АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1626/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №640/3787/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Київського районного суду м.Харкова від 23 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Харкові, громадянин України, освіта середня, одружений, працює без офіційного працевлаштування, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий;
засуджений за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт.
Вироком встановлено, що 24 січня 2015 року, близько 8 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в будинку за місцем свого мешкання, в ході конфлікту з сусідкою ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, завдав потерпілій 2 удари кулаком в ліву частину обличчя, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 оскаржив вказаний вирок. Він просив скасувати вирок та закрити кримінальне провадження. Обґрунтовуючи свою апеляцію, обвинувачений вказав, що вирок ґрунтується на суперечливих показах потерпілої, яка спровокувала конфлікт, а також що суд взяв в обґрунтування вироку показання свідка ОСОБА_9 , якого не було допитано в судовому засіданні.
Апелянт також вказує, що суд не врахував його заяву про необхідність об`єднати в одне провадження справу, за заявою ОСОБА_7 про притягнення до відповідальності потерпілої ОСОБА_8 за тими ж підставами.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду Харківської області ОСОБА_7 пояснив, що він за станом здоров`я не може виконувати призначене йому покарання.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу з наведених підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює, що він дійсно мав конфлікт з потерпілою в час та місці, зазначених у вироку. При цьому він заперечує застосування фізичного насильства до потерпілої та заподіяння їй тілесних ушкоджень.
Ці показання обвинуваченого були перевірені в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_8 послідовно пояснила, що саме ОСОБА_7 заподіяв їй тілесні ушкодження при обставинах, вказаних у вироку.
Її показання узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, яким у потерпілої встановлено синець і садно на обличчі, тобто легкі тілесні ушкодження, локалізація, характер та час спричинення яких узгоджується з показаннями потерпілої.
Крім того, її показання узгоджуються з протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 .
Що ж стосується доводів апеляції про те, що суд послався у вироку на показання свідка ОСОБА_9 , то вони є безпідставними, оскільки суд на них у вироку не послався, а вважав, що наведені докази достатні для висновку про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, і розцінив позицію обвинуваченого як захист.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта, без посилання на медичні документи, про начебто неможливість виконати призначене покарання за станом здоров`я не є підставою для скасування вироку, оскільки в разі належного підтвердження цієї обставини, це питання може бути вирішено в порядку, передбаченому ст.537 КПК України.
Необґрунтованими є доводи апелянта про необхідність об`єднання в одне провадження дану кримінальну справу та кримінальне провадження, яке начебто відкрито щодо потерпілої, оскільки це твердження не підтверджується матеріалами кримінальної справи, яка розглядається.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України, суд першої інстанції, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилався обвинувачений, та призначив обвинуваченому покарання, передбачене санкцією вказаної статті, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Київського районного суду м.Харкова від 23 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя:

Судді: