Справа № 306/1789/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.08.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/289/15 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.08.2015 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 01.08.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, в силу вимог ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості (засуджувався: 1) 24.03.1982 за ст.ст. 161 ч.2, 206 ч.1,3, 215-3 ч.1, із застосуванням правил ст.42 КК УРСР (1960 року) 6 років позбавлення волі, 21.04.1982 покарання пом`якшено касаційним судом до 4 років позбавлення волі; 2) 21.04.1989 за ч.3 ст.140 КК УРСР (1960 року) 5 років позбавлення волі та лікування від алкоголізму; 3) 02.11.1994 за ст.ст. 17 ст.81 ч.3, 81 ч.3 КК України (1960 року) 7 років позбавлення волі), судимого 26.05.2011 за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за таких обставин.
Так, 31.07.2015, біля 2 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою крадіжки чужого майна, через незачинені на замок двері підсобного приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 проникли в середину, звідки таємно викрали належні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 бувші у використанні речі: автомобільний акумулятор «POWЕR» 60 А (вартість не визначена), мотоблок «BRJGGS and STRATTON» вартістю 5 000 грн.; 2 плуги-окучники, вартість одного з яких складає 300 грн., іншого не визначена, спричинивши потерпілому майнової шкоди на суму 5 300 грн.
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що у нього наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , маючи негативну характеристику та будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі па строк від трьох до шести років, а перебуваючи на волі, цей підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати па потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення; тому інші, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується протоколами слідчих дій: про прийняття заяви від потерпілого про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, огляду місця події, допиту потерпілого та свідка, іншими доказами.
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні за вказаних вище обставин кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, 2) дані про його особу, зокрема наявність судимості, а тому визнав, що застосування до цього підозрюваного менш суворих, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів для запобігання наведених у клопотанні слідчого ризиків, наявність яких підтвердилась в суді, буде недостатнім.
При цьому, слідчий суддя визнав, що такий його висновок узгоджується з Європейською Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою виправдано існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення та встановлення істини у справі, що, на його думку, переважає принцип поваги до особистої свободи.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати постановлену щодо нього вказану ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду від 03.08.2015 і постановити нову, якою застосувати стосовно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_6 вказує, що судом не взято до уваги пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , з яких слідує, що злочин вчинив він ( ОСОБА_8 ) разом із ОСОБА_9 , «який втік від працівників ДАІ» після зупинення ними належного ОСОБА_6 автомобілю «Форд Мондео» для перевірки документів.
Так, ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_6 перевозив речі, які вони разом із ОСОБА_9 викрали, але участь у крадіжці ОСОБА_6 не приймав.
Крім того, вказує, що при зупинці його автомобіля працівниками ДАІ, ним ( ОСОБА_6 )повідомлено, що в автомобілі є речі, які на його думку є викрадені.
Також вказує, що слідчим суддею не враховано і пояснень свідка ОСОБА_11 , яка в ніч з 30 на 31.07.2015 перебувала з ним в його автомобілі, однак оскільки багато «випила», то не могла пояснити, виходив з автомобіля ОСОБА_6 , чи ні.
Крім того, ОСОБА_6 допомагав працівникам карного розшуку знайти власників вкрадених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 речей.
Звертає увагу на те, що у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей та хвора дружина, а також те, що він бере на себе зобов`язання активно сприяти розкриттю вказаного злочину та виконувати покладені на нього законом процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Із зазначеної ухвали слідчого судді від 03.08.2015 та матеріалів провадження за вказаним вище клопотанням слідчого слідує, що наведені в останньому обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, перевірялися слідчим суддею при розгляді клопотання.
При цьому, були заслухані доводи: підозрюваного, який заперечив свою вину у діянні, відображеному в наведеній вище підозрі, посилаючись на те, що за вказаних обставин був лише водієм, перевозячи на прохання ОСОБА_12 людей та речі, не знаючи, що останні викрадені; його захисника, прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу (а.п. 49-52).
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставами застосування запобіжного заходу є: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка підтверджується наведеними вище доказами, на які в своєму клопотанні послався слідчий (а.п. 14-35), що спростовують доводи ОСОБА_6 про його повну непричетність до вказаного діяння; 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Як наведено у вступній частині даної ухвали, ОСОБА_6 має одну судимість за злочин проти власності, однак вказані вище дані про те, що він в силу вимог ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості за наведеними вироками, в тому числі й за аналогічні злочини проти власності, є такими, що вкрай негативно характеризують його особу і разом із негативною характеристикою за місцем його проживання (а.п.39) приймаються до уваги апеляційним судом при вирішенні питання про обґрунтованість застосування у відношенні цього підозрюваного запобіжного заходу оскарженою ухвалою слідчого судді.
З урахуванням наведеного та особи ОСОБА_6 , який не працює, а отже не має постійного законного джерела доходів, апеляційний суд визнає, що в даному випадку, крім перерахованих вище ризиків, існує ще й ризик подальшої протиправної поведінки цього підозрюваного, у разі застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи ОСОБА_6 про наявність у нього на утриманні неповнолітніх та хворої дружини жодним доказом не підтверджено,а тому обґрунтовано не бралися до уваги слідчим суддею; такі не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу та з огляду на особу підозрюваного, який неодноразово судимий за тяжкі корисливі злочини (довідки УОІ УМВС України: в Закарпатській, Рівненській, Львівській та Херсонській обл. від 01 та 03.08.2015 на а.п. 36-37), маючи рецидив, підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину проти власності, не спростовують встановлені слідчим суддею можливі ризики, зокрема ризику подальшої протиправної поведінки.
Таким чином, слідчий суддя у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194 КПК України розглянув клопотання слідчого та з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вказаних вище даних про його особу і обставин кримінального провадження, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано та згідно вимог п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, як альтернативний запобіжний захід, визначив розмір застави у кримінальному провадженні 50 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 60 900 грн., для забезпечення виконання підозрюваним відповідних обов`язків кримінального судочинства у разі сплати даного розміру застави.
Згідно вимог ст.ст. 196 ч.4, 197 КПК України слідчий суддя правильно застосував строк тримання під вартою, який не перевищує шістдесяти днів, вказав в ухвалі дату закінчення її дії 01.09.2015.
Отже, апеляційний суд визнає, що доводи підозрюваного про необґрунтованість ухвали слідчого судді спростовуються матеріалами провадження, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України в їх сукупності, а тому оскаржена ухвала слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постановлену щодо нього ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.08.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: