Справа№ 640/1707/15-к
н/п 1-кп/640/206/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, який має неповну середню освіту, не працює, раніше судимий: 10.09.2002 Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч. З, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 2 роки; 19.08.2003 Київським районним судом м. Харкова за ст.185 ч. 2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 04.07.2006 Київським районним судом м. Харкова за ст.185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.06.2009 Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 24.10.2012 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України , -
встановив:
ОСОБА_5 , будучі раніше судимим 10.09.2002 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2, ч.3 ст. 186 КК України , 19.08.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, 04.07.2006 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, 25.06.2009 Ленінським районним судом м. Харкова за ч..2 ст. 185 КК України, 24.10.2012 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і знову скоїв аналогічний, корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 18.12.2014 приблизно в 19 годин 10 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на сходах, при виході з підземного переходу станції метро «Ак.Барабашово» м. Харкова, побачив раніше незнайому ОСОБА_6 , яка тримала на плечі жіночу сумку, і маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись скупченням людей і тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до неї с заду, просунув ліву руку в сумку, звідки намагався таємно викрасти гроші в сумі 200 грн., які належать ОСОБА_6 , однак, довести до кінця свій злочинний умисел не зміг з причин не залежних від його волі, оскільки в момент вчинення кримінального правопорушення, малолітній син потерпілої ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , побачивши, що невідомий йому раніше чоловік тримає руку в сумці його матері, почав кричати та кликати на поміч, звернувши увагу ОСОБА_6 та оточуючих людей, які знаходились в той час на станції метро.
Після чого, потерпіла ОСОБА_6 схопила ОСОБА_5 за ліву руку, в якій він тримав викрадені у неї гроші в розмірі 200 гривень купюрами: номіналом 100 грн., 50 грн., 10 грн, дві купюри номіналом 20 грн., і викликала охоронців ринку, та працівників міліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчинені злочину не визнав, при цьому пояснив, що він дійсно 18.12.2014 приблизно в 19 годин 10 хвилин знаходився на сходах при виході з підземного переходу станції метро «Ак.Барабашово» м. Харкова, спіткнувся та щоб не впасти схопися за ручку сумки, яка висіла на плечі у раніше не знайомій йому ОСОБА_6 . Син ОСОБА_6 який був поруч почав кричати, що у його матері викрали гроші, звати міліцію, поводити себе неадекватно. Він показав, що у нього окрім його особистих коштів близько 9 грн. нічого не було, коли стали викликати міліцію, він злякався і втік, однак його наздогнали та відвели до міліції. Також зазначив, що він є правшою та не міг здійснити крадіжку лівою рукою.
Вина у скоєні обвинуваченим злочину підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.
Показами потерпілої відповідно до яких вона 18.12.2014 приблизно в 19 годин 10 хвилин підіймалась сходами при виході з підземного переходу станції метро «Ак.Барабашово» м. Харкова , разом із сином - ОСОБА_7 , в цей час на плечі у неї висіла сумка жовтого кольору, в якій знаходись гроші в сумі 1000 грн. Почула як хтось її тягне за сумку, в цей час син почав кричати, що у неї крадуть гроші, вона розвернулась та побачила, що раніше не знайомий їй ОСОБА_5 витягує з її сумки ліву руку та ховає у кишені своїх штанів. Вона схопила ОСОБА_5 за куртку, тримаючи його перевірила, що в сумці не достає 200 грн., казала, щоб він повернув кошти, потім взяла ліву руку ОСОБА_5 , витягла з карману, він розтулив кулак там були пом`яті грошові купюри в сумі 200 грн., які вона забрала. Почали сходись люди, хтось сказав що викликав міліцію, тоді ОСОБА_5 усіх розштовхав почав тікати, однак був затриманий.
Покази потерпілої підтверджуються , її заявою написаною до міліції, де вона повідомляє про крадіжку у неї 18.12.2014р. близько 19:20 при виході із ст.м. «Барабашова» невідомим чоловіком коштів в сумі 200 грн. Вказана заява зареєстрована у ЄРДР. (а.с.3, 6).
За даними протоколу огляду місця події від 18.12.2014р. потерпіла показала грошові кошти в сумі 200 грн. (купюри 10 грн. ГЕ 8437878, 50 грн. РВ 2995661, 20 грн. МП 1990518, МИ 8219391, 10грн. МИ 8219391 ), які були пом`яті, вказавши, що саме ці кошти намагався вкрасти обвинувачений (а.с. 14- 16)
За даними відеозапису слідчого експерименту, потерпіла розказала та показала, як 18.12.2014р. о 19:10 год. знаходячись на сходах ст.м. Барабашова в м.Харкові раніше незнайомий їй ОСОБА_5 намагався із її сумки викрасти кошти в сумі 200 грн. (а.с. 51-56).
Показами малолітнього свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких 18.12.2014 він разом із матір`ю - ОСОБА_6 підіймались сходами зі станції метро «Ак.Барабашово» м. Харкова. На сходах він побачив як раніше не знайомий йому чоловік витягує руку із маминої сумки руку зажату в кулак, з якого виднілась частина грошової купюри та ховає у кишеню. Він злякався, почав кричати мати повернулась та схопила чоловіка за куртку, потім забрала у чоловіка гроші, чоловік усіх розштовхав та почав тікати, однак був затриманий.
У судовому засіданні ОСОБА_7 показав на обвинуваченого як чоловіка який викрав у його матері гроші, впізнавши його по обличчу. Також описав сумку матері, вказавши, що вона жовтого кольору, а також зазначив, що обвинувачений не розстібував сумки, а діставав руку із отвору , який мається між самою сумкою та застібкою сумки, вказану обставину підтвердила потерпіла під час слідчого експерименту.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких він працює охоронцем та ТЦ «Барабашова», бачив як 18.12.2014р. обвинувачений бажав по ринку, його наздоганяв охоронець ОСОБА_9 (на теперішній час звільнився), казав щоб зупинили крадія, Обвинувачений підсковзнувся і впав, він із ОСОБА_10 його підняли та відвели до міліції.
Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчинені злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно.
Посилання захисника обвинуваченого не неадекватність поведінки як потерпілої так ї її малолітнього сина, а також зацікавленість потерпілої та її сина у даній справі і оговорювання обвинуваченого, судом не приймається, оскільки під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження.
Так, як потерпіла, так ї її син під час їх допиту чітко та послідовно давали свої покази, які узгоджуються між собою та зі слідчим експериментом, раніше з обвинуваченим знайомі не були, гроші, які були викладені - повернуті, тобто підстави для обговорення потерпілою та її сином - обвинуваченого, відсутні.
Ті обставини, що десятирічний ОСОБА_7 побачивши крадіжку грошей у її матері почав кричати, а в подальшому плакати, не свідчить про неадекватність його поведінки та неправдивість його свідчень та свідчень його матері.
Намагання обвинуваченим викрасти у потерпілої із сумки гроші лівою рукою, при наявності його свідчень, що він правша, не підтверджує його невинуватість.
Як особа ОСОБА_5 : має постійне місце проживання за яким характеризується задовільно, холостий, є працездатним, однак ніде не працює, раніше судимий : 10.09.2002р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч. З, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 2 роки; 19.08.2003 Київським районним судом м. Харкова за ст.185 ч. 2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 04.07.2006 Київським районним судом м. Харкова за ст.185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.06.2009 Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 24.10.2012 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця та вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції встановленої ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення.
На підставі ч.1 ст.. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2012р., до покарання призначеного за цим вироком, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_5 вчинив новий злочин в період іспитового строку, що свідчить, що його виправлення не можливо без ізоляції від суспільства.
З метою забезпечення кримінального провадження та призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
засудив :
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ч.1 ст.. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2012р., до покарання призначеного за цим вироком, остаточно до відбуття ОСОБА_5 , призначити покарання у вигляді позбавлення волі стром 4 роки 3 місяці.
З метою забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду, негайно.
Строк відбуття покаранян рахувати з 25.08.2015р.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1