В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород , обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, із незакінченою середньою освітою, тимчасово не працюючого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
08.01.2015 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 , шляхом обману гр. ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном , проник до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав: монітор марки «Hercules», серійний номер якого 780LМ15100606, синього кольору, вартістю 400,00 гривень; клавіатуру моделі «ВТС», з серійним № G4, білого кольору, вартістю 37,05 гривень; системний блок моделі Соmpaq, з серійним №6S27-КN9Z-S112, чорного кольору; комп`ютерну мишку марки «Genius», сірого кольору, вартістю 27,80 гривень; зарядний пристрій моделі FSР024-1АDА11, чорного кольору, вартістю 150,00 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1174,85 гривень.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що йому було відомо про те, що ОСОБА_5 проживає в будинку АДРЕСА_2 одна та є психічно хворою. З метою заволодіння майном , вирішив проникнути у будинок за місцем проживання ОСОБА_5 . Так, в січні місяці 2015 року, точної дати не пам`ятає, через вхідні двері проник у середину будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де в кімнаті побачив монітор, клавіатуру, системний блок, комп`ютерну мишку та зарядний пристрій , які викрав з вказаного будинку. Вказані речі відніс за місцем проживання і користувався ними. Через деякий час, його сестра повідомила йому про те, що його розшукують працівники міліції. Після чого він забрав викрадені речі з дому та звернувся до правоохоронних органів де їх добровільно видав і щиро розкаявся у вчиненому.
В судові засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`являвся, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має . Враховуючи, що потерпілий не був свідком вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за його відсутності.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні криміналь-ного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , поєднана з проникненням у житло , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував завдану шкоду та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, визнання обвинуваченим своєї вини, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення дактилоскопічної та товарознавчої експертиз в розмірі 491,04 гривень.
Речові докази :
- монітор марки «Hercules», серійний номер якого 780LМ15100606, синього кольору,
- клавіатура моделі «ВТС», з серійним № G4, білого кольору,
- системний блок моделі Соmpaq, з серійним №6S27-КN9Z-S112, чорного кольору,
- комп`ютерна мишка марки «Genius», сірого кольору,
- зарядний пристрій моделі FSР024-1АDА11, чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1