Справа № 671/348/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

перекладача ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пенза Російської Федерації, громадянина Республіки Білорусь, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Московєй Кагульського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Мартуні Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, працюючого директором ТОВ «Магістраль», жителя АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
усіх за ч. 3 ст. 265 КК України,
встановив:
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 (криимінальне провадження щодо ОСОБА_17 ухвалою суду від 22 грудня 2015 року закрито внаслідок його смерті) за попередньою змовою між собою вчинили незаконне поводження з радіоактивним матеріалом, а саме без передбаченого законом дозволу переносили, зберігали та передавали збіднений металічний уран, загальною масою 2,7 кг, потужністю еквівалентної дози випромінювання 3,7 мкЗв/год, який містився у розрізаному корпусі радіаційної головки гамма-дефектоскопу типу «Гаммарид», за наступних обставин.
Так, приблизно в кінці серпня 2013 року в м. Києві ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 вступили у попередню змову на реалізацію радіоактивного матеріалу - збідненого металічного урану, загальною вагою 2,7 кг, потужністю еквівалентної дози випромінювання 3,7 мкЗв/год, який містився у розрізаному корпусі радіаційної головки гамма-дефектоскопу типу «Гаммарид».

22 серпня 2013 року ОСОБА_14 , діючи з корисливою метою - отримання грошових коштів за реалізацію радіоактивних матеріалів та прямим умислом на незаконне поводження з ним без передбаченого законом дозволу, не маючи можливості безпосередньо отримати радіоактивний матеріал для його реалізації, звернувся до ОСОБА_17 та ОСОБА_13 з проханням надати йому за винагороду допомогу в отриманні у ОСОБА_15 радіоактивного матеріалу для його демонстрації та продажу невстановленій досудовим слідством особі на ім`я « ОСОБА_18 ».

В той же день, реалізуючи спільний з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 злочинний умисел, ОСОБА_13 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_15 з проханням надати радіоактивний матеріал та документи на нього для їх демонстрації і подальшого продажу.

ОСОБА_15 , маючи доступ до радіоактивних матеріалів, погодився надати ОСОБА_13 для демонстрації та реалізації радіоактивний матеріал, а також використовуючи електронну поштову скриньку, що містила латинські літери « ІНФОРМАЦІЯ_4 », переслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яку використовував ОСОБА_13 , фотографію та хімічний аналіз радіоактивного матеріалу.

23 серпня 2013 року, діючи в рамках спільного злочинного плану, ОСОБА_14 зустрівся з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 на орендованій ними квартирі АДРЕСА_4 , де передав останньому електронну адресу поштової скриньки потенційного покупця, на яку ОСОБА_13 переслав отримані напередодні від ОСОБА_15 файли: «image (4). jpg» -фотокопія хімічного аналізу радіактивного матеріалу та його зображення «IMG0014A.jpg».

У період з 23 по 27 серпня 2013 року ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .. ОСОБА_13 та ОСОБА_17 вели як особисто, так і в телефонному режимі переговори щодо часу та місця доставки радіактивного матеріалу у м. Київ, порядку та умов його подальшого переміщення для демонстрації та реалізації до невстановленого досудовим слідством покупця на ім`я « ОСОБА_18 » на території Хмельницької області.

27 серпня 2013 року, при невстановлених досудовим слідством обставинах, ОСОБА_15 отримав радіоактивний матеріал - збіднений металічний уран, який містився у розрізаному корпусі радіаційної головки гамма-дефектоскопу типу «Гаммарид», для передачі ОСОБА_13 з метою його подальшої демонстрації і продажу.

Того ж дня приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою, з відома та за погодженням з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , використовуючи автомобіль марки «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , та не обізнаного з їх злочинними намірами водія ОСОБА_19 , прибув до станції метро «Житомирська» в м. Києві. Приблизно о 14 год. 56 хв. до вказаної станції метро прибули ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , які, зустрівшись з ОСОБА_14 , разом пройшли в приміщення кафе «Восточная веранда», де очікували доставки радіоактивного матеріалу.

Приблизно о 15 год. 55 хв., діючи з відома та за погодженням з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , перебуваючи поряд з магазином «Гастроном» (станція метро «Житомирська» у м. Києві), ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_15 пакет з радіоактивним матеріалом.

В подальшому, близько 16 год. 01 хв. ОСОБА_13 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, виконуючи спільну з ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 домовленність щодо реалізації радіоактивного матеріалу, перебуваючи на проспекті Перемоги в районі станції метро «Житомирська» (в напрямку виїзду з м. Києва), передав ОСОБА_14 пакет з радіоактивним матеріалом, який останній розмістив у багажному відділенні автомобіля «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 .

Після цього, з відома ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , використовуючи вказаний автомобіль, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_17 та необізнаним з їх намірами водієм ОСОБА_19 , у період приблизно з 16 год. 01 хв. до 20 год. 00 хв. перемістили радіоактивний матеріал через територію Київської та Житомирської областей в Хмельницьку область.

Того ж дня близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_14 та ОСОБА_17 прибули на парковку ресторану «Дикий мед», що розташований поблизу с. Гелетинці Хмельницького району Хмельницької області, де зустрілися із невстановленою досудовим слідством особою на ім`я « ОСОБА_18 » для проведення демонстрації доставленого ними радіоактивного матеріалу.

Після цього, реалізовуючи спільний з ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 злочинний умисел на продаж радіоактивного матеріалу, ОСОБА_14 передав його шляхом переміщення з багажного відділення автомобіля «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , до багажного відділення автомобіля «Фіат Добло», який використовував покупець на ім`я « ОСОБА_18 ». По завершенню демонстрації ОСОБА_14 перемістив радіоактивний матеріал назад до автомобіля «Ніссан Альмера».

В подальшому, з метою додаткової демонстрації радіоактивного матеріалу, ОСОБА_14 та ОСОБА_17 виїхали у напрямку м. Волочиськ Хмельницької області, проте 27 серпня 2013 року о 21 год. 45 хв. в районі стаціонарного поста ВДАІ УМВС України в Хмельницькій області (213 км траси Е-50, М-12, смт. Війтівці Волочиського району Хмельницької області) були затримані співробітниками Служби безпеки України, які в ході огляду багажного відділення автомобіля «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , виявили і вилучили радіоактивний матеріал - збіднений металічний уран, загальною вагою 2,7 кг, потужністю еквівалентної дози випромінювання 3,7 мкЗв/год, що є джерелом іонізуючого випромінювання, радіоактивною речовиною, ядерним матеріалом, який містився всередині розрізаного корпусу радіаційної головки гамма-дефектоскопу типу «Гаммарид».

Винність обвинувачених в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_13 в судовому засідання про те, що 27 серпня 2013 року близько 14 год. він разом із ОСОБА_17 прибув до станції метро «Житомирська» в м. Києві, де зустрілись із ОСОБА_14 та вони разом пройшли в приміщення кафе «Восточная веранда». Через деякий час він, перебуваючи поряд з магазином «Гастроном» (станція метро «Житомирська» у м. Києві), отримав пакет чорного кольору, оклеєного червоною клейкою стрічкою, з радіоактивним матеріалом, який передав ОСОБА_14 на проспекті Перемоги в районі станції метро «Житомирська» (в напрямку виїзду з м. Києва), а той в свою чергу помістив його у багажне відділення автомобіля «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому разом із ОСОБА_17 направилися в Хмельницьку область для реалізації вказаного радіоактивного матеріалу. На обставини отримання та передачі пакету з радіоактивним матеріалом ОСОБА_14 у вищевказаних місці та час ОСОБА_13 вказав під час проведення з ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії (т. 5 а.с. 54-72).

ОСОБА_14 в суді підтвердив факт отримання від ОСОБА_13 пакету чорного кольору, оклеєного червоною клейкою стрічкою, на проспекті Перемоги в районі станції метро «Житомирська» та показав, що в подальшому він разом з ОСОБА_17 , використовуючи автомобіль ОСОБА_19 та останнього як водія, через територію Київської і Житомирської областей поїхали в Хмельницьку область. Того ж дня близько 20 год. 00 хв. вони прибули на парковку ресторану «Дикий мед», що розташований поблизу с. Гелетинці Хмельницького району Хмельницької області, де зустрілися із особою на ім`я « ОСОБА_18 », якому ОСОБА_17 демонстрував вміст пакету. По завершенню демонстрації вони виїхали до м. Волочиськ Хмельницької області, проте в районі стаціонарного поста ВДАІ УМВС України в Хмельницькій області в смт. Війтівці Волочиського району Хмельницької області були затримані співробітниками Служби безпеки України, які в ході огляду багажного відділення автомобіля «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , виявили та вилучили пакет з радіоактивним матеріалом.

Обвинувачений ОСОБА_15 в суді показав, що 27 серпня 2013 року близько 16 год. він також перебував в районі станції метро «Житомирська» в м. Києві.

Факт перебування 23 серпня 2013 року в квартирі АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_17 підтвердили обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Останній також показав, що в один із днів у цій квартирі, де відбувались розмови про радіоактивні матеріали, серед інших перебував ОСОБА_15 , чого той не заперечив.

Свідок ОСОБА_20 (співробітник Служби безпеки України) в суді показав, що 27 серпня 2013 року на підставі дозволу суду здійснювалися заходи спостереження (фото- і відео- зйомка) в районі станції метро «Житомирська» в м. Києві, куди на автомобілі «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , прибули ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 .. Останні деякий час пробули в кафе, після чого ОСОБА_13 , не маючи при собі будь-яких пакунків, пішов до підземного переходу, де зустрівся з ОСОБА_15 . Після зустрічі ОСОБА_13 з пакунком чорного кольору, оклеєного червоною клейкою стрічкою, пішов до автомобіля «Ніссан Альмера», де передав цей пакунок ОСОБА_14 , а той поклав його в багажник автомобіля. Після цього ОСОБА_13 повернувся до ОСОБА_15 та вони спустились у метро, а ОСОБА_14 і ОСОБА_17 на вказаному автомобілі поїхали в напрямку виїзду до м. Житомира.
Вказані обставини підтвердив в суді свідок ОСОБА_21 , який крім того ствердив, що, перебуваючи у вищевказаний час біля станції метро «Житомирська», де очікував маршрутний транспортний засіб, безпосередньо бачив факт передачі ОСОБА_15 пакунку чорного кольору, оклеєного червоною клейкою стрічкою, ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_19 в суді показав, що в серпні 2013 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_14 та попросив звозити в Хмельницьку область, не повідомляючи конкретної мети цієї поїздки. Погодившись, він на своєму автомобілі «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 перед виїздом з м. Києва зупинилися на станції метро «Житомирська», де він залишився в автомобілі, а ОСОБА_14 кудись пішов. Через деякий час підійшли ОСОБА_14 з ОСОБА_17 , який на прохання ОСОБА_14 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_14 , стоячи позаду машини біля багажника, наказав йому відкрити його, що він і зробив. Того ж дня він, ОСОБА_14 та ОСОБА_17 через територію Київської та Житомирської областей, ніде не зупиняючись, у вечірній час прибули на парковку ресторану «Дикий мед», що поблизу с. Гелетинці Хмельницького району Хмельницької області, де у ОСОБА_14 і ОСОБА_17 відбулась зустріч із невідомою особою. Після цього вони виїхали в напрямку м. Волочиськ Хмельницької області та в районі стаціонарного поста ВДАІ УМВС України в Хмельницькій області були затримані співробітниками Служби безпеки України, які в ході огляду багажного відділення автомобіля виявили та вилучили пакунок чорного кольору, оклеєного червоною клейкою стрічкою. Свідок ОСОБА_19 ствердив, що до цієї поїздки такого пакунку в його автомобілі не було.
За даними протоколу огляду місця події від 27 серпня 2013 року в смт. Війтівці Волочиського району Хмельницької області в період часу з 22 год. до 00.01 год. з участю ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та понятих проведено огляд автомобіля «Ніссан-Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого в багажному відділенні автомобіля виявлено поліетиленовий пакет чорного кольору, обклеєного клейкою стрічкою червоного кольору, та встановлено джерело іонізуючого випромінювання потужністю експозиційної дози гамма випромінювання 250-300 мікроренген на годину. Під час проведення дослідження на випромінювання встановлено, що в ньому міститься колба, в якій знаходиться невідома речовина із випромінюванням 1000 мікроренген на годину, що підтверджується протоколом дозиметричних вимірів (т. 3 а.с. 218-229, 231).
Згідно з даними протоколу огляду від 06 вересня 2013 року та висновку судової експертизи радіоактивних матеріалів від 16 вересня 2013 року два металічні предмета чорного кольору вагою 2,5 та 0,2 кг відповідно, вилучені з розрізаного корпусу радіаційної головки типу «Гаммарид», який було вилучено 27.08.2013 р. з багажника автомобіля «Ніссан-Альмера» виготовлені із збідненого металічного урану, який отримується в процесі промислового збагачення урану по ізотопу 235 U і є радіоктивною речовиною та джерелом іонізуючого випромінювання. Відповідно до постанови КМУ № 196 від 28.02.2001 р. ця речовина є ядерним матеріалом. Виготовлені зі збідненого урану конструкції такого типу, як правило, служать захисними оболонками пристроїв, в яких використовуються потужні джерела іонізуючого випромінювання. Всі предмети виготовлені промисловим способом. Дозвіл на придбання, носіння, зберігання, використання, передачу, видозмінення, розпилення і знищення джерел іонізуючого випромінювання та інші види робіт з ними дають Державна інспекція ядерного регулювання України та територіальні СЕС МОЗ України (т. 3 а.с. 238-255).
Відповідно до висновку експертизи від 27 січня 2014 року виявлені та вилучені з багажника автомобіля «Ніссан-Альмера» в чорному поліетиленовому пакеті предмети, а саме: поліетилен фасувальний з клейкою стрічкою білого кольору з написом червоного кольору «MARKT», шматки фольги, клейка стрічка (скотч) червоного кольору з написом жовтого кольору «ЖЛ», шматок тканини з кольоровими полосами (за виключенням куска поліетиленового пакету чорного кольору) є джерелами іонізуючого випромінювання; потужність еквівалентної дози іонізуючого випромінювання на відстані 10 см від виявлених предметів не перевищує фонового значення 0,1 мкЗв/год; радіоактивне забруднення наданих на дослідження предметів зумовлено збідненим ураном; поверхневе бета-радіоактивне забруднення на виявлених предметах знаходиться в діапазоні від 100 до 1200 бета-част/хв.см2; поверхневе радіоактивне забруднення на виявлених предметах обумовлено можливим контактом з розрізаним корпусом радіаційної головки гамма-дефектоскопа типу «Гаммарид»; величина поверхневого радіоактивного забруднення на виявлених предметах перевищує допустимі рівні для населення, а тому роботи з цими предметами необхідно проводити спеціалістами, що мають допуск до радіаційно-небезпечних робіт, в спеціально обладнаних приміщеннях; виявлені радіоактивно забруднені предмети підлягають захоронению у встановленому порядку (т. 4 а.с. 84-89).
Як роз`яснив в суді експерт ОСОБА_22 вилучений радіоактивний матеріал - збіднений металічний уран, загальною вагою 2,7 кг, потужністю еквівалентної дози випромінювання 3,7 мкЗв/год, є загрозою для здоров`я населення, в тому числі для настання тяжких наслідків, в залежності від поводження з ним.

За повідомленням Державної інспекції ядерного регулювання України від 24.09.2013 р. та 04.09.2013 р. в Державному регістрі джерел іонізуючого випромінювання відсутня інформація стосовно гамма дефектоскопічного приладу «Гаммарид» № 269, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 до Держатомрегулювання України з питань отримання ліцензії на право провадження діяльності з радіоактивними матеріалами не звертались (т.4 а.с. 107, 109). Вищевказані події, які відбувалися в період часу з 13.30 год. до 16.05 год. 27.08.2013 р. в районі станції метро «Житомирська» в м. Києві з участю всіх обвинувачених по отриманню та переміщенню приладу «Гаммарид» від ОСОБА_15 до ОСОБА_13 з ОСОБА_14 і ОСОБА_17 в автомобіль «Ніссан-Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано у протоколі за результатами проведення негласного розшукового заходу із візуального спостереження з використанням відеозапису, фотографування, протоколі огляду оптичного диску, фотофайлів, відеофайлів, на самих фотофайлах, відеофайлах та оптичному диску (т. 5 а.с. 32-53). Відповідно до повідомлення апеляційного суду Житомирської області вказаним судом надавався дозвіл на проведення в період з 12.07.2013 р. по 12.09.2013 р. зазначених вище негласних розшукових заходів.

За даними протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу із зняття інформації з номера мобільного телефону ОСОБА_14 в період часу з 23 по 27 серпня 2013 року зафіксовано розмови останнього з невстановоленими слідством особами, під час яких обговорювалися питання щодо обставин продажу приладу «Гаммарид» (т. 5 а.с. 74-91). Автентичність усного мовлення ОСОБА_14 у записах цих телефонних розмов підтверджено висновком фоноскопічної експертизи (т. 5 а.с. 97-129).

Відповідно до протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_15 марки «LG», який було вилучено в ході обшуку квартири АДРЕСА_5 , в пам`яті телефону в меню «Повідомлення-Відправлення» міститься повідомлення електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з якої були надіслані фотографія та хімічний аналіз радіоактивного матеріалу на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яку використовував ОСОБА_13 (т. 6 а.с. 5-10).

Згідно з висновком комп`ютерно-технічної експертизи та протоколів огляду наявної у належному ОСОБА_13 портативному комп`ютері «MSI» моделі MS-N14, яким також користувався обвинувачений ОСОБА_17 , інформації виявлено файли «image(4).jpg» - фотокопія хімічного аналізу радіактивного матеріалу, його зображення «IMG0014A.jpg», графічне зображення результатів ідентифікації елементного складу рентгеноспектральним методом аналіза щодо вмісту в приладі радіоактивного матеріалу та самого приладу «Гаммарид». Крім того, виявлено з`єднання браузеру «Opеra» за 21.08.2013 р., яке містить інформацію про обліковий запис « ОСОБА_23 », який також міститься як логін користувача в системі «Skype», яким користувалися ОСОБА_13 та ОСОБА_17 (т. 6 a.c. 16-43).

За даними протоколу огляду електронної скриньки з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у її вхідній папці є два електронні повідомлення від кореспондента « ОСОБА_24 », де знаходяться зображення предмету циліндричної форми та фотокопія документа про результати ідентифікації елементного складу приладу «Гаммарид» (т. 6 а.с. 51-57).

Відповідно до протоколу огляду електронної скриньки з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 17.10.2013 р. серед наявних електронних листів, які містяться в папці «Відправлені» за 23.08.2013 р., з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_24 » відправлено електронний лист на електронну пошту з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з фотокопією документа про результати ідентифікації елементного складу приладу «Гаммарид» і на ту ж саму електронну пошту відправлено електронний лист на електронну пошту з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », на якому відображено повне зображення приладу «Гаммарид» (т. 6 а.с. 59-84).

Згідно з протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_15 марки «NOKIA 6700 с-1» в пам`яті телефону у розділі «Звіт» «отримувач НОМЕР_2 , зміст якого «uval609@yan», передано 22.08.2013 р. о 18.12 год. (т. 6 а.с. 140-148). За даними протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_15 марки «NOKIA 1208» в пам`яті телефону у розділі «Message» міститься повідомлення «» від 20.08.2013 р. (т. 6 а.с. 153, 155).
Обвинувачений ОСОБА_13 в суді підтвердив факт належності йому комп`ютера «MSI» моделі MS-N14 та використання електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_5 », через яку пересилались фотографія та хімічний аналіз радіоактивного матеріалу. Про використання електронних поштових скриньок, що містила латинські літери «ZZZ» та « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ствердив і обвинувачений ОСОБА_15 .

Факт телефонних з`єднань ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 та ОСОБА_15 між собою в серпні 2013 року підтверджується даними протоколів огляду мобільного телефону ОСОБА_17 марки «FHILIPS Xenium», на якому також виявлено зображення предмета чорного кольору циліндричної форми (т. 6 а.с. 160-213, т. 7 а.с. 37-48, т. 7 а.с. 61-96, т. 7 а.с. 117-120, т. 7 а.с. 121-133).

Винність обвинувачених в скоєнні злочину підтверджується також: даними акту приймання-передачі вилученого з багажника автомобіля «Ніссан-Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , предмета (т. 3 а.с. 232); повідомленням Головного реєстрового центру Регістру джерел іонізуючого випромінювання про відсутність в базі даних АС «Регістр» інформації щодо гамма-дефектоскопічних приладів типу «Гаммарид» із заводськими номерами 1796 та 269 (т. 7 а.с. 235); речовими доказами: вищевказаними мобільними телефонами, нетбуком «MSI MS-N014», чорним поліетиленовим пакетом з клейкою стрічкою та розрізаним корпусом радіаційної головки гамма-дефектоскопу типу Гаммарид з наявними у ній двома предметами чорного кольору.

Згідно із положеннями Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії та радіаційної безпеки» від 11 січня 2000 р. № 39/95-ВР, Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 08 лютого 1995 р. N 39/95-ВР, «Положення про порядок здійснення перевезення радіоактивних матеріалів територією України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 р. N 1373, провадження діяльності з радіоактивними матеріалами (в тому числі їх носіння, зберігання та передача) без відповідного дозволу (ліцензії) заборонено.

Як показали в суді ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 дозволу (ліцензії) на провадження діяльності з радіоактивними матеріалами у них не було. За повідомленням Державної інспекції ядерного регулювання України обвинувачені до Держатомрегулювання України з питань отримання ліцензії на право провадження такої діяльності не звертались (т. 4 а.с. 107, 109).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених у вчиненні злочину доведена.

Показання ОСОБА_15 про його непричетність до вчинення злочину, ОСОБА_14 про необізнаність щодо предмету злочину, а ОСОБА_13 про непричетність ОСОБА_15 до вчинення злочину, суд визнає неправдивими і даними з метою уникнення відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці ствердження повністю спростовуються вищенаведеними належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема показаннями самих обвинувачених та свідків, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Підстав для оговору свідками обвинувачених не встановлено.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_13 в суді показав, що незаконне поводження з радіоактивним матеріалом за вищевказаних обставин він вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . Його ствердження про непричетність до вчинення злочину ОСОБА_15 суд визнає неправдивими та даними з метою вигородити останнього. Під час допиту ОСОБА_13 зазначив, що, перебуваючи в один із днів у квартирі АДРЕСА_4 , де також перебували обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші особи, відбувались розмови про радіоактивні матеріали, що також підтвердив обвинувачений ОСОБА_15 .

Наведені вище дані протоколів огляду мобільних телефонів, якими користувалися обвинувачені, належного ОСОБА_13 портативного комп`ютера та дані висновку комп`ютерно-технічної експертизи наявної у ньому інформації підтверджують факт надіслання ОСОБА_15 з електронної поштової скриньки, що містила латинські літери « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яку використовував ОСОБА_13 , фотографії та хімічного аналізу радіоактивного матеріалу. Про користування вказаними поштовими скриньками ствердив і ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_14 в суді показав, що у зафіксованих органом досудового розслідування його телефонних розмовах, мова йде про вирішення питання по купівлі-продажу зерна, проте досліджені судом ці розмови свідчать про зворотнє, а саме про розмови з приводу обставин незаконного продажу приладу «Гаммарид».
Про неправдивість показань обвинувачених та їх намір уникнути відповідальності за фактично вчинене свідчать і розбіжності в їх показаннях.
Так, обвинувачений ОСОБА_13 ствердив, що 27 серпня 2013 року ОСОБА_15 за домовленістю із ним прибув до станції метро «Житомирська» близько 14 год. 15 хв., де чекав на нього близько 2-х годин в іншому місці, так як вони мали їхати на орендовану ним квартиру переночувати, а наступного дня вилітати в м. Москву. В кафе, де він перебував разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не приходив, оскільки у нього із останніми були неприязні стосунки. Разом з тим, як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_15 в суді ствердили про відсутність між ними неприязних стосунків. ОСОБА_15 також вказав, що попередньо не домовлявся про зустріч із ОСОБА_13 біля станції метро «Житомирська», на останнього у вказаному місці не чекав, а приїхав туди близько 16 год. з метою поїздки у м. Житомир.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_13 показав, що з ОСОБА_15 він зустрівся в підземному переході станції метро «Житомирська», в суді ж показав, що така зустріч відбулась на вулиці біля цього переходу та що вони одразу спустились до вказаної станції метро та поїхали на орендовану квартиру переночувати, що підтвердив ОСОБА_15 . Разом з тим, відповідно до долучених до протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу із візуального спостереження фотокарток (т. 5 а.с. 52) видно, що ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 прямують в напрямку від виходу зі станції метро «Житомирська». На цьому ж слідчому експерименті ОСОБА_13 зазначив, що чорний пакет він підібрав на прохання ОСОБА_14 біля магазину, в суді ж ствердив, що отримав його від незнайомого йому чоловіка на прохання ОСОБА_17 .

Крім того, ОСОБА_13 показав, що оскільки ОСОБА_17 з ОСОБА_14 27 серпня мали їхати у Хмельницьку область, а він наступного дня летіти із ОСОБА_15 в м. Москву, тому мав намір здати орендовану ним квартиру власнику. Разом з тим відповіді на запитання про долю у такому разі особистих речей ОСОБА_17 , який також проживав у цій квартирі, не надав.

Не спростовує вини обвинуваченого ОСОБА_15 той факт, що за висновком експертизи № 1-17/42 від 16.01.2014 р. Інституту ядерних досліджень на вилученій у нього дорожній сумці не виявлено джерел іонізуючого випромінювання (т. 8 а.с. 12-16), оскільки як роз`яснив в судовому засіданні експерт радіаційного забруднення на сумці не виявлено, тому що металічний уран окислюється на повітрі і якщо належним чином запакований, то його часточки не потрапляють на сумку і відповідно не залишається слідів.

Твердження обвинувачених та їх захисників про недопустимість доказу - висновку експертизи радіоактивних матеріалів від 16 вересня 2013 року, суд відхиляє, виходячи із наступного.

У відповідності до п. 14 «Порядку взаємодії органів виконавчої влади та юридичних осіб, які провадять діяльність у сфері використання ядерної енергії, в разі виявлення радіоактивних матеріалів у незаконному обігу», затвердженого постановою КМУ № 813 від 02.06.2003 р., на запит правоохоронного органу, який проводить огляд місця події і здійснює необхідні заходи з метою виявлення ознак злочину і осіб, що його вчинили, Інститут ядерних досліджень, інша експертна організація досліджує і визначає характеристики радіоактивного матеріалу, а також проводить у межах своєї компетенції відповідні судові експертизи. Про результати досліджень та експертиз Інститут ядерних досліджень, інша експертна організація інформує зазначений правоохоронний орган.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього ж Закону особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених ч. 4 ст. 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Експертиза радіоактивних матеріалів від 16 вересня 2013 року проведена, а її висновок отримано на підставі наведених норм чинного законодавства України, в порядку, встановленому ст.ст. 242, 243 КПК України, висновок експертизи відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 цього Кодексу, підтверджує обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак є належним, допустимим та достовірним доказом.

Посилання обвинувачених і захисників на роз`яснення експерта ОСОБА_22 про те, що можливості для практичного застосування вилученого радіоактивного матеріалу немає, а також що неможливо визначити його реальну вартість, на доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених за ч. 3 ст. 265 КК України не впливає, оскільки об`єктом цього злочину є громадська безпека в частині убезпечення від шкоди, якою загрожують радіоактивні матеріали. Разом з тим, експерт роз`яснив, що реальну вартість таких предметів (радіоактивних матеріалів) на «чорному ринку» неможливо визначити через їх відсутність у вільному обігу. Більше того, про вартість предмету злочину вказав сам обвинувачений ОСОБА_13 , ствердивши, що радіоактивний матеріал - збіднений металічний уран, який містився у розрізаному корпусі радіаційної головки гамма-дефектоскопу типу «Гаммарид», мав бути реалізований за 150 000 доларів США.

Твердження обвинувачених про застосування до них під час досудового розслідування психологічного тиску, а ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про протиправні дії слідчого і прокурора та фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, суд також відхиляє, оскільки вони є голослівними, жодними доказами не підтверджені та спростовуються вищенаведеними належними, допустимими та достовірними доказами. Такі показання обвинувачених ґрунтуються виключно на твердженнях самих обвинувачених, їх роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування і суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами, та розцінюються судом як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинувачених у вчиненні злочину.

Таким чином, дії ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 265 КК України, як незаконне поводження з радіоактивними матеріалами, а саме носіння, зберігання та передача радіоактивних матеріалів (джерел іонізуючого випромінювання, радіоактивних речовин, ядерних матеріалів, що перебувають у будь-якому фізичному стані у виробі) без передбаченого законом дозволу , вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних та обставини, що пом`якшують їм покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_13 та ОСОБА_15 мають на утриманні неповнолітніх дітей, ОСОБА_14 є особою похилого віку, що пом`якшує їм покарання.

При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачені раніше не судимі, окрім скоєного характеризуються позитивно, відсутні обставини, які б обтяжували їм покарання, проте вони вчинили умисний особливо тяжкий злочин, який визначається високим ступенем небезпечності для суспільства, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 своєї вини у вчиненні цього злочину не визнали, а ОСОБА_13 визнав частково фактично під тиском досліджених судом доказів, у скоєному не розкаялися, що характеризує ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 як осіб, схильних до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, вони можуть продовжити злочинну діяльність.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та осіб винних, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи пом`якшуючі обставини, суд дійшов висновку призначити таке покарання в межах санкції ч. 3 ст. 265 КК України у мінімальному розмірі.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, на чому наполягає захисник обвинуваченого ОСОБА_13 , а саме призначення останньому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, яка йому інкримінується, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який свою вину у вчиненні злочину визнав частково, у скоєному фактично не розкаявся, неодноразово змінював свої показання, намагаючись таким чином уникнути або ж пом`якшити свою відповідальність, суд не вбачає. До того ж відсутня правова підстава для застосування цієї норми кримінального закону, а саме кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Відсутні підстави і для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про застосування щодо нього акту амністії - ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року № 1185-VII, оскільки вказана норма Закону може бути застосована лише щодо засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі.
Оскільки обвинувачені засуджуються до покарання у виді позбавлення волі реально, можуть ухилитись від суду та відбування покарання, а також продовжити займатись злочинною діяльністю, тому останнім до вступу вироку в законну силу слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта (т. 5 а.с. 96, т. 6 а.с. 19) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави. Решту витрат (т. 4 а.с. 8, 33, 42) слід віднести на рахунок держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України, та призначити їм покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі кожному.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 рахувати з 22 грудня 2015 року, зарахувавши кожному в цей строк час перебування під вартою з 28 серпня 2013 року по 21 грудня 2015 року включно.

Міри запобіжного заходу ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , до набрання вироком чинності, залишити попередні тримання під вартою.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про застосування акту амністії - ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року № 1185-VII, - відмовити.

Речові докази:

-мобільні телефони «LG КР 105», «Nokia 6700с-1», «Nokia 1208», які зберігаються при справі, дорожню сумку V&V TRAVEL, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ГСУ СБУ України, - повернути ОСОБА_15 за належністю;

-нетбук «MSI MS-N014», мобільний телефон «LG GX300 Dual SIM», які зберігаються при справі, - повернути ОСОБА_13 за належністю;

-мобільний телефон «Nokia Xpress Musik», який зберігається при справі, - повернути ОСОБА_14 за належністю;

-мобільний телефон «FHILIPS Xenium», який зберігається при справі, дорожню сумку DE FANAL, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ГСУ СБУ України, та виріб М1, який знаходиться на зберіганні у старшого слідчого в ОВС 1 відділу 2 управління досудового розслідування ОСОБА_17 , - конфіскувати;

-чорний поліетиленовий пакет, поліетилен фасувальний з клейкою стрічкою білого кольору, з написом червоного кольору MARKT, шматки фольги, клейку стрічку (скотч) червоного кольору з написом жовтого кольору ЖЛ, шматок тканини з кольоровими полосами та розрізаний корпус радіаційної головки гамма- дефектоскопу типу Гаммарид з наявними у ній двома предметами чорного кольору, які зберігаються на території інституту ядерних досліджень НАНУ в м. Києві (проспект Науки, 49), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати по справі в розмірі по 3273 грн. 86 коп. з кожного. Решту процесуальних витрат віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя

судді: