Справа № 495/7592/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Білгород-Дністровський

Одеської області, громадянина України,

українця, заступника директора

МПП «Уют-Сервіс», освіта вища,

одруженого, утриманців не має,

який зареєстрований та мешкає

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
19.10.2015 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області майор міліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим в.о. Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2015 року приблизно о 06 годині 30 хвилин, заступник директора МПП «Уют-Сервіс» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи посвідчення на керування водного транспорту, виконуючи обов`язки капітана теплоходу «Іволга», порушуючи тактико технічні характеристики вказаного теплохода, пасажиромісткістю до 20 осіб, нехтуючи безпекою пасажирів та членів екіпажу, незважаючи на погіршені погодні умови, заради отримання грошової винагороди, взяв на борт вище зазначеного теплоходу «Іволга» 33 особи відпочиваючих та 4 особи екіпажу, отримавши дозвіл у прикордонників Кароліно-Бугазької застави ІНФОРМАЦІЯ_2 , вийшли з причалу №6, розташованого в Дністровському лимані в Чорне море до «Білгород-Дністровської банки» на морську рибалку.
Порушуючи правила безпеки осіб, які знаходились на теплоході «Іволга», капітаном ОСОБА_5 пасажирам не надані рятувальні жилети, теплохід не забезпечений вказаною кількістю рятувальними жилетами та ним не проведено інструктаж з правил безпеки при поводженні на воді, що створило небезпеку для життя людей в подальшому.
В наслідок чого 17.10.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин в смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області в районі Затокського залізничного моста у воді Чорного Моря на відстані приблизно 200-300 метрів від берегу з причин того, що капітаном теплоходу ОСОБА_5 порушено правила безпеки та експлуатації водного транспорту, а саме теплоходу «Іволга» через перевантаження теплоходу та погіршених погодних умов, хвилею перевернуло вище вказаний теплохід, в результаті чого пасажири та екіпаж опинись у воді Чорного Моря, з яких загинуло 14 осіб та 20 доставлено до лікарні з отриманим тілесними ушкодженнями різного ступеню.
Таким чином, своїми діями, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.276 КК України, яке кваліфікується як порушення працівником водного транспорту правил безпеки руху, що створило небезпеку для життя людей та спричинило загибель людей.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання. Крім того, прокурор просив суд скористатися своїм правом та не визначати підозрюваному розмір застави, так як в результаті його дій загинуло 14 осіб та 20 отримали ушкодження різного ступеня.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили визначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, можливо домашній арешт. Захисник зазначив, що вказані події відбулися по необережності ОСОБА_5 та він бажає співпрацювати зі слідством, має позитивні характеристики, постійне місце проживання та реєстрації, має батьків та дружину. Скриватися від слідства та впливати на свідків і потерпілих не збирається, про що свідчать його відповідні дії.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 17.10.2015 року Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеський області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002981 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України.

17.10.2015 року ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України.
18.10.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України, та будучи допитаним, в якості підозрюваного, ОСОБА_5 відмовився давати показання, посилаючись на ст.63 Конституції України.
Незважаючи на невизнання своєї вини та відмову давати показання, вина підозрюваного ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події, показаннями свідків, потерпілих.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.276 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що потягло за собою загибель 14 осіб.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України, яке кваліфікується як порушення працівником водного транспорту правил безпеки руху, що створило небезпеку для життя людей та спричинило загибель людей, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що потягло за собою загибель 14 осіб, через що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, що спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№21) по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з моменту затримання, а саме до 15.12.2015 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вираховувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 17.10.2015 року.

Розмір застави, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1