Справа № 11а-855/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.307 КК України Доповідач Данко В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Макойди З.М.,

суддів Данка В.В., Михайлишин Г.Я.,

з участю прокурора Горин У.І.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.307 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_2 та державного обвинувача на вирок Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2010 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, судимий:

23.05.1997 р. Личаківським районним судом м. Львова за ч.3 ст. 81, ст.44 КК України /1960 року/ на два роки позбавлення волі;

01.12.1999 р. Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.141 КК України /1960 року/ на три роки позбавлення волі;

16.10.2003 р. Шевченківським районним судом м. Львова за 2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі;

16.12.2008 р. Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ст.ст.70,75,76 КК України на два роки обмеження волі з іспитовим строком один рік шість місяців

засуджений:

за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України на пять років позбавлення волі;

за ч.2 ст.307 КК України на пять років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточне покарання призначено пять років один місяць позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2008 р. до призначеного покарання остаточне покарання визначено пять років два місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід взяття під варту залишено засудженому без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання засудженому рахується з 18 лютого 2009 р. з часу його фактичного затримання.

Питання вирішення долі речових доказів та відшкодування судових витрат вирішено відповідно до ст.ст.81,93 КПК України.

16 січня 2008 року, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_2, визнаний винуватим за те , що, він, будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, 16 січня 2009 року, близько 02 год. 30 хв., перебуваючи на вул. Ст.Бандери,47 в м. Львові, побачив запаркований автомобіль "ВАЗ-21011", червоного кольору з номерним знаком д25-05ЛВ, який належить ОСОБА_3, та яким за дорученням користується ОСОБА_4, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, металевим ножиком, який він постійно носив при собі, відчинив ліві передні двері автомобіля, сів у салон та, переконавшись, що його ніхто не бачить, зламав руками рульову колонку керма, відірвав нижню кришку панелі замка запалювання, витягнув проводи, з"єднав їх та завів двигун і поїхав на хутір Гаї Пустомитівського району Львівської області, де покинув викрадений ним автомобіль, зірвавши передній номерний знак /Д 25-05 ЛВ/. А також, пошкодив замок лівих дверцят автомобіля вартістю 50 грн., панель рульової колонки керма вартістю 300 грн., кришку панелі замка запалювання вартістю 50 гри., кріплення номерного знаку вартістю 30 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 340 грн. Крім цього, викрав з речового ящика автомобіля газовий балончик вартістю 75 грн., три візитки без вартості, лічильник-таксометр "Євро-Такс ЕL" вартістю 1600 грн., що належали ОСОБА_4 Викрадені речі заховав у своїй кімнаті квартири АДРЕСА_2. У цей же день, перебуваючи біля пам'ятника ОСОБА_5 на пр-ті Свободи в м. Львові, продав невстановленій слідством особі викрадений лічильник-таксометр "Євро-Такс ЕL" за 350 грн.

12 лютого 2009 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_2, будучи раніше судимим за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, перебуваючи на вул. У.Самчука,8 в м. Львові, знайшов паперовий згорток, у якому знаходилась наркотична речовина марихуана, та, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту, поклав згорток собі в кишеню і зберігав його при собі. У період з 12 по 17 лютого 2009 року незаконно зберігав та перевозив при собі знайдений згорток із подрібненою речовиною рослинного походження. 17 лютого 2009 року, близько 19 год. 10 хв., коли він проходив біля будинку № 10-а по вул. Науковій в м. Львові був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили наркотичний засіб.

На вирок суду державний обвинувач подав апеляцію та доповнення до неї, в яких просить вирок суду скасувати у зв'язку з неповнотою судового слідства, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання, ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. Справу скерувати на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Свої вимоги він мотивує тим, що засуджений ОСОБА_2 в суді не визнав своєї вини у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом і пояснив, що йому невідомо звідки в кімнаті квартири, де він проживав, з'явились газовий балончик та візитки. Допитана ж в судовому засіданні мати засудженого ОСОБА_2 - ОСОБА_6 взагалі вказала, що обшук в квартирі, де проживав ОСОБА_2, не проводився (т.1, а.с.228). За таких обставин необхідно було допитати свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були присутні 17.02.2009 року в якості понятих при проведенні огляду квартири, в ході якого вилучили газовий балончик та візитки ( т.1, а.с.85, а.с.85 зворот). Крім того, необхідно дати належну оцінку показам ОСОБА_2 щодо мети незаконного придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, оскільки основними доказами у справі є визнання самим підсуднім своєї вини, які він заперечив в судовому засіданні. Також, як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_2 раніше суджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 КК України. Разом з тим, судом також у вироку не обґрунтовано у зв'язку з чим не застосовується обов'язкове додаткове покарання за ст. 307 КК України у вигляді конфіскації майна. З врахуванням кваліфікації дій засудженого ОСОБА_2, призначене покарання та не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого, внаслідок м'якості.

Вирок суду оскаржив і засуджений ОСОБА_2, який у своїй апеляції та доповненнях до неї просить виправдати його за обвинуваченням за ч.2 ст.289 та за ч.2 ст.185 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що він був засуджений без детального і скрупульозного слідства. Адже він немає посвідчення водія, він не вміє керувати транспортними засобами, а тому не міг заволодіти транспортним засобом, а речі, які були вилучені з його кімнати, підкинули йому працівники міліції або інші заінтересовані особи. Що стосується засудження його за ч.2 ст.307 КК України, то він просить його дії перекваліфікувати на ч.2 ст.309 КК України, оскільки він придбав наркотичний засіб для свого власного вживання і не мав умислу на його збут.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Горин У.І., яка просить апеляцію державного обвинувача за уточненими вимогами задовольнити, а апеляцію засудженого задовольнити частково, засудженого ОСОБА_2 про задоволення його апеляції та відхилення апеляції прокурора, обговоривши наведені в апеляціях доводи, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, вчинених за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Твердження засудженого про те, що він не вчиняв злочинів, поставлених йому у вину, не беруться до уваги колегією суддів. Адже судом першої інстанції було всесторонньо і обєктивно досліджено і перевірено зібрані по справі докази і дано правильну юридичну оцінку діянням засудженого.

Так, висновок суду про вчинення ОСОБА_2 злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України ґрунтується на доказах, яким дано оцінку у вироку:

показаннях потерпілого ОСОБА_4 даними ним у судовому засіданні, який пояснив, що 16 січня 2009 року, близько 06 год. 50 хв., він виявив відсутність автомобіля "ВАЗ-21011", червоного кольору з номерним знаком д25-05 ЛВ, яким користується на підставі довіреності і який поставив напередодні у дворі будинку № 47 по вул. Ст. Бандери у м. Львові. Коли викрадений автомобіль був знайдений, то він виявив, що з автомобіля пропали: з речового ящика автомобіля газовий балончик вартістю 75 грн., три візитки без вартості, лічильник-таксометр "Євро-Такс ЕL" вартістю 1600 грн., та було пошкоджено замок лівих дверцят автомобіля вартістю 50 грн., панель рульової колонки керма вартістю 300 грн., кришку панелі замка запалювання вартістю 50 гри., кріплення номерного знаку вартістю 30 грн.;

довідці про вартість лічильника-таксометра "Євро-Такс ЕL" від 24.02.2009 року, згідно з якою вартість викраденого становить 1600 гри. (т.1, а.с.114);

протоколі огляду місця події від 29.01.2009 року, згідно з яким біля хутора Гаї Пустомитівського району Львівської області виявлено автомобіль "ВАЗ-21011", червоного кольору з номерним знаком д25-05 ЛВ (т.1, а.с.84);:

протоколі огляду місця події від 17.02.2009 року, згідно з яким під час огляду квартири АДРЕСА_3 в кімнаті, де проживає підсудний було виявлено газовий балончик та три візитки, які зі слів присутнього при проведенні процесуальної дії ОСОБА_2, були викрадені ним з автомобіля, яким керував потерпілий ОСОБА_4 (т.1, а.с.85);

протоколі відтворення обстановки та обставин події від 20.02.2009 року та фото таблиці до нього, згідно з якими ОСОБА_2 добровільно показав і розказав за яких обставин він заволодів автомобілем "ВАЗ-21011" з номерним знаком д25-05 ЛВ (т.1, а.с.99-105);

висновку дактилоскопічної експертизи № 4/113 від 24.02.2009 року, згідно з яким на поверхні розпізнавального ліхтаря таксі з правої його сторони на наклеєній цифрі "нуль" залишений відбиток безіменного пальця правої руки ОСОБА_2 (т.1, а.с.127-136);

постановах про визнання предметів речовими доказами та прилучення до матеріалів кримінальної речових доказів: пляшки з-під пива "Львівське", номерного знаку "д25-05 ЛВ" та розпізнавального ліхтаря таксі, трьох візитних карток "050 Браво" та газовий балончик , викрадених з автомобіля потерпілого ОСОБА_4 (т.1, а.с.143,146).

Разом з тим колегія суддів знаходить за можливе задовольнити апеляції прокурора та засудженого в частинах, що стосуються юридичної оцінки дій ОСОБА_2, повязаних з незаконним обігом наркотиків, та перекваліфікувати ці дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України, оскільки ні досудовим слідством, ні судом не здобуто переконливих доказів того, що ОСОБА_2 незаконно придбав наркотичний засіб і зберігав його з метою збуту. Адже від показань, в яких він визнавав, що наркотичний засіб придбав і зберігав з метою збуту, ОСОБА_9 відмовився, а докази, якими суд спростовує показання підсудного, є непереконливими.

При цьому колегія суддів вважає за потрібне обрати ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.309 КК України у розмірі близькому до мінімального.

Колегія суддів вважає, що покарання засудженому, призначене судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України з дотриманням вимог ст.ст.65,70,71 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи засудженого та з врахуванням помякшуючих та обтяжуючих обставин. Тому у цій частині вирок змінам не підлягає.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляції державного обвинувача та засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2010 року відносно ОСОБА_2 змінити дії ОСОБА_2 перекваліфікувати з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України та обрати йому покарання два роки позбавлення волі.

Урешті вирок залишити без змін.

Головуючий:

Судді: