Справа № 590/1079/15-к
Провадження № 1-кп/590/103/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
" 21" грудня 2015 р. Ямпільський районний суд Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000223 від 04.10.2015 року відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
-27.08.2008 Ямпільським районним судом Сумської області за ст. 162 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
-21.01.2009 Ямпільським районним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч.1, 121 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років;
-28.01.2015 Ямпільським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, суд
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи особою, раніше неодноразово судимою, у тому числі за скоєння умисного корисливого злочину проти власності, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч. 1 КК України, судимість за скоєння яких не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків з попередніх судимостей не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:
Так, ОСОБА_5 близько 16 год. 30 хв. 03 жовтня 2015 року, перебуваючи поблизу будинку по вулиці Комінтерна, 38, в м. Дружба Ямпільського району Сумської області зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом з дитинства II групи з діагнозом "ДЦП" та проживає неподалік по АДРЕСА_3 . При зустрічі ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 з проханням дати йому грошей не називаючи при цьому суми коштів, яка йому потрібна. На це прохання ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що грошей у нього із собою немає, оскільки всі гроші він передає соціальному працівнику, який здійснює за ним догляд.
В подальшому, у цей же час близько 16:30 год. того ж дня 03.10.2015 ОСОБА_5 , діючи умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 удар кулаком правої руки по голові, а саме в обличчя в область верхньої губи, від якого потерпілий відхилився назад, і, за таких обставин застосував до потерпілого ОСОБА_6 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього.
Внаслідок вищезазначених умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді садна над верхньою губою, яке відповідно до висновку проведеної у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи № 62 від 07.10.2015 кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження. При цьому, характер наявного у потерпілого ОСОБА_6 тілесного ушкодження свідчить про те, що воно утворилося від ударно-ковзуючої дії тупого предмету, характерні особливості травмуючої поверхні якого в пошкодженні не відобразилися, однак це ушкодження могло утворитися в результаті нанесення удару кулаком правої руки в обличчя.
Одразу після цього, скориставшись тими обставинами, що потерпілий ОСОБА_6 є інвалідом дитинства II групи та, у зв`язку із несподівано нанесеним йому ударом в обличчя та отриманим тілесним ушкодженням, не зміг чинити йому активного опору, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, із застосуванням фізичної сили, ривком вихопив господарську сумку з правої руки потерпілого і, таким чином, відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 , тобто чужим майном, а саме:
1) господарською сумкою синього кольору, вартістю 4 грн. 95 коп., у якій знаходилися:
2) 1 шт. буханка житнього формового хліба вагою 0,8 кг, вартістю 7 грн. 35 коп.;
3) чоловічий гаманець, виготовлений із штучної шкіри, розмірами 18 см х 8 см із застібкою -"кнопка", вартістю 56 грн. 00 коп. у якому в цей час також знаходилися грошові кошти у сумі 3 грн. 00 коп., а всього, таким чином, з урахуванням висновків проведеної у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи № 296 від 07.10.2015, відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 майном на загальну суму 71 грн. 30 коп.
Зазначене, відкрито викрадене належне потерпілому ОСОБА_6 майно - господарча сумка, в якій знаходилися буханка житнього хліба та гаманець із грошовими коштами у сумі 3,00 гривні, ОСОБА_5 забрав із собою, після чого, не реагуючи на голосні вимоги потерпілого ОСОБА_6 негайно повернути належне йому майно, швидко залишив місце скоєння злочину і, в подальшому, розпорядився вказаним викраденим майном на власний розсуд, і, таким чином заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 71 гривня 30 копійок.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.186 КК України, так як він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 71,30 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 2 статті 186 КК України винним себе визнав повністю, при цьому надав свідчення про те, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 03 жовтня 2015 року близько 16-30 год. відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 , який є інвалідом ІІ групи ДЦП, попередньо вдаривши останнього ладонню правої руки в обличчя, від якого потерпілий похилився назад, господарську сумку, у якій знаходилися буханка житнього хліба, чоловічий гаманець, в якому знаходилось 3,00 грн., що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 , після цього гроші забрав собі, а сумку з хлібом одразу викинув, причину скоєння злочину не пояснив. Протиправність своїх дій усвідомлює. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карат.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів, що стосуються процесуальних витрат.
За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та його дії суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України, так як він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 71,30 грн.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_5 злочину, який належить до тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, в якості обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи, що перебуває в безпорадному стані, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з урахуванням всіх цих обставин, а також з врахуванням позиції потерпілого у кримінальному проваджені, який своєю заявою просив суворо не карати обвинуваченого та пробачив ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину, передбаченого частини 2 статті 186 КК України в межах санкції статті в мінімальному розмірі у виді позбавлення волі.
Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на загальну суму 245 грн. 52 коп.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370,374 КПК України суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Почати рахувати строк відбуття покарання з 21.12.2015 року.
Речові докази: господарська сумка синього кольору, 1 шт. буханка житнього формового хліба вагою 0,8 кг; чоловічий гаманець, виготовлений із штучної шкіри, розмірами 18 см х 8 см із застібкою -"кнопка" - вважати повернутими власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи 245 грн. 52 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1