: Суддя Т.І.Збитковська