У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокуратури України ОСОБА_4 та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
06.06.2014 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокуратури України ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій по внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, в якій просить зобов`язати Генерального прокурора України здійснити процесуальні дії щодо його заяви повідомлення про кримінальне правопорушення від 05.06.2014 року за № 049 та розпочати ефективне офіційне розслідування.

В обґрунтування зазначеної скарги, ОСОБА_3 посилається на те, що 05.06.2014 він звернувся до Генеральної прокуратури України із вищевказаною заявою про кримінальне правопорушення, однак, всупереч положенням КПК України, посадовими особами Генеральної прокуратури України не вчинено жодної процесуальної дії та відомості з даної заяви не були внесені до ЄРДР.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника.

У судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , призначене на 10.06.2014, не з`явився. Причини неявки суду не відомі. Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі особи, яка звернулась зі скаргою. При цьому, ОСОБА_3 був повідомлений про час, дату та місце розгляду його скарги шляхом здійснення телефонограми.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду письмові заперечення на скаргу від 10.06.2014 № 06/1-14768-11, в яких просить у задоволенні скарги відмовити з викладених у запереченнях підстав.

Вивчивши скаргу та дослідивши приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що протягом травня червня місяця 2014 року до Генеральної прокуратури України надходять чисельні заяви ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку, дій працівників Донецького СІЗО № 5, Селидівського відділу ДВС Донецької області, Селидівської і Новгородівської міськрад, Селидівського міжрайпрокурора ОСОБА_5 , окремих суддів Селидівського міського суду Донецької області, господарського суду Донецької області, Вищого господарського суду України та Печерського районного суду м. Києва, тощо.

В подальшому вказані заяви ОСОБА_3 Генеральною прокуратурою України відповідно до ст. 218 КПК України направлено до органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення можливих кримінальних правопорушень, а саме до прокуратури м. Києва та до прокуратури Донецької області для перевірки відповідно до чинного законодавства, про що проінформовано ОСОБА_3 .

На подані ОСОБА_3 заяви про вчинення злочину безпосередньо Генеральним прокурором України надано обґрунтовану відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Проте ч. 4 ст. 214 КПК України розмежовано такі дії як внесення відомостей до ЄРДР та реєстрація відповідної заяви. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 214 та п. 22 Перехідних положень КПК України право встановлення порядку ведення ЄРДР віднесено до компетенції Генеральної прокуратури України.

Відповідно до Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2013, передбачено, що облік кримінальних правопорушень проводиться за територіальним принципом його вчинення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст. ст. 214, 218 КПК України.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції заява прийнята працівниками секретаріату Генеральної прокуратури України та зареєстрована відповідно до вимог Інструкції з діловодства в органах прокуратури, чим виконано функції, передбачені ч. 4 ст. 214 КПК України.

Згідно з п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли до прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Таким чином, Генеральна прокуратура України, направляючи заяву ОСОБА_3 від 05.06.2014 до прокуратури Донецької області та до прокуратури м. Києва, діяла в межах наданих їй повноважень, відповідно до чинного законодавства, а тому скарга на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей за заявою ОСОБА_3 від 05.06.2014 № 049 до ЄРДР визнається безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокуратури України ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1