справа № 482/1854/15-к В И Р О К
Іменем України
05 листопада 2015 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись судом про дату, час і місце судового розгляді даної справи. Від потерпілого ОСОБА_8 на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
Раніше судимий ОСОБА_3 , після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не встав і в період незнятої та непогашеної судимості повторно вчинив ряд злочинів за наступних обставин.
Так, в ніч з 28.02.2014 року на 01.03.2014 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 разом з іншою неповнолітньою особою, справа у відношенні якого досудовим розслідуванням була виділена в окреме провадження, знаходився біля бару «ПП ОСОБА_9 », що розташований по АДРЕСА_3 .
В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна і він запропонував неповнолітньому який був разом з ним вчинити крадіжку продуктів харчування, цигарок та алкогольних виробів з приміщення вказаного бару, який належить ОСОБА_6 , на що цей неповнолітній дав свою згоду.
Реалізуючи злочинні корисливі наміри, направлені на таємне викрадення майна з приміщення бару ПП « ОСОБА_9 », ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, протиправно, разом з цим неповнолітнім, з метою наживи та збагачення, відразу підійшли до території бару, перелізли через кам`яну огорожу бару, де опинившись на задньому подвір`ї території цього бару.
Там, ОСОБА_3 , тягнучи до себе вхідні металеві двері бару, відхилив їх, а неповнолітній, що був з ним, за допомогою металевої палиці, яку знайшов неподалік, відчинив внутрішній засув вказаних дверей, на який вони були зачинені, після чого вони вдвох проникли в середину приміщення бару.
Знаходячись в примущенні бару, ОСОБА_3 з-за барної стійки таємно від неповнолітнього викрав мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, вартістю 500 грн., який належить реалізатору бару ПП « ОСОБА_9 » ОСОБА_7 .
Також, ОСОБА_3 спільно з цим неповнолітнім проникли в складське приміщення бару, де взяли два мішки, що належать власниці бару ОСОБА_6 , які для потерпілої матеріальної цінності не мають і після чого, викрали з приміщення бару товаро-матеріальні цінності, майно, яке належить ОСОБА_6 та яке поскладали у вказані мішки, а саме: 20 пачок цигарок «Прима Люкс», вартістю 10 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 200 грн.; 60 пачок цигарок «Столичні», вартістю 4 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 240 грн.; 45 пачок цигарок «Політ», вартістю 4, 50 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 202, 50 грн.; 40 пачок цигарок «Прима Оптима», вартістю 9, 5 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 380 грн.; 8 пачок цигарок «Прилуки», вартістю 9, 25 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 74 грн.; 10 пачок цигарок «Вінстон», вартістю 13, 50 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 135 грн.; 24 пачки цигарок «Бонд», вартістю 11 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 264 грн.; 10 пачок цигарок марки «Мальборо», вартістю 15, 50 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 155 грн.; 30 пачок цигарок «LD Violet», вартістю 10 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 300 грн.; 70 пачок цигарок «Monte Carlo», вартістю 11 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 770 грн.; 30 пачок цигарок «LD», вартістю 9 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 270 грн.; 30 пачок цигарок «President», вартістю 9 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 270 грн.; 10 пачок цигарок «LM», вартістю 11, 50 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 115 грн.; 1 пляшку алкогольного напою «Marengo», вартістю 38 грн.; 1 пляшку горілки «Зелена Марка», вартістю 73,70 грн.; 1 пляшку горілки «Малинівка», вартістю 49,80 грн.; 5 пляшок вина «Шампанське», вартістю 25, 75 грн. за 1 пляшку, загальною вартістю 128, 75 грн.; 1 пляшку коньяку «Шабський», об`ємом 0,5л, вартістю 62 грн.; 3 пляшки коньяку «Шабський», об`ємом 0,3 л кожна, вартістю 33 грн. за 1 пляшку, загальною вартістю 99 грн.; 1 пляшку напою «Ліонель», вартістю 44 грн.; 3 пляшки коньяку «Ай Петрі», вартістю 25 грн. за 1 пляшку, загальною вартістю 75 грн.; 2 пляшки напою «Марсель», вартістю 54 грн. за 1 пляшку, загальною вартістю 108 грн.; 1 пляшку вина шампанського «Крим», вартістю 25 грн.; 2 банки напою «Red Bull», об`ємом 0, 3 л. кожна, вартістю 15, 75 грн. за 1 банку, загальною вартістю 31,50 грн.; 1 банку напою «Red Bull», об`ємом 0, 5 л. кожна, вартістю 19 грн.; 2 банки напою «Energy», вартістю 5 грн. за 1 банку, загальною вартістю 10 грн.; 12 банок напою «Non Stop», об`ємом 0,5 л кожна, вартістю 11, 5 грн. кожна, загальною вартістю 138 грн.; 9 банок напою «Non Stop», об`ємом 0,3 л кожна, вартістю 7, 5 грн. кожна, загальною вартістю 67,50 грн.; 6 банок напою «King Bridge», вартістю 12, 40 грн. за 1 банку, загальною вартістю 74,40 грн.; 6 банок напою «Revo», вартістю 14, 60 грн. за 1 банку, загальною вартістю 87,60 грн.; 27 запальничок, вартістю 3, 50 грн. кожна, загальною вартістю 94,50 грн.; 7 запальничок, вартістю 7,15 грн. кожна, загальною вартістю 50,05 грн.; 5 запальничок, вартістю 2 грн. кожна, загальною вартістю 10 грн.; 5 великих упаковок чіпсів, вартістю 13 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 65 грн.; 8 середніх упаковок чіпсів, вартістю 8 грн. кожна, загальною вартістю 64 грн.; 10 малих упаковок чіпсів, вартістю 3 грн. кожна, загальною вартістю 30 грн.; одну велику упаковку горішків, вартістю 10 грн.; 7 середніх упаковок горішків, вартістю 5 грн. кожна, загальною вартістю 35 грн.; 11 малих упаковок горішків, вартістю 3 грн. кожна, загальною вартістю 33 грн.; 30 упаковок жувальних гумок «Dirol», вартістю 3, 65 грн. кожна, загальною вартістю 109,50 грн.; 3 картки поповнення рахунку мобільного оператора «Київстар», вартістю 44 грн. кожна, загальною вартістю 132 грн.; 5 карток поповнення рахунку мобільного оператора «МТС», вартістю 44 грн. кожна, загальною вартістю 220 грн.; 2 картки поповнення рахунку мобільного оператора «Лайф», вартістю 12 грн. кожна, загальною вартістю 24 грн., а також гроші у сумі 1091 грн.
Заволодівши та утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 та цей неповнолітній з місця вчинення злочину зникли тим же шляхом, що й потрапили туди, а після цього поділи викрадене майно між собою і розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили власниці бару - ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 6474,80 гривень, а потерпілій ОСОБА_7 , власниці викраденого мобільного телефону, ОСОБА_3 спричинив матеріальної шкоди на суму 500 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальний злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Крім того, ОСОБА_3 , в ніч з 28.02.2014 року на 01.03.2014, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, посягаючи на моральні засади суспільства та на установленні до виховання підростаючого покоління правовідносини, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, з метою втягнення останнього в злочинну діяльність, знаходячись з неповнолітнім ОСОБА_10 біля бару ПП «Коваленко», що на вул. Набережній,53, в с. Піски Новоодеського району, шляхом висловлювання останньому усної пропозиції про вчинення таємного викрадення чужого майна запропонував йому скоїти крадіжку продуктів харчування, цигарок та алкогольних напоїв з вказаного бару, на що останній погодився, чим викликав у неповнолітнього ОСОБА_10 корисні бажання приймати участь у цьому викраденні, тобто втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність.
Після цього, діючи умисно, протиправно, таємно, спільно та за попередньою змовою між собою, реалізуючи корисливі домовленості, вони вдвох, таємно викрали з бару ПП ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_3 гроші та товарно-матеріальні цінності, чим спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6474,80 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальний злочин, що передбачений ч.1 ст.304 КК України, тобто втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Також, 09.07.2015 року, близько 05години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на березі річки Південний Буг, неподалік с. Піски Новоодеського району Миколаївської області, побачив там автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , а через автомобільне скло побачив, що в салоні автомобіля знаходиться барсетка, внаслідок чого у нього виник умисел на викрадення цієї барсетки, так як він розумів, що в ній можуть знаходитися цінні речі.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення барсетки ОСОБА_8 із зачиненого автомобіля, ОСОБА_3 , впевнившись, що його дії будуть таємними, діючи умисно, повторно, протиправно, взяв камінь, що знаходився поруч з автомобілем, яким розбив праве заднє скло вказаного автомобіля та через виниклий отвір витяг з салону автомобіля вказану барсетку, вартістю 250 грн., після чого відкрив барсетку та, побачивши що там знаходяться грошові кошти у сумі 1400 грн., гаманець чорного кольору, який для ОСОБА_8 матеріальної цінності не представляє, документи, утримуючи викрадене при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1650 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальний злочин, що передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Крім того, 09.07.2015 року, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , пошкодивши праве бокове скло у салоні автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , що стояв на березі ріки Південний Буг, неподалік с. Піски Новоодеського району Миколаївської області, та вчиняючи викрадення із салону цього автомобіля барсетку, відразу ж відчинив її та виявив у середині неї паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 12 червня 1997 року, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 , та діючи з корисливих мотивів вирішив ними заволодіти.
Утримуючи викрадені документи при собі, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, а згодом розпорядився викраденими документами на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальний злочин, що передбачений ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.
Завдана злочинами матеріальна шкода, була частково відшкодована потерпілим, шляхом повернення обвинуваченим частини викраденого майна потерпілим в ході досудового розслідування справи.
Цивільні позови потерпілими по даній справі не заявлялися.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованих йому в провину злочинах, що передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.3 ст.357 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним за попередньою змовою у групі з неповнолітнім ОСОБА_11 таємного викрадення майна з приміщення бару ПП ОСОБА_9 в с. Піски Новоодеського району, визнавши всі обставини цього обвинувачення, в тому числі і розмір заподіяної ним матеріальної шкоди. Також визнав факт втягнення ним неповнолітнього ОСОБА_12 в скоєння цього злочину, зазначивши, що він знав про те, що останній є неповнолітнім, а також визнав факт та всі обставини викрадення ним барсетки з грошима і документами з автомобіля «Шкода», що належить ОСОБА_13 та розмір заподіяної матеріальної шкоди, пояснивши, що він дійсно вчинив всі ці злочини, не думаючи на той час про можливі для себе негативні наслідки цих своїх дій. В скоєному кається, просячи суд при визначені йому покарання застосувати ст.ст.69 та 75 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, з випробуванням, запевняючи суд в тому, що більше злочинів вчиняти не буде.
Вислухавши покази допитаного в суду обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цих злочинів, що передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.3 ст.357 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмових заяв потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про злочин, витягів з ЄРДР, документів про вартість викраденого майна, протоколів огляду місць вчинення злочинів, акту інвентаризації майна, що було викрадено з бару, протоколу огляду місця пригоди, під час якого було виявлено частину викраденого майна з бару, збережної розписки потерпілої ОСОБА_6 , з протоколу огляду викраденого ОСОБА_3 мобільного телефону у ОСОБА_7 , довідки про вартість мобільного телефону, з обставин викладених в протоколах про проведення слідчого експерименту, з участю обвинуваченого ОСОБА_3 , з метою перевірки його показів по факту вчинення викрадення майна з бару, з протоколів огляду місця пригоди і автомобіля «Шкода», належного ОСОБА_8 , виявлених на місці пригоди викрадених документів, довідки про вартість барсетки, протоколу проведення слідчого експертименту з участю обвинуваченого ОСОБА_3 з метою перевірки його показів, дійсно вбачається і підтверджуються факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 цих злочинів, що інкримінуються йому в провину.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх інших фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував його захисник та прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення, а саме щодо виклику до суду і допиту потерпілих та свідків обвинувачення..
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах, повністю доведена дослідженими в суді доказами, в тому числі і його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.3 ст.357 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.3 ст.357 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, вчинив втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто злочин, що передбачений ст. 304 ч.1 КК України, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин, що передбачений ч.2 ст.185 КК України, а також вчинив незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом, тобто злочин, що передбачений ст.357 ч.3 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється працездатним громадянином України, який не мав постійної роботи, перебуває на військовому обліку в Новоодеському РВК, на обліку у лікаря психіатра, не одружений, неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, має матір, яка з його слів тяжко хворіє, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, судимості за вчинення яких в законом встановленому порядку не зняті і не погашені.
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №488 від 02.10.2015 року, обвинувачений визнаний осудним, таким, що міг віддавати звіт своїм діям та міг керувати ними.
Завдана злочинами матеріальна шкода потерпілим була частково відшкодована на досудовому розслідуванні.
Цивільний позов потерпілими особами по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує не тільки ступінь тяжкості та характер скоєних ним злочинів, але і враховує обставини їх скоєння, причини та умови, що привели обвинуваченого до їх скоєння, враховує обставини, що характеризують його особу, в тому числі, його матеріальний, сімейний стан, задовільний стан здоров`я, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що як обтяжують, так і пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєні обвинуваченим злочини, що передбачені ст.ст.185ч.3, 304ч.1 КК України відносяться до категорії тяжких, ч.2 ст.185 КК України до категорії середньої тяжкості, а ч.3 ст.357 КК України до невеликої тяжкості.
Серед обставин, що обтяжуть покарання обвинуваченому, суд враховує зазначену в обвинувачені обставину, як рецидив злочинів.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, його каяття у скоєному, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, часткове відшкодування і повернення майна потерпілим.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням як характеру та ступеня суспільної небезпечності вчинених діянь, так і тяжкості скоєного, з урахуванням особи обвинуваченого, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України, так як наявність сукупності цих кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступеня тяжкості вчинених ним злочинів.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
Суд, зазначає, що обвинувачений вчинив декілька злочинів, серед яких є два тяжких. Вчинив ці злочини в період не знятої та негашеної судимості за попередньо вчинені злочини, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі і, знову вчинив нові інкриміновані йому в провину злочини незадовго після звільнення з місць позбавлення волі. Ряд із цих інкримінованих в провину обвинуваченому злочинів, він вчинив після того, як про попередні вчинені ним злочини вже стало відомо правоохоронним органам і обвинувачений знав про те, що ведеться по ним розслідування.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєних злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що обтяжують та пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68, 70 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання за ч.2 та ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлені волі, без застосування ст.69 КК України, а за ч.3 ст.357 КК України у виді арешту, а остаточне покарання з урахуванням вищевикладених обставин, що пом`якшують йому покарання, у виді позбавленні волі, саме шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження в майбутньому вчинення ним нових злочинів.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
На досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду від 29.09.2015 року обвинуваченому ОСОБА_3 по даній справі кримінального провадження було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва, строк дії якої визначено до 28.11.2015 року, тому на час до набрання вироком законної сили, обраний обвинуваченому запобіжний захід, слід залишити без зміни.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочинів, що передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.3 ст.357 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 4 (чотири) роки
-за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавленні волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
-за ч.3 ст.357 КК України у виді арешту на строк 1 місяць.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбування покарання, весь час перебування під вартою, з 29 вересня 2015 року по день набрання даним вироком суду законної сили.
Обраний ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду від 29.09.2015 року обвинуваченому ОСОБА_3 по даній справі кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва, до набрання даним вироком суду законної сили, - залишити без зміни.
До набрання вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.
Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку направляється поштовим відправленням.
Головуючий: