Справа № 615/1438/15-к
У Х В А Л А
Іменем України
28.08.2015 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю особи, яка подала скарги - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
в с т а н о в и в:

26.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого СВ Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) (далі - Валківського РВ) ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, які містяться в поданій ним заяві від 25.08.2015 року за № 2248 ЄО, та розпочати досудове розслідування.

Зі змісту скарги ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що 25.08.2015 року близько 15-25 год. за № 2248 ЄО оперативний черговий Валківськго РВ зареєстрував його заяву, адресовану на ім`я слідчого ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.384 КК України.

На думку ОСОБА_3 , в даній заяві він навів обставини та докази, що їх підтверджують, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, яка завідомо знаючи, що справа про її притягнення до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП розглядалася 02.10.2012 року на засіданні адміністративної комісії, на якому вона була відсутньою, будучи допитаною 25.12.2013 року слідчим в якості свідка у встановленому порядку по кримінальному провадженню № 0000054 від 27.11.2012 року, внесеному до ЄРДР за ст.383 КК України, з метою уникнення її чоловіка ОСОБА_6 від відповідальності за ч.1 ст.383 КК України, надала слідчому завідомо неправдиві показання, повністю перекручуючи факти, що встановлені по даному кримінальному провадженню та мають важливе значення для встановлення істини, зокрема, про те, що після засідання адміністративної комісії її чоловік ОСОБА_6 звинуватив скаржника в крадіжці бідонів з території їх домоволодіння.

Вважає, що показаннями свідків ОСОБА_7 (а.с.37), Забари (а.с.41), ОСОБА_8 (а.с.45), Калюжного (а.с.53), ОСОБА_9 (а.с.37) та даними протоколів засідання адміністративної комісії № 3 від 04.09.2012 року (а.с.60), № 4 від 02.10.2012 року, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000054, спростовують наведені завідомо неправдиві показання ОСОБА_5 та встановлюють, що заяву про нібито викрадення ним бідонів ОСОБА_6 зробив під час засідання адміністративної комісії 04.09.2012 року, де розглядалося питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП за спалювання ТПВ в присутності ст.ДІМ ОСОБА_10 службової особи органу дізнання; засідання адміністративної комісії про притягнення ОСОБА_5 за ст.152 КУпАП за не прибирання буряну перед домоволодінням, куди вона була запрошена та отримала постанову, яку в подальшому оскаржила, відбулося не 04.09.2012 року, а 02.10.2012 року за відсутності ОСОБА_10 і ОСОБА_6 .

Проте, на думку скаржника, в порушення вимог ч.ч.1,5 ст.214 КПК України слідчий не вніс відомості, що містяться в його заяві та можуть свідчити про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини. Вказав, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 ще не закінчено, але з`ясування неправдивості наданих свідком ОСОБА_5

показань має важливе значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, оскільки обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, є повідомлення про злочин службовій особі органу дізнання.

Пояснив, що свідок ОСОБА_5 була допитана слідчим в рамках зазначеного кримінального провадження в якості свідка в установленому порядку зі складенням протоколу допиту, а отже, на його думку, була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. З дозволу слідчого Комунарова він знайомився з матеріалами кримінального провадження, в ході чого виявив, що свідок ОСОБА_5 надала слідчому завідомо неправдиві показання, що свідчить про вчинення нею злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Допускає можливість та доцільність приєднання поданої ним заяви від 25.08.2015 року за № 2248 ЄО до матеріалів кримінального провадження № 0000054 для перевірки викладених в ній обставин органом досудового розслідування в сукупності з іншими доказами.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 прийнята та зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Валківського РВ 25.08.2015 року за № 2248. На даний час по заяві проводиться перевірка у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», за результатами якої буде прийнято рішення у встановлені законом строки, в тому числі вирішується питання про приєднання її до матеріалів кримінального провадження № 0000054 для перевірки достовірності показань свідка ОСОБА_5 в ході досудового розслідування. Вважає, що на сьогоднішній день подана ОСОБА_3 скарга - передчасна.

Заслухавши пояснення скаржника і слідчого, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, якому присвячено главу 26 КПК України є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу і відповідно до ст.7 КПК України однією із засад кримінального провадження.

Окремими пунктами ч.1 ст.303 КПК України визначено предмети оскарження і залежно від цього їх суб`єкти, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань оскаржується заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Застосований у ч.1 ст.303 КПК України підхід дозволяє впорядкувати та максимально конкретизувати підстави і порядок оскарження чітко визначеними суб`єктами відповідних процесуальних рішень.

Така конструкція цією норми має і неабияке практичне значення, адже позбавляє процедуру оскарження процесуальних рішень певної невизначеності, а слідчі підрозділи і прокуратуру зайвої завантаженості, яка відволікає їх від виконання основних функцій з розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України.

Згідно Положень про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджених Наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Заяви, що не містять ознак кримінального правопорушення, вносяться до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та розглядають в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

З огляду на зазначені норми закону, обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосується лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

За змістом ст.384 КК України об`єктом даного злочину є діяльність суду, органів, які сприяють йому в здійсненні правосуддя.

Згідно положень ч.4 ст.95 КПК України суд може ґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилався на них.

Ч.2 ст.94 КПК України визначає, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.96 КПК України сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, а саме фотокопії заяви ОСОБА_3 , що прийнята та зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Валківського РВ 25.08.2015 року за № 2248, скаржник просить внести відомості даної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Заява містить викладення показань свідка ОСОБА_5 , які зі слів ОСОБА_3 містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000054, та перелік доказів, що містяться там же, які, на думку скаржника, спростовують наведені завідомо неправдиві показання свідка.

Дані про розгляд заяви ОСОБА_3 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» станом на 28.08.2015 року відсутні. Зі слів слідчого перевірка заяви ще проводиться, передбачені законом строки цієї перевірки не закінчилися.

Аналізуючи приведені вище норми законодавства, з урахуванням положень ст.214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що дії службових осіб Валківського РВ відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки заява ОСОБА_3 від 25.08.2015 року за № 2248 прийнята, зареєстрована та перебуває на розгляді у встановленому законом порядку, тому у задоволенні його скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) ОСОБА_4 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що містяться в його заяві від 25.08.2015 року за № 2248 ЄО та можуть свідчити про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, і розпочати розслідування відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1