Справа № 174/860/15-к
п/с № 1-в/174/19/2015
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2015 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника П`ятихатського міжрайонного відділу КВІ м. Вільногірська ОСОБА_4 ,
захисника- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірська подання начальника П`ятихатського МВ КВІ м.Вільногірська Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлення засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, зі слів працює монтажником ПП ОСОБА_7 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , який тимчасово мешкає без реєстрації по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18.03.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України, ст.76 ч.1 п.1 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з виправним терміном 2 роки;
- 22.09.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.307 ч.1, ст. 69 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з Жовтоводської ВК №26 Дніпропетровської області 16.11.2010 року умовно-достроково на 03 місяця 26 днів згідно постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2010 року;
- 31.10.2012 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ч.1 п.п.3,4 ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки,-
В С Т А Н О В И В:
Начальник П`ятихатського МВ КВІ м.Вільногірська ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, направлення засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання відносно ОСОБА_6 , вказуючи, що він засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2012 року за ч. 2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти КВІ про зміну місця проживання.
20.11.2012 р. ОСОБА_6 , було поставлено на облік в інспекції, він особисто 21.11.2012 р. був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, однак 17.12.2012 р. ОСОБА_6 на реєстрацію не з`явився, в зв`язку з чим 18.12.2012 р. йому оголошено письмове попередження про можливість скасування іспитового строку, з яким він ознайомлений особисто. В послідуючому ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 05.01.2015 р., в зв`язку з чим 06.01.2015 р. йому винесено застереження та збільшено кількість явок на реєстрацію до 3-х разів на місяць. Після цього засуджений не з`явився на реєстрацію 16.02.2015 р., а 26.02.2015 р. до інспекції надійшло повідомлення СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в області про те, що ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Після цього засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 02.03.2015 р., тому 06.03.2015 р. інспекцією було розпочато проведення першочергових розшукових заходів засудженого ОСОБА_6 , але місцезнаходження останнього не було встановлено. 10.03.2015 р. та 16.03.2015 р. ОСОБА_6 на реєстрацію не з`явився, при цьому 19.03.2015 р. передав через матір письмове пояснення про зміну місця проживання з вказівкою на АДРЕСА_3 . Однак перевіркою, проведеною КВІ Верхньодніпровського району, дане повідомлення не знайшло свого підтвердження, тому 23.03.2015 р. інспекцією було направлено до Вільногірського МВ ГУМВС України в області подання про проведення подальших розшукових заходів стосовно ОСОБА_6 , оскільки останній зник з постійного місця проживання та місцезнаходження якого невідоме. 02.04.2015 р. до інспекції надійшло повідомлення Вільногірського МВ ГУМВС України в області про те, що ОСОБА_6 оголошено в розшук. 19.09.2015 року ОСОБА_6 було затримано працівниками міліції, останній надав пояснення, що дійсно не з`являвся на реєстрацію в КВІ з 16.02.2015 року, без повідомлення КВІ змінив місце проживання. Таким чином, засуджений ОСОБА_6 не виконав покладені на нього судом обов`язки та не явився на реєстрацію без поважної причини 23 рази- 17.12.2012 р., 05.01.2015 р., 16.02.2015 р., 02.03.2015 р., 10.03.2015 р., 16.03.2015 р., 06.04.2015 р., 13.04.2015 р., 20.04.2015 р., 05.05.2015 р., 12.05.2015 р., 18.05.2015 р., 02.06.2015 р., 08.06.2015 р., 15.06.2015 р., 06.07.2015 р., 13.07.2015 р., 20.07.2015 р., 03.08.2015 р., 10.08.2015р., 17.08.2015 р., 07.09.2015 р., 14.09.2015 р., не повідомив про зміну місця проживання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому просить іспитовий строк засудженому ОСОБА_6 скасувати та направити останнього для відбування призначеного вироком суду покарання.
В судовому засіданні представник П`ятихатського МВ КВІ м.Вільногірська ОСОБА_4 подання підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що ОСОБА_6 з`являється на реєстрацію, починаючи з 21.09.2015 р. Засуджений пояснив, що змінив місце проживання з липня 2015 року, а де був до липня, не повідомив. До адміністративної відповідальності він не притягувався. Останнього разу ОСОБА_6 з`явився на реєстрацію 09.02.2015 р., після цього 16.02.2015 р. на реєстрацію не з`явився і про причини неявки не повідомив. 19.03.2015 р. до чергової частини Вільногірського МВ ГУМВС з`явилася мати засудженого та залишила його письмові пояснення, де він повідомляв, що проживає у неї, в м. Верховцево, а 23.03.2015 р. надала до інспекції довідку, про те, що ОСОБА_6 16.02., 02.03. та 10.03.2015 р. звертався до лікарні до лікаря-терапевта. Було направлено запит до Верхньодніпровської КВІ та з`ясовано, що у матері засуджений з`являвся періодично, але постійно не проживав, а перевіркою вказаної довідки з`ясовано, що ОСОБА_8 в лікарні не був. З того часу на зв`язок ОСОБА_6 більше не виходив. В спілкуванні з матір`ю остання повідомляла, що він знаходиться в м. Дніпродзержинську, однак адресу не називала, що унеможливлювало перевірку цієї інформації шляхом направлення відповідного запиту до КВІ за місцем його фактичного мешкання. Також, 15.05.2015 р. матір`ю засудженого надано довідку про те, що він 17.04.2015 р. звертався до лікарняного закладу в зв`язку з отриманим переломом ноги та згідно її пояснення, перебуває на амбулаторному лікуванні. Перевіркою цієї інформації факт звернення ОСОБА_8 до медичної установи 17.04.2015 року знайшов своє підтвердження, а факт перебування на лікуванні - ні, і ОСОБА_8 в подальшому відповідні документи так і не надав. ОСОБА_8 на підставі звернення КВІ був оголошений в державний розшук як особа, яка ухиляється від відбування покарання. ОСОБА_6 був розшуканий та затриманий працівниками Вільногірського МВ ГУМВС 19.09.2015 р., на даний час йому оголошено підозру про вчинення нового злочину. Вважає, що ОСОБА_6 ухилявся від покладених на нього обов`язків, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому просить подання задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 пояснив, що він був засуджений вироком Вільногірського міського суду від 31.10.2012 р. до покарання у виді позбавлення волі. До січня 2015 р. виконував покладені на нього обв`язки фактично без порушень, а потім зі слів знайомого ОСОБА_9 дізнався, що останній повідомив працівникам міліції про те, що вони разом вчинили крадіжку. 16.02.2015 року приїхав до м. Вільногірська з м. Дніпродзержинська, прийшов додому до свого друга, де на той час жив, бо в нього вдома було відключено електроенергію і не було умов для проживання. В цей час приїхали працівники міліції, стали наполегливо вимагати, щоб він поїхав з ними до відділу для з`ясування якихось питань. Відмовився, сказав, що спочатку відпочине, а потім піде до відділу. Працівники міліції пішли, однак чекали у дворі і поїхали, коли стемніло, а він пішов на вокзал і поїхав до м. Дніпродзержинська, з того часу на реєстрацію не з`являвся, про зміну місця проживання інспекцію також не повідомив. Боявся , що працівники міліції його затримають за підозрою у злочині, який він не вчиняв, не розібравшись у цьому, тому і поїхав до м. Дніпродзержинська. До цього його часто викликали до міліції під різними приводами, питали про якісь крадіжки. В м.Дніпродзержинську проживав почергово за трьома адресами, на даний час проживає за вказаною ним адресою із своєю дівчиною. У матері в м. Верховцево постійно не проживав, приїжджав у гості. В березні 2015 р. мав намір там проживати, однак не склалося з роботою, тому поїхав у м. Дніпродзержинськ. Працював неофіційно. Писав заяву до інспекції про зміну місця проживання, однак не зміг її передати, бо з матір`ю на той час не бачився, чому не відправив поштою, пояснити не може. Мобільний телефон загубив, тому контакти з інспекторами КВІ втратив і не міг повідомити про зміну місця проживання. 17.04.2015 р. отримав травму ноги у вигляді перелому, лікувався вдома, місяць пересувався на костилях, періодично з`являвся до лікарні. Скільки хворів, точно сказати не може. Вважає, що працівниками міліції на нього здійснювався тиск, оскільки 16.02.2015 р. вони, намагаючись доставити його до відділу, хапали за руки, хотіли посадити в машину, а пізніше від однієї своєї знайомої дізнався, що їй пропонували оговорити його у зґвалтуванні. З приводу неправомірних дій працівників міліції до прокуратури не звертався, бо вважав, що прокуратура також не може бути об`єктивною, боявся, що якщо працівникам прокуратури стане відомо про його місцезнаходження, то про це повідомлять до міліції у м. Вільногірськ і його затримають. З заявою звернувся лише 26.10.2015 р. до прокуратури м. Вільногірськ. Також, допомагав своїй співмешканці здійснювати догляд за її дідусем, що також вважає поважною причиною неявки на реєстрацію. З умовами та порядком відбуття покарання був ознайомлений, наслідки ухилення від виконання покладених на нього обов`язків йому роз`яснені, розумів, що внаслідок зміни місця проживання інспекція не зможе здійснювати контроль за його поведінкою, однак в м. Вільногірськ до інспекції боявся з`являтися по вищевказаним причинам. На даний час відносно його розслідується кримінальна справа. 19.09.2015 року його затримали працівники міліції в м. Дніпродзержинськ та доставили до м. Вільногірська, у обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суд відмовив. 16.02.2015 р. до лікаря звертався особисто. Оскільки більшу частину іспитового строку виконував покладені на нього обов`язки, не з`являвся на реєстрацію та не повідомляв про зміну місця проживання з поважних причин, просить це врахувати та відмовити у задоволенні подання.
Вивчивши письмові докази по справі, вислухавши думку прокурора, який підтримав подання, захисника, який просить у задоволенні подання відмовити, оскільки не доведено, що засуджений ухилявся від відбування покарання, суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, відповідно до ч 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч.3 ст.166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, невиконанням обов`язків є невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, покладних на нього судом.
Згідно з ч.5 ст.166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються несвоєчасне отримання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути по виклику і які документально підтверджені.
Відповідно до п.5.2. Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).
Відповідно до п.5.3. вказаної Інструкції, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Згідно з п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно з вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2012 року, ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.3,4 КК України на нього покладено обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти КВІ про зміну місця проживання. (а.с.3-4 обл. справи, а.с. 4-8 особ. справи).
Згідно з підпискою від 21.11.2012 р. (а.с. 5 облік. справи, а.с. 18 особ. справи), ОСОБА_6 особисто ознайомлений з умовами відбування призначеного судом покарання.
Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 21.11.2012 р., ОСОБА_6 зобов`язано з`являтися на реєстрацію в КВІ м.Вільногірська 1-го та 3-го понеділка кожного місяця, а згідно з постановою від 06.01.2015 р. (а.с. 9 облік справи та а.с. 20,98 особ. справи) - в 1-й, 2-й та 3-й понеділок кожного місяця.
Згідно з листком реєстрації (а.с.6 обл. справи та а.с. 21 особ. справи), ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію без поважних причин 17.12.2012 р., 05.01.2015 р., 16.02. 02.03.2015 р., 10.03.2015 р., 16.03.2015 р., 06.04.2015 р., 13.04.2015 р., 20.04.2015 р., 05.05.2015 р., 12.05.2015 р., 18.05.2015 р., 02.06.2015 р., 08.06.2015 р., 15.06.2015 р., 06.07.2015 р., 13.07.2015 р., 20.07.2015 р., 03.08.2015 р., 10.08.2015р., 17.08.2015 р., 07.09.2015 р. та 14.09.2015 р.
Згідно з листом Вільногірського міського центру ПМСД № 169 від 25.03.2015 р., ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою лише 16.02.2015 р., а 02.03.2015 р. та 10.03.2015 р. на прийомі у лікаря не був. Представлена до інспекції довідка медичним працівником не заповнювалася і не є дійсною (а.с. 137-139 особ. справи).
Згідно з листом Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 3848 від 15.05.2015 р., проведеною перевіркою стосовно надання гр. ОСОБА_10 медичної довідки встановлено, що остання передала довідку на прохання сина. Останнього опитати не надалося можливим в зв`язку з перебуванням у державному розшуку (а.с.46 облік. справи).
Відповідно до листа КВІ Верхньодніпровського району № 636 від 20.03.2015 р., ОСОБА_6 за адресою по АДРЕСА_3 не проживає, тому запит його особової справи для виконання по територіальності недоцільний (а.с. 129 особ. справи).
Згідно з довідкою № 2717 від 02.05.2015 р., виданої КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги», ОСОБА_6 17.04.2015 р. звертався за медичною допомогою в зв`язку з переломом правої берцової кістки правої голені (а.с. 155-156 особ. справи).
Відповідно до вимог УІТ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_6 з 16.02.2015 р. перебував у державному розшуку (а.с. 159-160 особ. справи).
Згідно копії повідомлення про підозру від 19.09.2015 р., ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.03.2015 р. (а.с.38 облік. справи).
Згідно з попередженнями від 18.12.2012 р. та від 06.01.2015 р. (а.с. 7, 8 облік. справи та а.с. 28, 97 особ. справи), ОСОБА_6 був письмово попереджений про можливість направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків.
Згідно з листом прокуратури м. Вільногірська Дніпропетровської області, ОСОБА_6 26.10.2015 р. звернувся з заявою на дії працівників Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка направлена до УВБ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.45 облік. справи), згідно з поясненнями прокурора, наданими в судовому засіданні, заяву надіслано до вказаного відділу, оскільки вона не містила даних, які б вказували на наявність в діях працівників міліції ознак злочину, питання про внесення вказаної заяви до ЄРДР заявником не ставилося і підстави для цього були відсутні.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд критично оцінює доводи ОСОБА_6 щодо перебування на лікуванні протягом квітня - червня 2015 р., як поважної причини, яка зумовила невиконання покладених на нього обов`язків, оскільки хоча факт отримання засудженим травми 17.04.2015 р. підтверджується відповідною медичною довідкою, яка надана до інспекції матір`ю засудженого лише 15.05.2015 р. (а.с. 152 особ. справи), і з врахуванням характеру травми (перелом берцової кістки) можна припустити, що обвинувачений не міг протягом певного періоду часу вільно пересуватися, однак це не позбавляло його обов`язку повідомити інспекцію про вказані обставини, надати документи, підтверджуючі факт та період лікування, повідомити про зміну місця проживання, але засуджений цього не зробив, чим порушив умови та порядок відбування покарання.
До того ж, під час судового розгляду справи засудженому неодноразово за його клопотаннями, надавався строк для подання ним документів, підтверджуючих його перебування на лікуванні, однак такі документи ним подано не було.
Довідку, надану матір`ю засудженого 23.03.2015 р. щодо звернення ОСОБА_6 до медичної установи 16.02.2015 р., 02.03.2015 р. та 10.03.2015 р. (а.с. 133 особ. справи), суд у якості належного доказу не приймає, оскільки факт видачі вказаного документу медичною установою свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.
Разом з тим, суд прийшов до висновку, що неявка ОСОБА_6 на реєстрацію 16.02.2015 р. зумовлена поважними причинами, оскільки згідно з листом Вільногірського міського центру ПМСД № 169 від 25.03.2015 р., ОСОБА_6 особисто звертався за медичною допомогою 16.02.2015 р., на чому він наполягав в судовому засіданні, і ці обставини будь-якими іншими доказами не спростовані, однак 02.03.2015 р. та 10.03.2015 р. на реєстрацію до КВІ не з`явився без поважних причин, оскільки відповідно до вказаного документу, медичною установою його звернення за медичною допомогою у зазначені дати заперечуються і іншого в судовому засіданні не встановлено.
Також, суд оцінює критично доводи засудженого щодо надання ним допомоги співмешканці у догляді за її дідом, як поважної причини неявки на реєстрацію, оскільки надання допомоги у догляді за людиною похилого віку також не позбавляло засудженого можливості виконувати покладені на нього судом обов`язки.
Крім того, суд прийшов до висновку, що факт здійснення на засудженого тиску працівниками Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки за весь період часу, на протязі якого ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію, тобто з лютого по вересень 2015 р., він не був позбавлений можливості звернутися до органів прокуратури з відповідною заявою, однак цього не зробив, а його доводи про необ`єктивність органів прокуратури суд вважає надуманими.
З заявою на дії працівників міліції ОСОБА_6 звернувся до прокуратури м. Вільногірська лише 26.10.2015 р., однак викладені ним відомості до ЄРДР не внесені в зв`язку з відсутністю даних, що вказують на об`єктивні ознаки вчинення відносно нього злочину.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2012 року за ч. 2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.3,4 КК України на нього покладено обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти КВІ про зміну місця проживання.
Однак, засуджений з 16.02.2015 р. змінив місце проживання і фактично з вказаного часу проживав у м. Дніпродзержинську, що підтвердив в судовому засіданні, на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію не з`являвся з 02.03.2015 р. по 21.09.2015 р., документів, підтверджуючих поважність причин його неявки, не надав, що зумовило оголошення його державного розшуку та унеможливило контроль органу, які відає відбуванням покарання за поведінкою засудженого у вказаний період часу.
До того ж, засуджений двічі (18.12.2012 р. та 06.01.2015 р.) письмово попереджений про можливість його направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків, однак продовжував порушувати умови відбування покарання, і з`явився до КВІ тільки у вересні 2015 р. після встановлення його фактичного місцезнаходження та затримання працівниками Вільногірського МВ ГУМВС України в порядку ст. 208 КПК України.
При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що в лютому 2015 р. засуджений ОСОБА_6 залишив своє постійне місце проживання та не з`являвся на реєстрацію саме з метою ухилення від контролю за його поведінкою з боку органу, який відає відбуванням покарання та уникнення можливого притягнення до кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні нового кримінального правопорушення Вільногірським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Вказані обставини в цілому свідчать про ухилення засудженого від виконання покладених на нього судом обов`язків відповідно до вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2012 р. та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, тому подання підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 слід направити для відбування призначеного вироком суду покарання.
На підставі ч.2 ст.78 КК України, ч.3 ст. 166 КВК України, п. п. 5.2.,5.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань і керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника П`ятихатського МВ КВІ м.Вільногірська Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком суду покарання - задовольнити.
Скасувати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, одруженому, який має на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаному, освіта професійно-технічна, не працює, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , який тимчасово мешкає без реєстрації по АДРЕСА_2 , раніше судимому) звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити його до кримінально-виконавчої установи закритого типу для відбування покарання, призначеного вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2012 р. по ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання .
Копію ухвали для виконання направити Вільногірському МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1