Справа № 164/1550/15-к
п/с 1-кс/164/268/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року. Смт. Маневичі.
Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу захисника неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , на постанову прокурора Маневицького району ОСОБА_6 від 7 грудня 2015 року, -
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 скаргу підтримала та просила задовольнити із наведених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_3 скаргу заперечила та просила відмовити у її задоволенні.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали, приєднані до скарги, приходжу висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст.129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Положенням ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права як захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.
Вказана постанова направлена до адресу ОСОБА_5 лише 18.12.2015 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем.
Згідно статті 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.
За таких умов слід визнати, що оскаржене рішення прокурора позбавлене будь яких правових підстав, тому, на думку слідчого судді, є незаконним та таким, що потягло за собою порушення права сторони захисту, яке передбачене ч.2 ст.221 КПК України, і підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303 307 КПК України, -
Скаргу задовольнити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1