АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 11-1054/11
Справа № 11-1054/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Слюсаренко О.В.
Категорія: ч.1 ст.309 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року липня місяця 12 дня

Колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - Ришкової Н.М.

суддів: Дубченка А.П., Шевцової В.Г., за участю прокурора - Купріянова І.І., засудженого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 06 травня 2011 року, -

встановила:

цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше засудженого: 14 квітня 1999 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.1 ст. 142, ч.3 ст. 222 КК України; 26 січня 2000 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 102 КК України; 23 вересня 2003 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.121 КК України, прожив.: ІНФОРМАЦІЯ_4.

засуджено за ч.1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі відкритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислюється з дня прибуття до кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Міра запобіжного заходу залишена - підписка про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Херсонської обласної психіатричної лікарні 448 грн. 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області за проведення експертизи у розмірі 418,86 грн. Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, він 18 грудня 2010 року, біля 08:30 год., перебуваючи біля ПВК №90 по вул. Некрасова, 234 в м. Херсоні, незаконно, шляхом прийняття в дар від невстановленої слідством особи, придбав для власного вжитку речовину, яка відповідно до висновку експертизи №23-х від 12 січня 2011 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 7,69г., яку незаконно зберігав при собі в кишені спортивном куртки до моменту вилучення працівниками міліції 18 грудня 2010 року, о 10:34 год.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої! інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи, вірність кваліфікації дій, доведеність вини у скоєному злочині, просив вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину внаслідок його надмірної мякості, та грубим порушенням кримінально-процесуального закону. Вказує що суд при призначенні покарання хоча і послався на ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного злочину ОСОБА_1, проте, фактично їх не врахував. Так, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_1 раніше судимий, та відсутність обставин, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Також, вказує, що суд в порушення вимог ст. 334 КПК України, не дав оцінки зібраним по справі доказам, не вказав мотиви вчиненого злочину, форму вини. Просив вирок районного суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні злочину, просить змінити обране судом першої інстанції покарання на виправні роботи за місцем роботи, зважаючи на те, що на його утриманні перебуває

мати похилого віку, за якою здійснює догляд та надає матеріальну допомогу, а також

наявність постійного місця проживання та роботи, тому просив вирок суду змінити в

частині призначеного покарання.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вважає, що вирок суду винесено без зясування істотних обставин справи, з порушенням процесуальних норм права, тому він підлягає скасуванню як незаконний. Так, суд не усунув протиріччя в показах свідків, які були понятими та працівниками міліції, щодо маси речовини вилученої у ОСОБА_1 вважає, що в ході досудового слідства була допущена фальсифікація ряду процесуальних документів, законність яких ставить під сумнів, порушене право на захист ОСОБА_1 та вимоги ст.22 КПК України щодо всебічного повного та обєктивного дослідження доказів. Просив вирок районного суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити прокурору для організації додаткового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляції державного обвинувача та не підтримав апеляції засудженого та його захисника, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, апеляцію захисника адвоката ОСОБА_2 не підтримав, проти апеляції прокурора теж заперечував, в останньому слові просив вирок суду в частині обраного покарання змінити, призначивши йому покарання у виді виправних робіт за місцем роботи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_1 та його захисника не підлягають задоволенню.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом грунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому засіданні доказах, викладених у вироку, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Свої доводи про винуватість ОСОБА_1 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд першої інстанції обґрунтував дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 18 грудня 2010 року, в якому зафіксовано факт виявлення і вилучення у ОСОБА_1 речовини рослинного походження (а.с.4)

- висновком експертизи №23-х від 12 січня 2011 року, згідно якого вилучена у ОСОБА_1 речовина являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс масою 7,69г. (а.с.14-15).

- показаннями свідка Ліхнова-І.І. та ОСОБА_4, з яких вбачається, що 18 грудня 2010 року ними у присутності двох понятих у ОСОБА_1 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка була запакована та прошита на місці виявлення.

- показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що в їх присутності у ОСОБА_1 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яку було опечатано та прошито в їх присутності. Підтвердили наявність їх підписів на протоколі огляду та контрольних талонах на речових доказах.

- постановою про залучення речових доказів (а.с.18), а також оглянутими в ході судового слідства речовими доказами та інше.

Тому доводи захисника, що вирок суду винесено без зясування істотних обставин справи, неповно та не обєктивно не заслуговують на увагу.

Суд вірно на думку колегії суддів критично віднісся до показів підсудного та адвоката ОСОБА_2 щодо невідповідності кількості вилученого у підсудного наркотичного засобу тій кількості, яка вказана у висновку експерта №23-х від 12 січня 2011 року, оскільки вони протирічять як матеріалам справи, так і показам самого підсудного, даних ним на досудовому слідстві, показанням свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Суд першої інстанції також обґрунтовано не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо кількості вилученого у ОСОБА_1 наркотичного засобу, так як вказані особи не мають спеціальних знань, та не в змозі візуально визначити масу наркотичного засобу.

Крім того, згідно висновку експерта №23-х від 12 січня 2011 року упаковка обєкта наданого на дослідження не порушена, забезпечує зберігання об'єкту, та запобігає несанкціонованому доступу, а надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження буро-зеленого кольору з пряним запахом є особливо-небезпечним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 7,69г.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_2, що вилучений у ОСОБА_1 канабіс був у значно меншому обємі, ніж це зазначено у висновку експертизи, є необґрунтованими та спростовується матеріалами справи.

Безпідставними є і доводи апеляції захисника ОСОБА_2 що суд не усунув протиріччя в показаннях свідків по справі - працівників міліції та понятих. Як вбачається з вироку суду, суд дав їм належну оцінку, детально проаналізувавши показання кожного свідка та прийшов до певних висновків, зазначених в вироку, прийнявши показання одних свідків в якості доказів по справі та спростувавши інші..

Доводи адвоката ОСОБА_2 про порушення працівниками міліції права на захист ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, так як 10 січня 2011 року постановою слідчого адвокат ОСОБА_2 був допущений в якості захисника ОСОБА_1Г.(а.с.26), та приймав участь при предявленні обвинувачення, допиті обвинуваченого та ознайомленні з матеріалами кримінальної справи, що свідчить про те, що ОСОБА_1 в повній мірі реалізував своє право на забезпечення захисником.

Проведеною прокуратурою Суворовського району м. Херсона перевіркою не встановлено фактів застосування недозволених методів слідства з боку працівників Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області до ОСОБА_1 під час досудового слідства по кримінальній справі за його обвинуваченням .(а.с.86-88).

Доводи захисту щодо фальсифікації справи в ході досудового слідства були предметом дослідження в ході судового слідства та не знайшли свого підтвердження.

Не заслуговують на увагу як неконкретні, необґрунтовані, та такі, що суперечать матеріалам справи, доводи, викладені в апеляції прокурора, що суд не дав оцінки зібраним по справі доказам, не вказав мотиви вчиненого злочину, форму вини.

Що стосується призначеного покарання, то суд першої інстанції, призначаючи покарання врахував ступінь тяжкості злочину, особу підсудного, який характеризується посередньо, відсутність обставин, що помякшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину, а також ті обставини на які посилається прокурор в своїй апеляції, та призначив покарання у виді обмеження волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі відкритого типу, що є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відсутні підстави для призначення більш суворого покарання або помякшення покарання.

Підстав для призначення засудженому покарання у виді виправних робіт, колегія суддів не вбачає і з тієї причини, що відповідно наданій апеляційному суду довідці ОСОБА_1 працює у приватного підприємця по трудовій угоді тимчасово.

Будь-яких порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при дослідженні і оцінки наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_1, суд першої інстанції не допустив і вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.309 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_1, та його захисника ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 06 травня 2011 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)