Дата документу 12.11.2015
Справа № 501/3477/15-к
1-кп/501/132/15
У Х В А Л А
12 листопада 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту КПК України. Підозрюваний ОСОБА_4 погодився.
Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 28 липня 2015 року (а.с.2), який надійшов до суду в порядку ст. 291 КПК України для розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, в ньому відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , що порушує його право на захист.
Більш того, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, а не обвинувачуються. Тобто, вказаній особі обвинувачення не висунуте, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення самого обвинувачення явно порушує право ОСОБА_4 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України підлягає поверненню прокурору ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 28 липня 2015 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути прокурору ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1