Справа № 465/6692/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/942/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали обвинувального акту про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Старого Самбора Львівської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_7 на ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2015 року,

з участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
вищезазначеною ухвалою матеріали обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_6 повернуто прокурору прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_7 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст.109 та ст.291 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту, суд першої інстанції покликався на те, що цей акт, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, зокрема, в такому не зазначено спосіб проникнення у приміщення квартири, кількість таких проникнень, не встановлено конкретні час та дати таких проникнень, не встановлено на викрадення якої суми коштів був спрямований єдиний умисел обвинуваченої, не встановлено мети вчинення злочину та місцезнаходження чи інше використання викрадених коштів, чим підтверджується визначення кваліфікуючої ознаки, що позбавляє можливості з`ясувати питання, передбачене п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а відтак вважати кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України правильною.

Також в акті відсутня дата складання та підпису, не вказано кількість аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування, ім`я потерпілого, що зазначене в обвинувальному акті не відповідає фактичному, а саме замість « ОСОБА_9 » зазначено « ОСОБА_10 », й відсутні дані про докази, на яких ґрунтується обвинувачення.

Окрім цього, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, обвинувальний акт скерований до суду через 8 днів після його підписання та затвердження, не прокурором, який призначений у порядку ст.37 КПК України, а всупереч вимогам ст.36, п.3 ч.2 ст.283 КПК України, прокурором ОСОБА_11 , процесуальні права та обов`язки якого у даному кримінальному провадженні нічим не закріплені.

Також місцевим судом зазначено, що в долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані не всі процесуальні дії, рішення та заходи забезпечення кримінального провадження, що суперечить вимогам ст.109 КПК України, зокрема: відсутні дані про внесення прокурором відомостей до ЄРДР про закінчення досудового розслідування, відсутні дані про ознайомлення обвинуваченої з постановами про призначення експертиз та висновками експертиз, відсутні дані про ряд інших процесуальних рішень.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону при прийнятті оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на те, що відповідно до положень ст.ст.314-317 КПК України вирішення питання кваліфікації кримінального правопорушення не входить до кола питань, що підлягають обов`язковому вирішенню в ході підготовчого судового засідання.

Також на його переконання, твердження суду в частині відсутності в обвинувальному акті дати його складання та підпису, а також посилання на кількість аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки в підготовчому судовому засіданні процесуальним керівником надано для огляду примірник обвинувального акта, в якому чітко видно дату складання обвинувального акта та кількість аркушів реєстру. Також потерпілим ОСОБА_12 в ході підготовчого судового засідання заявлено усне клопотання про виправлення описки в обвинувальному акті в частині приведення у відповідність анкетних даних потерпілого, а саме заміни імені з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_9 », однак таке залишено судом без належного реагування.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтями 109 та 291 КПК України закріплені вимоги щодо форми й змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002715 від 21.09.2015 року відносно ОСОБА_6 , остання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема в тому, що маючи єдиний умисел на таємне заволодіння чужим майном, поєднане із проникненням в житло, в період часу з 29.08.2015 року по 20.09.2015 року неодноразово проникала в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрадала грошові кошти на загальну суму 40 000 грн, чим спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

На переконання колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 в частині безпідставності покликання суду першої інстанції як на підстави повернення обвинувального акта, зокрема, на відсутність в такому вказівки на кількість проникнень в приміщення квартири, дати та часу таких проникнень, на те, що не встановлено на викрадення якої суми коштів був спрямований єдиний умисел обвинуваченої, не встановлено мети вчинення злочину та місцезнаходження чи інше використання викрадених коштів, а також на відсутність даних про докази, на яких ґрунтується обвинувачення.

Так, статтею 291 КПК України передбачено, що в обвинувальному акті зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, окрім цього, серед відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, не передбачено обов`язковість покликання на докази як на обґрунтування обвинувачення.

Окрім цього, не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону надана у мотивувальній частині ухвали судом першої інстанції правова оцінка діянь обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України з огляду на таке.

Зі системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що вирішення питання кваліфікації кримінального правопорушення не входить до кола питань, що підлягають обов`язковому вирішенню під час проведення підготовчого судового засідання.

Також, на думку колегії суддів, є безпідставними покликання суду першої інстанції в мотивувальній частині ухвали на ст.284 «Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи» та ст.368 «Питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку» КПК України як на положення закону, яким суд керувався.

Також необгрунтовано суд першої інстанції покликався як на одну із підстав повернення обвинувального акта на те, що в долученому до нього реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані не всі процесуальні дії, рішення.

Поряд з тим, серед передбачених ст. 291 КПК України обов`язкових елементів обвинувального акту, який скеровується прокурором до суду, є наявність в ньому відомостей щодо анкетних даних потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) і дати, місця складання й затвердження обвинувального акта.

Відповідно до повернутого судом першої інстанції обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , у такому містяться неточні дані, а саме ім`я потерпілого не відповідає фактичному, зокрема замість імені « ОСОБА_9 » зазначено « ОСОБА_10 », окрім цього, відсутня дата складання обвинувального акта та відомості щодо кількості аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування як додатку до акта.

Окрім цього, в обвинувальному акті не зазначено кому належить квартира, з якої викрадались грошові кошти, де саме ці гроші знаходились.

З огляду на зазначене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції з цих підстав прийшов до обгрунтованого висновку, що скерований обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а відтак підлягає поверненню.

Ураховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги в частині є слушними, відтак така підлягає до часткового задоволення, а ухвала Франківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2015 року до зміни.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу підготовчого засідання Франківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2015 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України змінити, виключити із мотивувальної частини цієї ухвали покликання на те, що кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України вважати правильною, а також на те, що в акті не зазначено конкретної дати та часу проникнень, не встановлено мети та на викрадення якої саме суми коштів був направлений умисел обвинуваченої, не встановлено місцезнаходження та інше використання викрадених коштів, покликання на ст.ст. 284, 368 КПК України, кількість проникнень, про відсутність даних про докази, на яких грунтується обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, в решті вказану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4