Справа № 1-60/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

12.04.2011 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі:

судді: Копейка Т.О.

при секретарі Подпальній Н.В.

за участю прокурора Кручко О.С.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баштанка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, судимого 1) 30.07.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком в два роки, звільненого від відбування покарання згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2010 року, прожив.: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5), який обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за наступних обставин:

14 квітня 2010 року, у вечірній час, в с. Михайлівка, Баштанського району, підсудний ОСОБА_2, перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_3, яке розташоване в с. Михайлівка, Баштанського району по вул.. Набережній, 23, помітив автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, маючи намір на викрадання акумулятора з даного автомобіля, таємно викрав акумулятор марки «Істок», вартістю 400 грн.. В результаті чого потерпілому ОСОБА_3 було завдано матеріальні збитки на суму 400 гривен. Після чого ОСОБА_2 викраденим розпорядився на свій розсуд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний винним себе у вчинені вищезазначеного злочину визнав повністю, пояснивши, що у вчиненому щиро кається.

Крім показань самого підсудного його вина у вчиненні злочину також підтверджується показами свідка ОСОБА_4, з яких встановлено, що дійсно в квітні 2010 року він разом зі соєю співмешканкою, племінником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 знаходились в с. Михайлівка на р. Громоклея Баштанського району. Він особисто був в стані сильного алкогольного спяніння та заснув в колясці мотоциклу. Потім близько 01.00 год. він прокинувся вдома у колясці мотоцикла. На мотоциклі був автомобільний акумулятор білого кольору. Звідки він не знає. ОСОБА_2 наче казав щоб він відвіз акумулятор, але куди він не памятав. Акумулятор був вилучений в нього з домоволодіння працівниками міліції.

Вина підсудного у вчиненому також підтверджується письмовими доказами, які є у справі, а саме:

-заявою ОСОБА_3 про те, що 14.04.2010 року з його автомобіля таємно викрали акумулятор марки «Істок» /а.с.3/

-протоколом огляду місця події,згідно якого місцем події є ділянка землі розташована біля двору в с. Михайлівка по вул.. Набережній, 23 Баштанського району /а.с.4/.

-довідкою, згідно якої вартість акумулятора марки «Істок» становить 400 грн. /а.с. 21/

-розпискою ОСОБА_3 про повернення викраденого акумулятору та про відсутність претензій матеріального і морального характеру до підсудного /а.с. 60, 75 /

-довідкою заст.. начальника Корабельного МВ ОСОБА_6 в Миколаївській області ОСОБА_7, про те що ОСОБА_2 перебував на обліку як засуджений за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва, але знятий з обліку 13.08.2010 року згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва по відбуттю покарання .

Оцінив докази по справі суд вважає, що органом досудового слідства дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доводи захисту щодо відсутності в діях підсудного признаку повторності, є необґрунтованими, та спростовуються матеріалами справи, згідно яких на час вчинення крадіжки ( 14.04.2010 року ) ОСОБА_2 був засудженим, перебував на іспитовому строку, за вчинення злочину передбаченого ст.. 185 ч.3 КК України. На час розгляду справи підсудний від відбування покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2008 року звільнений.

При призначені покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття підсудного у вчиненому і сприяння в розкритті злочину, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, повне відшкодування збитків потерпілому і відсутність претензій з боку потерпілого до підсудного, обставини вчинення злочину, що на даний час підсудний працевлаштувався і за місцем роботи характеризується позитивно, і вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення підсудного і попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи працевлаштування підсудного, його щире каяття у вчиненому, в сукупності з повним відшкодуванням збитків потерпілому, суд вважає можливим на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 323, 324 КПК України суд,

ПРИСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним за ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому за цією статтею покарання у виді 1( одного) року обмеження волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного за вироком суду покарання звільнити з іспитовим строком в один рік.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Баштанський районний суд учасниками процесу протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: