Справа№1/0707/9929/2012
П О С Т А Н О В А

27 листопада 2013 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Довжанин В.М.

при секретарі Пуга В.П.

за участю прокурора Костур Р.В.

підсудних ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачеві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28-ч.2 ст.366, ч.3 ст.209, ч.2 ст.200 КК України, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28-ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України,

встановив:

Судом слухається справа про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28-ч.2 ст.366, ч.3 ст.209, ч.2 ст.200 КК України, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28-ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України.

Відносно підсудного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 заявив підтримане підсудним ОСОБА_5 письмове клопотання про заміну запобіжного заходу із взяття під варту на інший, не повязаний з тримакнням під вартою.

Дане клопотання мотивує тим, що у підсудного гостро погіршився стан здоровя, належного лікування в умовах УВП №9 йому надати не має можливості.

Для вирішення зазначеного клопотання для визначення стану здоровя судом призначалася судово-медична експертиза підсудного ОСОБА_5, проведення якої доручалося Закарпатському обласному бюро СМЕ, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

1. Чи виявлені будь-які захворювання у ОСОБА_5 якщо так, що це за захворювання і яка їх причина, характер перебігу та давність виникнення?

2. Чи необхідно проводити лікування підсудного ОСОБА_5, якщо так, то яким воно повинно бути, скільки разів на рік, які конкретно лікувальні заходи необхідно проводити і протягом якого періоду?

3. Чи може ОСОБА_5, утримуватися в умовах Закарпатської УПВ №9 та при необхідності отримувати відповідну медичну допомогу?

4. Чи відповідають виявлені при обстеженні скарги і симптоми наявності у нього будь-якої хвороби (чи має місце симуляція або агравація) у підсудного ОСОБА_5.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №113 від 23 жовтня 2013 року, на час проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 яких-небудь зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено. Згідно амбулаторної картки, заповненої на його ім'я, а також даних консультацій обласних спеціалістів у нього діагностовані слідуючі захворювання: Рефлюкс-езофагіт. Хронічний ерозивний гастродуоденіт, фаза загострення. Виразкова хвороба 12-ти палої кишки, фаза неповної ремісії, панкреатит. Хронічний гепатит. Дані захворювання є хронічними, потребують диспансерного нагляду, а при загостренні потребують стаціонарного лікування. Згідно постанови № 8 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 1997 року в компетенцію судово-медичного експерта не входить вирішення питань, щодо перебування підсудного під вартою чи його участі в слідчих діях у зв'язку зі здоров'я. Перед судово-медичним експертом можуть бути порушені питання про стан здоров'я підсудного та можливість надання йому медичної допомоги амбулаторної; в умовах стаціонару чи в інших спеціально створених, умовах.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.ст.165, 274 КПК України суд може змінити запобіжний захід у випадку наявності підстав вважати, що відпала необхідність в раніше обраному запобіжному заході.

Згідно названого висновку експерта №113 від 23 жовтня 2013 року експертом не дано відповіді на поставлені перед ним судом, натомість процитовано дані амбулаторної карти хворого ОСОБА_5 консультацій обласних спеціалістів.

Так, судово-медичний експерт у висновках вказав, що на час проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 яких небуть зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено (хоча судом питання про наявність тілесних ушкоджень не ставилося взагалі), в той же час не дав відповіді про наявність у Ференца захворювань, їх виду, причин та давності виникнення, а також необхідності їх лікування, а у випадку такої необхідності які саме види лікування потребує Ференц, і чи може він їх отримати в умовах УВП №9.

Статтею 21 Закону України «Про попереднє увязнення» передбачено, що адміністрація місць попереднього ув'язнення зобов'язана, в тому числі, забезпечити особам, взятим під варту, необхідне медичне обслуговування. Відповідно до ст.11 цього ж Закону, порядок надання ув'язненим медичної допомоги, використання лікувальних закладів органів охорони здоров'я, залучення з цією метою їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Державним департаментом України з питань виконання покарань, Службою безпеки України і Міністерством охорони здоров'я України.

Підпунктом 9.2.7 розділу 9 наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань «Про затвердження нормативно-правових актів з питань тримання і поведінки осіб, узятих під варту, і засуджених у слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань» N 192 від 20.09.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2000 р. за N 751/4972, яким затверджено правила тримання осіб, узятих під варту, і засуджених у слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань, передбачено, що особи, узяті під варту, і засуджені при потребі невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині слідчого ізолятора, направляються до найближчих лікувально-профілактичних закладів територіальних органів охорони здоров'я. Про направлення таких осіб до лікувального закладу сповіщається особа, яка розглядає справу, або орган, у провадженні якого перебуває справа. Відповідальність за своєчасний виклик медпрацівника, термінове вивезення хворого та його надійну охорону несе начальник установи.

Згідно статті 11 Закону України «Про попереднє увязнення» порядок надання увязненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє увязнення, державних та комунальних закладів охорони здоровя, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоровя з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоровя України 10.02.2012 року №239/5/104 медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоровя за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоровя. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоровя та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоровя з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоровя, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоровя та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоровя з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоровя особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоровя особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоровя відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоровя. У разі госпіталізації особи, узятої під варту, до закладів охорони здоровя керівництво СІЗО повідомляє особу або орган, у провадженні яких перебуває кримінальна справа, а також родичів особи, узятої під варту, або її законного представника.

Підсудний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які віднесені кримінальним законом до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів і передбачають покарання понад 10 років позбавлення волі.

На даний час будь-яких даних, щодо погіршення здоровя підсудного ОСОБА_5 до такого стану, що він не може утримуватися під вартою, суду не надано. Окрім того керівництво Закарпатської УВП №9, де утримується підсудний ОСОБА_5, жодного разу не зверталося до суду з вимогою щодо неможливого подальшого утримання того під вартою в умовах СІЗО у звязку з погіршенням стану здоровя.

З урахуванням вищевикладеного, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись пунктом 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ст.ст.165, 273 КПК України (у редакції Закону 1960), суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_5 із взяття під варту на інший, не повязаний із утриманням під вартою відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Довжанин