УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/1001/16-к

04.02.2016 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні зали суду м. Херсона матеріали кримінального провадження № 20000557 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця смт. Горностаївка, Горностаївського р-ну Херсонської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14.12.2007 року займаючи посаду старшого спеціаліста по взаємодії із кредитними організаціями ХФ КБ «Приват-банк», розташованого за адресою: м.Херсон., проспект Ушакова, 43, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його в свою користь, маючи доступ до пластикових кредитних карток, видаючи клієнтам банка по акції при отриманні кредиту на придбання автомобілю, при оформленні кредитного договору № SAMDN500TC000476283 із ОСОБА_7 , на придбання у кредит автомобіля, шляхом обману, який виразився в пропозиції ОСОБА_7 активувати пластикову кредитну карту № НОМЕР_1 , після чого повідомив ОСОБА_7 , інформацію про те, що повідомить ХФ КБ «Приват-Банк», про відмову в отриманні даної пластикової кредитної карти і про те що вона буде знищена. В подальшому ОСОБА_4 , шляхом переведення в готівку через банкомати, зняв з розрахункового рахунку пластикової карти № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти у розмірі 4000 гривень чим спричинив матеріальний збиток ХФ КБ « Приват - банк» на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 , в період з квітня 2008 року по жовтень 2008 року, займаючи посаду старшого спеціаліста по взаємодії із кредитними організаціями ХФ КБ «Приват-банк», розташованого за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 43, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його в користь третіх осіб, повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось в пропозиції потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 передати йому право розпоряджатись автомобілями «Skoda Fabia Classic», ВТ 8566 АН, «Chery Amulet», д.н. НОМЕР_2 , «Dacia Logan», д.н. НОМЕР_3 , «Skoda Romster», д.н. НОМЕР_4 , відповідно, які знаходяться в банківській заставі, згідно договору застави від 19.09.2007 року, та договорів позики від 02.04.2008, 30.07.2011, 07.06.2007 р. та погасити за них кредит, отриманий в ХФ КБ «Приват Банк» на придбання вищевказаного автомобілів, не маючи від початку намірів виконати обіцянки, достовірно знаючи що потерпілим відомо про те, що він є працівником ХФ КБ « Приват - банк» та займається питаннями зв`язаними із приданнями автомобілями у кредит в указаній банківській установі, шляхом оформлення нотаріальної довіреності на розпорядженням вищевказаними автомобілями, заволодів останніми, після чого надав до МРЄВ ГАЇ УМВС України в Херсонській області повідомлення № 311 від 05.05.2008 року, № 385 від 27.06.2008 року, № 375 від 26.09.2008 року, № 659 від 23.10.2008 року, які містять завідомо не правдиву інформації про погашення кредитів на купівлю даних автомобілю, знявши їх із реєстраційного обліку з метою продажу третім особам, при цьому не виконав своїх зобов`язань по погашенню кредитів ХФ КБ «Приват- Банк», чим спричинив матеріальну шкоду на суму 61105 гривень, на суму 57620 грн., 59000 грн., на суму 52993,50 грн.
Дії ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковані по епізоду №1 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, по епізодам № 2-5 за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 обвинувальний акт вважає таким, що відповідає вимогам КПК України, також заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що кримінальні правопорушення передбачені ч. 1,2 ст. 190 КК України мали місце в 2007 та 2008 році, та з дня їх вчинення минуло більше 5 років.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України, клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити, вину в інкримінованих правопорушеннях не визнав.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України, клопотання заявлене захисником обвинуваченого підтримала, посилаючись на те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 пройшли, так як злочини ним вчинені у 2007 та 2008 роках, від слідства останній не ухилявся, оскільки не був повідомлений про оголошення його у розшук.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт вважав таким, що відповідає вимогам КПК, проти задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не заперечував.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, а клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

В порушення п. 3 ч. 2 ст.. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні анкетні відомості кожного потерпілого, які фактично не залучені по епізодам № 2-5 кримінального провадження

Так в реєстрі матеріалів досудового розслідування в проведених процесуальних діях зазначено допити потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , однак в обвинувальному акті вони не зазначені.

В порушення п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті чітко не визначено кому саме і в якому розмірі кримінальним правопорушенням завдана шкода.

Крім того, в порушення п. 5 ч. 2 ст.. 291 КПК України в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

В свою чергу, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.. 109 КПК України, так як не містить точних даних про порушення кримінального провадження, складання та направлення обвинувального акту, не зазначені усі проведені слідчі дії, а саме: розшукові слідчі дії передбачені розділом ІІІ КПК України.

Стосовно заявленого захисником обвинуваченого ОСОБА_5 клопотання, то згідно ст.. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, та 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 24.07.2013 року був оголошений у розшук на підставі постанови слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_15 .

04.12.2014 року ОСОБА_4 був затриманий співробітниками СКР ВМВС Росії по Жуковському району Калуської області. На підставі ухвали слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.12.2014 року була здійснена екстрадиція обвинуваченого на територію України.

Так, суд розгялдаючи клопотанню захисника, враховуючи невизнання обвинуваченим своєї провини в інкримінованих правопорушеннях, перебування обвинуваченого у розшуку, недоліки обвинувального акту та Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2012 року, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України, можливе за умови встановлення того, що особа, щодо якої застосовується ця норма, дійсно вчинила злочин, але з дня вчинення нею злочину минули певні строки, позбавлений можливості переконатися, що діяння, які поставленні в провину ОСОБА_4 , дійсно мали місце, що вони містять склад злочину, і він винен у їх вчиненні.

Крім того прийняття рішення про закриття кримінального провадження без залучення потерпілих та з`ясування їхньої думки по заявленому клопотанню, є порушенням їх законних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 49 КК України, ст. 109, 291, 314, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України, відмовити.

Обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №20000557 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України для усунення недоліків.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Херсона протягом семи днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1