АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року повернуто ОСОБА_5 його скаргу (позовну заяву) з оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування в порядку ст.ст. 303, 306 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що подана заявником скарга у формі позовної заяви до Міністерства внутрішніх справ України з проханням відшкодування моральної та матеріальної шкоди, за формою не відповідає вимогам, встановленим ст. 303 КПК України до скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, та містить вимоги, на вирішення яких слідчий суддя повноважень не має.
Крім цього, скаргу подано з порушенням правил підсудності та з порушенням строків на оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, встановлених ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити викладені у заяві позовні вимоги.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки ухвалу було прийнято без його участі, чим порушено ст. 10 ЦПК України «Змагальність сторін».
Також ухвала не містить жодних обґрунтувань положень, вказаних у мотивувальній частині, а складається з простого цитування ч. 2 ст. 304 КПК _________________________________________
Справа №11-сс/796/3025/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 .
Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
України, жодне з яких не може бути підставою для відмови у задоволенні його позову.
При цьому судом не було розглянуто по суті й не встановлено обставин, які мають значення для справи, а саме не взято до уваги листи-відповіді від різних підрозділів МВС України на його заяви, в яких безперечно підтверджується обґрунтованість обставин та ситуації, викладених у позовній заяві.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Зокрема, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
З огляду на приписи даної норми закону початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виникає у особи по спливу доби після отримання її заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
При цьому, встановлене у ст. 218 КПК України, правило територіальної підслідності кримінального провадження, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, зумовлює оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора до слідчого судді місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Також, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді, а також якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_5 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України з оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування за ст.ст. 303, 306 КПК України, в якій просив в порядку застосування ст. 306 КПК України прийняти позовну заяву за місцем його проживання та звільнити його від сплати держмита; стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 100 200 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
На обґрунтування своїх вимог на те, що 27 вересня 2014 року він звернувся до Коростенського МВ із заявою про відкриття кримінального провадження за фактом зникнення великої суми грошей та різних належних йому коштовностей і речей, за якою відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились та жодних процесуальних дій не було здійснено, а в результаті передавання її з одного відділу міліції до іншого вона взагалі загубилась, і в результаті зазначених дій (бездіяльності) відповідальних працівників МВС України йому була завдана матеріальна та моральна шкода.
Таким чином, за змістом позовної заяви ОСОБА_5 фактично оскаржує бездіяльність відповідальних працівників МВС України, пов`язану з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, та водночас ставить питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої цими діями (бездіяльністю), тобто ОСОБА_5 поєднані вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, як в порядку кримінального процесуального законодавства, так і в порядку цивільного процесуального законодавства.
Тому, як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, подана заявником скарга за формою не відповідає вимогам, встановленим ст. 303 КПК України до скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, та містить вимоги, на вирішення яких слідчий суддя повноважень не має.
Вирішуючи ж цю скаргу, з огляду на посилання в ній ОСОБА_5 про оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування за ст.ст. 303, 306 КПК України та його твердження про те, що 27 вересня 2014 року він звернувся до Коростенського МВ із заявою про відкриття кримінального провадження за фактом зникнення великої суми грошей та різних належних йому коштовностей і речей, за якою відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, в порядку кримінального процесуального закону, на переконання колегія суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що подана скарга не підлягає розгляду в цьому суді, оскільки факт звернення ОСОБА_5 із заявою про вчинення злочину до Коростенського міського відділу міліції вказує на підсудність її розгляду Коростенському міськрайонному суду Житомирської області, а також і про пропуск ОСОБА_5 10-ти денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, який, відповідно до ст. 214, ч. 1 ст. 304 КПК України, починається для особи по спливу доби після отримання її заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Також зі змісту скарги ОСОБА_5 та доданих до неї документів вбачається, що клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності до слідчого судді ним не заявлялось.
А, відтак, слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу ОСОБА_5 , що, відповідно до ч. 7 цієї ж статті, не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
При цьому слід також вказати й про те, що, відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням, тому у разі заявлення ОСОБА_5 виключно позовних вимог про відшкодування шкоди Міністерством внутрішніх справ України (Головне слідче управління), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, 10, цей позов підлягає пред`явленню до Печерського районного суду м. Києва.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПКУкраїни, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року, якою скаргу (позовну заяву) ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3