ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/725/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню доньку 2005 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, востаннє 15 січня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 8 вересня 2015 року приблизно о 20 год. 45 хв., знаходячись в торгівельному залі аптеки «Доброго дня», що по вул. Харківське шосе, 158-К в м. Києві, діючи повторно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць аптеки товар: дві одиниці шампуню виробника «Ремос», вартістю 51 грн. 84 коп. за кожну, загальною вартістю 103 грн. 68 коп., одну одиницю шампуню «Ремос», вартістю 41 грн. 46 коп., а всього на загальну суму 145 грн. 14 коп., та, поклавши їх до внутрішньої кишені куртки, направилась до виходу, де була помічена працівником аптеки, яка намагалась її зупинити. Однак, утримуючи вказаний товар, остання, усвідомлюючи, що її дії з таємного викрадення майна переросли у відкрите викрадення чужого майна, з місця вчинення злочину зникла, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, ОСОБА_3 9 вересня 2015 року приблизно о 15 год. 25 хв., знаходячись в приміщенні магазину «proStor», що по вул. Харківське шосе, 152 в м. Києві, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, взяла із полиць магазину товар: дві одиниці туші для вій марки «Loreal», вартістю 139 грн. 20 коп. кожна, а всього на загальну суму 278 грн. 40 коп. та, поклавши їх до внутрішньої кишені куртки, направилась до виходу з магазину, де була помічена ОСОБА_7 , яка, спостерігаючи за діями останньою, почала її зупиняти. ОСОБА_3 , утримуючи вказаний товар, усвідомлюючи, що її дії з таємного викрадення майна переросли у відкрите викрадення чужого майна, намагалась зникнути з місця вчинення злочину, однак була зупинена працівником магазину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що 8 вересня 2015 року в вечірній час з 20 год. по 21 год. викрала з аптеки «Добрий день» шампуні, з якими зникла. Також, 9 вересня 2015 року з 15 год. до 18 год. в приміщенні магазину «proStor» намагалася викрасти дві одиниці туші, проте була затримана.

Крім того, надаючи відповіді на запитання, обвинувачена пояснила, що вартість, кількість викраденого, а також місце вчинення злочину, не оспорює.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчинених злочинів, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, вони є тяжкими, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка неодноразово судима за аналогічні злочини, що вказує про вперте небажання останньої стати на шлях виправлення, не працює, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставини, що обтяжує покарання, наявність на утриманні неповнолітньої доньки 2005 року народження, думку представників потерпілих, приходить до висновку, що останній необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але не в максимальних межах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України.

Також, відповідно до вимог ст. 71 КК України, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за сукупністю вироків, оскільки остання вчинила новий злочин, до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України -у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 даним вироком частково приєднати невідбуту нею частину покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року, і остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 4 років 5 місяці позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 9 вересня 2015 року.

Речові докази по справі, а саме: дві туши для вій марки «Loreal», які передано під зберігальну розписку представнику потерпілого - залишити у власності магазину «proStor»; диск CD-R - МВ та диск CD-R Verbatim 700 МВ, із відеозаписами - залишити зберігати при матеріалах справи. Мобільний телефон марки «Нокіа xpress music», який зберігається в камері схову Дарницького РУ ГУМВС України - повернути ОСОБА_3 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя