Корецький районний суд Рівненської області
Справа № 1-189/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Павловського В.К.

при секретарі Федичканич В.Ю.

з участю:

прокурора Ніколайчука О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальну справу по обвинуваченню, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

Встановив:

09 серпня 2010 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи біля ставка в с. Колодіївка Корецького району Рівненської області, почав усно погрожувати вбивством ОСОБА_2 за вилов риби без дозволу, при цьому у правій руці тримав ножа та наближався до його. ОСОБА_2 з метою уникнути загрози своєму життю почав втікати від ОСОБА_1, а останній в свою чергу почав переслідувати його та продовжував демонструвати ніж і погрожувати вбивством. ОСОБА_1 пробігши приблизно 30 м. перестав переслідувати ОСОБА_2

Підсудний в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю та показав, що 09 серпня 2010 року знаходився на ставку ОСОБА_3, в с. Дивень Корецького району, охороняв ставок. 09 серпня 2010 року, приблизно о 19 год. 00 хв., разом з ОСОБА_4 поїхали на ставок в с. Колодіївка, оскільки там невідомі люди ловили рибу без дозволу. Приїхали до ставу і побачили ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Почалася сварка під час, якої ОСОБА_4 поломив вудки та забрав рибу ОСОБА_2 та сказали їм, щоб більше не ловили рибу і поїхали.

Приблизно через 30 хв. з дамби ставу с. Дивень, він побачив, що підвода ОСОБА_2 знаходилася на тому самому місці. Під'їхавши до них, запитали чому ще знаходяться на території ставу. ОСОБА_2 обізвав його, тоді він вирішив налякати його і дістав з кишені ніж. Сказав, що зараз дожене його, ніж при цьому тримав в руці. ОСОБА_2 почав втікати в сторону, він побіг з ножем в руці за ним, пробігши десь 5 м. зупинився. Ніж поклав в кишеню і повернувся назад до автомобіля. ОСОБА_5 також відбіг від підводи приблизно на 20 м. і стояв в стороні, дивився. Він та ОСОБА_4 сіли в автомобіль і поїхали звідти, більше не поверталися.

Крім визнання вини підсудним ОСОБА_1, в інкримінованому йому злочинові, вина, доведена показами потерпілого, допитаного на досудовому слідстві та матеріалами кримінальної справи.

В судовому засіданні потерпілий, ОСОБА_2, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, будь-яких претензій до підсудного не має, із цивільним позовом до суду звертатися не буде, міру покарання підсудному просить обрати не пов'язану з позбавленням волі.

Враховуючи, що вина в скоєнні злочину підсудним визнана повністю, думку прокурора, суд вважає недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч. 3 ст. 299 КПК України.

При цьому, судом з'ясовано правильне розуміння підсудним змісту цих обставин за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Одночасно судом роз'яснено учасниками судового розгляду справи, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позицій у суду немає.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, своїми умисними діями, які виразилися у погрозі вбивством, скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд враховує, що злочин в якому 4 обвинувачується підсудний, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості підсудний позитивно характеризується за місцем проживання на території Великомежиріцької сільської ради Корецького району Рівненської області, раніше не судимий, в чомусь осудному поміченим не був, скарг на його в сільську раду не надходило.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного відповідно до ст. 66 КК України суд відносить повне визнання вини, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Вищевказане свідчить про відсутність у підсудного стійкої установки на антигромадське життя, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 45 КК України, ст. 7-2 КПК України, особа, яка вперше вчинила

злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від

кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася,

активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або

усунула заподіяну шкоду.

Злочином збитки не завдані.

Згідно із ст. 7-2 КПК України, за наявності підстав, зазначених у ст. 45 КК України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для звільнення підсудного, ОСОБА_1, від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям та закриття справи.

Витрати за проведення експертизи по справі віднести на рахунок держави.

На підставі ст. 45 КК України та керуючись ст.ст. 7-2, 323, 324, 335 КПК України,

суд -

Постановив:

ОСОБА_1, визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Звільнити, ОСОБА_1, від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України в зв'язку з дійовим каяттям.

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню, ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 129 КК України у відповідності з ст. 45 КК України -закрити.

Запобіжний захід до вступу постанови в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області на протязі 7 днів.

Суддя: