Справа №459/2597/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0001381 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого Червоноградським міським судом Львівської області: 16 липня 2008 року за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік; 02 листопада 2009 р. за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70, 71 КК України на 4 років 4 місяців позбавлення волі; 03.03.2010 року за ст.ст. 189 ч. 2, 70 ч. 4 на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 15.03.2012 року тим же судом за ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 4 роки і 6 місяців,в учиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 31 травня 2015 року, близько 15:00 год., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном для особистого збагачення, шляхом обману під вигаданим приводом пред`явлення іншій особі належного ОСОБА_5 телефону, зловживаючи довірою останнього, заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном, марки «Samsyng I9500 Galaxy S4» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 4400 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись вищевказаним мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 4400 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що дійсно 31 травня 2015 року, близько 15:00 год., він обманним шляхом заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном, після чого здав зазначений телефон у ломбард за приблизно 1900,00 грн., а виручені кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв далі злочинів не вчиняти. Цивільний позов визнав повністю.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 190ч.2 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За таких обставин, ураховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження учинення нових злочинів можливі лише із призначенням покарання у виді позбавлення волі. При цьому, ураховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого 4400 грн. на відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню з огляду на визнання відповідачем цієї позовної вимоги, виходячи з положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, та невстановлення судом обставин, передбачених цією статтею, що можуть стати підставою для відмови у прийнятті визнання відповідачем зазначених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 4400 (чотири тисячі чотириста) грн. на відшкодування майнової шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокуророві.

Головуючий ОСОБА_1