Ухвала
іменем україни
16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який здійснює повноваження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2015 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, засуджено

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн;
- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 680 грн.
На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності з дня вчинення ним злочину.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ДП НВКГ «Зоря-Машинпроект» матеріальну шкоду в розмірі 4704,00 грн.

ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він, працюючи водієм цеху № 60 ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом використання завідомо підроблених офіційних документів про своє проживання в готелі «Адрія» з 19 липня по 21 липня 2011 року, з 28 липня по 30 липня 2011 рокута з 09 серпняпо 12 серпня 2011 року за обставин, викладених у вироку, завдав згаданому підприємству шкоду на загальну суму 4704 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасовано, а провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримати.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати постановлену щодо ОСОБА_6 ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на те, що апеляційний суд зібрані у провадженні докази безпосередньо не досліджував, а тому, на його думку, не мав права надавати цим доказам іншу оцінку, ніж ту, яку було надано місцевим судом.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку касаційної скарги з підстав, викладених у ній, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 вирок місцевого суду щодо того було скасовано, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що, згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суб`єктивна сторона злочинів, у вчиненні яких звинувачено ОСОБА_6 (ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України ), передбачає наявність прямого умислу.

ОСОБА_6 послідовно стверджував, що перебуваючи у відрядженні у м. Києві, проживав у готелі «Адрія», де на підтвердження цього йому адміністратором було надано відповідні фінансові документи.

Факт перебування ОСОБА_6 у відрядженні у м. Києві у зазначений у вироку час, ніким не оспорюється.

Керуючись тим, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, перевіривши наведені у вироку докази, апеляційний суд у будь-який спосіб їх під сумнів не поставив та дійшов правильного висновку: долучені ОСОБА_6 до звіту рахунки про проживання у готелі не свідчать про його прямий умисел на вчинення шахрайських дій з використанням завідомо підроблених документів, інкримінованих йому кримінальних правопорушень, бо не спростовують його показань про факт проживання в готелі «Адрія» та отримання розрахункових документів від працівників цього готелю.

За таких обставин підстав для повторного дослідження доказів у апеляційного суду не було.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б вказували на необхідність зміни чи скасування ухвали суду у провадженні, не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3