Провадження №1-кп/761/1043/2015
В И Р О К
іменем України
09 жовтня 2015 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Березанською виправною колонією №95

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0009187 від 29 серпня 2014 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 9 листопада 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що складає 850 гривень, 5 червня 2013 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці, 8 листопада 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70,ч.4 ст. 70,72 КК України 2 років 6 місяців позбавлення волі , 16 вересня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв порушення правил адміністративного надзору за наступних обставин :

Так, 13 червня 2014 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 було звільнено від покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.2 Закону України « Про амністію в 2014 році» зі змінами, згідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06 травня 2014 року за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2013 року та встановлено відносно нього адміністративний нагляд терміном на 1 рік, обмеженнями якого є : заборона виходу з будинку (квартири) з 21 години до 5 години ранку, заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та роз пиття спиртних напоїв , реєстрація в РВ УМВС України по місцю мешкання 2 рази на місяць , заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста).

При звільненні з місць позбавлення волі, 23 червня 2014 року ОСОБА_4 було оголошено ухвалу про встановлення йому адміністративного надзору та зобов`язання у триденний термін ,а саме до 26 червня 2014 року з`явитися до органів внутрішніх справ за місцем подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та стати на адміністративний облік,що про він власноручно поставив свій особистий підпис у довідці про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Однак, ОСОБА_4 , починаючи з 27 червня 2014 року до 28 серпня 2014 року,з метою ухилення від адміністративного нагляду, не маючи на те поважних причин, самовільно в триденний термін на адміністративний облік у органах внутрішніх справ за обраним місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у Шевченківському РУ ГУ МВС України в м. Києві не став та в результаті чого в подальшому не з`являвся на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв порушення правил адміністративного нагляду неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю та пояснив, що він вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 8 листопада 2013 року був засуджений за ч.1 ст. 309,ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2014 року його було звільнено від покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.2 Закону України « Про амністію в 2014 році» та встановлено відносно нього адміністративний нагляд терміном на 1 рік , обмеженнями якого було: заборона виходу з квартири з 21 години до 5 години ранку, заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах з метою придбання та роз пиття спиртних напоїв , реєстрація в РВ УМВС України за місцем мешкання 2 рази на місяць, заборона виїзду в особистих справах за межі міста. При звільненні з місць позбавлення волі йому було оголошено ухвалу про встановлення адміністративного надзору та зобов`язання у триденний термін, а саме до 26 червня 2014 року з`явитися до органів внутрішніх справ за місцем подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та стати на адміністративний облік,що про він власноручно поставив свій особистий підпис у відповідній довідці. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі він не став проживати за обраним місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 , а проживав у знайомих у інших місцях,не став на адміністративний облік у Шевченківському РУ ГУМВС України в м. Києві та в подальшому не з`являвся на реєстрацію в органи внутрішніх справ за місцем проживання.

16 вересня 2014 року він був затриманий за вчинення іншого кримінального правопорушення , за який він був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. В скоєному щиросердечно кається.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 порушив правила адміністративного нагляду, а саме: неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 395 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем відбування покарання.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено .

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення за даним вироком вчинено ОСОБА_4 до постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року, суд вважає за необхідне застосувати при призначенні йому остаточного покарання положення ст.70 ч.4 КК України, за правилами, передбаченими

ст. 72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, тобто один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді арешту строком на 3 ( три) місяці.

На підставі ст. ст. 70 ч.4, 72 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати покарання за попереднім вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визначив остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 ( одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16 вересня 2014 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1