Справа № 487/6011/15-к
Провадження №1-кп/487/478/15
ВИРОК
Іменем України
03.12.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.05.2015 року за №0000098, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівна, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ «ЗТК «Агро-Трейд», зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В
10 травня 2015 року, приблизно о 14.45 год., у м. Миколаєві водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним службовим автомобілем «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в світлий час доби по проспекту Леніна, зі сторони вулиці Фрунзе в напрямку вулиці Рюміна. В районі перехрестя проспекту Леніна та заїзду на територію «Центрального ринку», між зупинкою громадського транспорту «Центральний ринок» та будинком №23 по проспекту Леніна, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» додатку 2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), здійснив зупинку біля правого краю проїжджої частини, відносно напрямку свого руху, після чого вийшов з автомобіля.

У цей час на проїжджу частину проспекту Леніна, в районі зупинки громадського транспорту «Центральний ринок», вийшов пішохід ОСОБА_5 , який чекав на маршрутне таксі та зупинився на проїжджій частині біля її правого краю по ходу руху транспорту, на відстані близько 1,2 метра від передньої частини автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Повернувшись до свого автомобіля, ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 «б» та 10.1 ПДР України, а саме проявив неуважність в дорожній обстановці що склалася, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати, і мав таку можливість, не маючи обмеження в оглядовості прилеглої території з водійського місця керованого ним автомобіля, не врахував дорожню обстановку, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, своєчасно не виявив пішохода ОСОБА_5 , який знаходився у безпосередній близькості до автомобіля, а саме на відстані приблизно 1,2 метра від передньої його частини, ближче до лівого краю, розпочав рух свого транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд переднім лівим колесом свого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок зазначеної дорожньо транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більш ніж 21 день, у вигляді переломів кісток лівої гомілки в середній та нижній третині зі зміщенням, садна лівої гомілки.

Вказана дорожньо транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 «б» та 10.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Протиправні дії ОСОБА_3 за вказаних обставин, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що в травні 2015 року працював охоронцем в ТОВ «УСС Одесса». 10.05.2015 року керував службовим автомобілем «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Приблизно о 14.30 - 15.00 год., в районі зупинки громадського транспорту «Центральний ринок» по проспекту Леніна в м. Миколаєві, при початку руху після стоянки біля магазину «Фокстрот», допустив неуважність і скоїв наїзд на ногу потерпілого ОСОБА_5 . Свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та щиро розкаявся. Звертав увагу що його дії не були навмисними. Позов ОСОБА_5 не визнав. Вважав, що заподіяну потерпілому шкоду має виплатити страхова компанія в якій застраховано службовий автомобіль «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, сплатив потерпілому 13600 грн. у відшкодування витрат на лікування та 500 доларів моральної шкоди.

Крім визнання ОСОБА_3 вини в скоєні інкримінованого злочину за наведених обставин, його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 10.05.2015 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок» по проспекту Леніна в м. Миколаєві, очікуючи маршрутку, зазнав тілесних ушкоджень, внаслідок наїзду йому на ногу автомобіля під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок отриманих ушкоджень змушений тривалий час лікуватись, на що витрачаються значні кошти. Крім того, внаслідок ДТП з вини ОСОБА_3 , зазнав психологічної травми та моральних страждань;

- копією посвідчення водія НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_3 має право керування транспортними засобами категорії «В», «С»;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно якому . автомобіль «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить

ТОВ «УСС Одесса»;

- висновком судово-медичного експерта за №670 від 11.06.2015 року, відповідно якому у ОСОБА_5 малі місце тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лівої голені в середній і нижній третині зі зміщенням, ссадна лівої гомілки. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 день. Виникнення таких тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не виключається при зіткненні пішохода та транспортного заходу внаслідок ДТП 10.05.2015 року;

- висновком судово-медичних експертів за №91-К від 30.07.2015 року, відповідно до якого наявність точкових ссадин на задній поверхні лівої гомілки та перелом обох кісток лівої гомілки у ОСОБА_5 можуть вказувати на те, що в даному випадку мало місце перекатування колесом автомобіля через середню третину лівої голені. Механізм походження таких ушкоджень, викладених у слідчому експерименті потерпілим, не суперечить характеру і локалізації наявних у нього ушкоджень;

- висновком експерта №466 від 04.06.2015 року, відповідно до якого тормозна система автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП знаходилась в робочому стані, дозволяла водію знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю аж до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до неочікуваної для водія відмови системи, або до неочікуваного відхилення автомобіля в сторону від обраного напрямку руху. Ходова частина та рульова система автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходились в робочому та функціонально придатному стані, дозволяли водію рухатися в обраному напрямку і не мали несправностей, які б могли неочікувано для водія призвести до відхилення автомобіля в сторону від обраного водієм напрямку руху;

- висновками експертів №1/64 від 19.06.2015 року та №696 від 27.07.2015 року, відповідно до яких в діях водія автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається невідповідність вимогам п.10.1 ПДР України. Оскільки відсутні відомості о факторах технічного характеру, які могли вплинути на виконання вимог ПДР водієм автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , то виконуючи вищевказані вимоги ПДР, водій автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти скоєнню ДТП та з технічної точки зору його дії знаходяться в причинному зв`язку з подією.

Дослідивши обставини справи та надані докази, надавши представленим доказам оцінку в їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину за наведених у вироку обставин, про належність і допустимість наданих суду доказів та їх достатність для ухвалення відносно ОСОБА_3 обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, часткове відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не має.

ОСОБА_3 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно, працевлаштований, має в м. Миколаєві постійне місце проживання.

Відповідно до ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_3 злочин віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, форму та ступінь його вини, суд вважає, що для виправлення та недопущення скоєння ОСОБА_3 нових злочинів, достатнім буде призначити йому основне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в дохід держави, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України.

При цьому суд виходить з наступного. Беззаперечно встановлено та підтверджено наданими доказами, що потерпілий зазнав тілесних ушкоджень внаслідок ДТП 10.05.2015 року. Витрати на лікування складають 56279,07 грн., які підлягають стягненню на його користь з ОСОБА_3 . Суд також констатує, що внаслідок ДТП 10.05.2015 року, з вини ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 завдано моральної шкоди, а тому його вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, суд вважає, що потерпілим не надано переконливих доказів щодо стягнення на його користь у відшкодування моральної шкоди 50000 грн. Суд вважає, що достатнім відшкодуванням моральної шкоди у вигляді грошової компенсації буде стягнення на користь потерпілого 5000 грн.

Доводи захисту і особисто ОСОБА_3 про те, що відповідальність за завдану потерпілому шкоду повинна нести страхова компанія, а також про те, що потерпілому сплачено на лікування 13600 грн. суд оцінює критично, оскільки такі доводи не підтверджено належними і достатніми доказами. Твердження ОСОБА_3 про сплату потерпілому 500 доларів США у відшкодування моральної шкоди суд також оцінює критично, оскільки з наявного в матеріалах провадження оригіналу розписки слідує, що вказана сума передана для лікування.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні по залученню експертів складають загальну суму 1597,02 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на підставі ст.ст.118,124 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
З А С У Д И В
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання 3400 гривень штрафу в доход держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів в сумі 1597,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 56279,07 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 61279,07 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення у встановленому кримінально процесуальним законом порядку.

Суддя ОСОБА_1