Маньківський районний суд Черкаської області
В И Р О К

І МЯ М У К Р А Ї Н И

6 липня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А.І. КОСТЕНКО

при секретарі - М.А. ЧИКУРОВІЙ

з участю прокурора - М.В. КАЛАНДИРЦЯ

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, маючого одну неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого - обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 24 травня 2010 року близько 17 години 15 хвилин, знаходячись в домоволодінні № 10, по вул. Шевченка, в с Молодецьке, Маньківського району, Черкаської області, в якому проживає гр. ОСОБА_4, та де на той час перебував ОСОБА_1, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, що виникли під час суперечки з останнім, які переросли в бійку в ході якої гр. ОСОБА_2, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою штовхнув гр. ОСОБА_1, внаслідок чого той упав лівою стороною грудей на стілець та отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 6-го ребра зліва, садно гомілки, які відповідно висновку експерта № 280/280-дод./311 від 27 травня 2010 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

показами підсудного, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому і суду показав, що 24 травня 2010 року близько 17 години він зустрівся з ОСОБА_1, поблизу домоволодіння ОСОБА_4. В той час коли він підійшов до ОСОБА_1, у них відразу виникла суперечка, щодо їхніх колишніх відносин. В ході даної суперечки вони розпочали висловлюватись в адресу один одного брутальною лайкою, хто саме перший розпочав висловлюватись брутальною лайкою, він точно вказати не може, оскільки не памятає цього. Потім коли вони стояли та ображали один одного, то він вирішив вдарити ОСОБА_1 і відразу після цього долонями своїх рук вдарив ОСОБА_1, по вухах. Після його удару ОСОБА_1 В, ще раз висловився в його адресу брутальною лайкою та зайшов в домоволодіння ОСОБА_4 Він вирішив піти за ним і зайшовши в будинок побачив, що там перебували ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на той час було близько 17 годин 15 хвилин. Після того як він зайшов за ОСОБА_1, до будинку, то у них вже в будинку знову розпочалась суперечка в ході якої вони знову розпочали ображати один одного брутальною лайкою. Відразу після цього він наблизився до ОСОБА_1, та з метою спричинення останньому фізичного болю, кулаком правої руки штовхнув ОСОБА_1, в груди і при цьому сказав, що якщо він не заспокоїться, то буде бити його ще. Від його поштовху ОСОБА_1, не втримавши рівновагу похитнувся та впав лівою стороною грудей на стілець, який на той час стояв поруч з ним в приміщенні будинку. Після падіння ОСОБА_1, не став йому нічого говорити та чинити будь-якого фізичного опору і він нічого не кажучи вийшов з будинку та пішов у своїх справах.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було розяснено всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що вина підсудного в скоєні злочину повністю доведена в суді, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 122 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують його покарання це щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього ст. ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду його можливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судових витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 328 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2, звільнити від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично зявлятись для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу обрати підписку про не виїзд, а іспитовий строк відраховувати з 6 липня 2010 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

СУДДЯ А.І. КОСТЕНКО