Справа № 309/4366/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.12.2015 м. Ужгород
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась в судові засідання шість разів і про причини своєї неявки суд не повідомила. Обвинувачений ОСОБА_9 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч. 6 ст. 340 КПК України, а прокурор проти цього клопотання не заперечили, інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення відноситься до приватного обвинувачення, а тому наявні достатні підстави для закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджується з ухвалою суду, вказує що вона підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що суд безпідставно закрив провадження, оскільки прокурор від підтримання державного обвинувачення в даному кримінальному провадженні не відмовлявся. Посилається на те, що в матеріалах провадження відсутні відомості щодо повідомлення потерпілої про час і місце проведення судових засідань. Просить призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 477 КПК України провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Згідно ч. 2 ст. 340 КПК України у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпіла ОСОБА_8 участі у підготовчих засіданнях від 5 травня 2015 року, 2 та 6 листопада 2015 року не брала, однак приймала участь у чотирьох попередніх судових засіданнях присутньою була, однак такі відкладались через неприбуття ОСОБА_9 , невиконаннями його приводів та розшуком обвинуваченого.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять даних про повідомлення потерпілої ОСОБА_8 про час та місце проведення підготовчого судового засідання, а також про належне вручення їй поштових відправлень щодо явки в суд. Отже відомостей про те, що потерпіла була повідомлена про час і місце розгляду провадження та підтверджень отримання нею повістки про виклик до суду або ознайомлення з її змістом у інший спосіб у суду першої інстанції не було.

Відтак суд першої інстанції не переконавшись, що потерпіла ОСОБА_8 була належним чином і своєчасно повідомлена про дату судового розгляду, дійшов передчасного висновку про необхідність закриття провадження з підстав повторної неявки потерпілої в судове засідання.

Крім цього, прокурор в судовому засіданні, підтримавши клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі ч. 6 ст. 340 КПК України, не відмовлявся від підтримання державного обвинувачення в порядку, визначеному ч. 1 ст. 340 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що повторне неприбуття в судове засідання потерпілої, належним чином повідомленої про судовий розгляд, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення прирівнюється до відмови потерпілої від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням, оскільки цьому не передувала відмова від обвинувачення прокурора.

Вказані обставини свідчать про те, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і таку слід задовольнити, а оскаржувана ухвала суду на підставі п. 5 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 6 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: