АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 05.09.2015 року близько 05 год. 15 хв., будучи тривалий час знайомим із ОСОБА_9 і знаючи, що у нього у користуванні знаходиться автомобіль «Вольксваген Поло», д.н.з. НОМЕР_1 , заздалегідь спланувавши свої злочинні дії, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до місцезнаходження вищевказаного автомобіля за адресою м. Черкаси, вул. Гагаріна 93, та проник через відкриті двері у салон вказаного транспортного засобу і, керуючи ним, зник із місця вчинення злочину.

По даному факту 06.09.2015 року Придніпровським РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області були внесені відомості до ЄРДР за ст. 289 ч. 1 КК України № 0002930.

Він же, повторно, 05.09.2015 року близько 07 год. 50 хв., будучи тривалий час знайомим із ОСОБА_9 і знаючи, що у нього у користуванні знаходиться автомобіль «Газель», д.н.з. НОМЕР_2 , у вказаний час, заздалегідь спланувавши свої злочинні дії, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до місцезнаходження вищевказаного автомобіля за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя 1, та проник через відкриті двері у салон транспортного засобу і, керуючи ним, зник із місця вчинення злочину.

05.09.2015 року по даному факту Соснівським РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області відомості були внесені до ЄРДР за ст. 289 ч. 1 КК України за № 0002818.

18.09.2015 року вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне з присвоєнням загального номеру 0002930.

Склад злочину по кримінальному провадженню по факту незаконного заволодіння транспортним засобом «Газель», д.н.з. НОМЕР_2 , було перекваліфіковано на ст. 289 ч. 2 КК України.

18.09.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.

19.09.2015 року слідчий СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором прокуратури м. Черкаси звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді вказаного суду від 06 вересня 2015 року клопотання слідчого задоволене. До підозрюваного ОСОБА_11 був обраний вказаний у клопотанні запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17 листопада 2015 року.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, за вчинення яких передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років та від 5 до 8 років відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України при розгляді клопотання прокурором доведені обставини щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме суд вказав на запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших злочинів та перешкоджання розслідуванню у кримінальному провадженні іншим чином. Також вказано, що матеріальна шкода, завдана злочином, не відшкодована.

Не погодившись з ухвалою, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді й постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20 години до 7 години наступної доби.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Вказує, що слідчий суддя ухвалюючи оскаржуване рішення не з`ясував та не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом з цим ризики, заявлені в клопотанні слідчого, викладені формально, без зазначення викладу обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про їх наявність, і без посилання та надання доказів, що підтверджують ці обставини.

Однак одного лише зазначення (декларування) в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставин про те, що підозрюваний намагатиметься переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші дії, спрямовані на протидію розслідуванню, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами. Саме такої позиції неодноразово дотримувався і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Отже, вказує захисник, посилання на те, що ОСОБА_7 намагатиметься переховуватись від слідства, здійснювати вплив на свідків, вчиняти інші злочини є лише припущенням, і відповідно не може бути беззаперечною підставою для тримання під вартою.

Враховуючі приписи п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя має з`ясувати, чи тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим єдиним запобіжним заходом, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи є можливість обмежитися в цьому випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя на зазначені обставини уваги не звернув та безпідставно задовольнив клопотання органу досудового розслідування про тримання підозрюваного під вартою, допустивши неповноту судового розгляду та порушення кримінального процесуального закону.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що на сьогодні немає підстав вважати, що лише найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний запобігти можливим ризикам. Натомість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, який зможе запобігти заявленим у кримінальному провадженні ризикам, а саме у виді домашнього арешту у певний період доби, відповідатиме вимогам закону та забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

На запитання суду про мотиви інкримінованих йому діянь підозрюваний пояснив, що таким чином він хотів покарати потерпілого за те, що останній розповсюджував про нього неправдиві образливі плітки. Один автомобіль він розпиляв на металобрухт, а інший повернув.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності та вчинити нові злочини.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, захисника, прокурора, вивчивши матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в тому числі й тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику можливого вчинення підозрюваним інших злочинів відносно потерпілого.

На ймовірність цього ризику указує наведений підозрюваним мотив вчинення ним інкримінованих йому діянь, а саме те, що він хотів у такий спосіб покарати потерпілого за неналежну поведінку. На думку колегії суддів, така мотивація дій підозрюваного вказує на значний ризик можливого вчинення ним нових злочинів відносно потерпілого з ймовірною метою покарати його ще за щось, наприклад, за звернення до правоохоронних органів.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на даний час вказаному вище ризику дієво може запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, й менш суворий запобіжний захід є недостатнім для цього. Тому вбачає, що слідчий суддя обґрунтовано визначив запобіжний захід для підозрюваного саме у виді тримання під вартою.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 193, 194, 199, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :