Справа № 214/7265/15-к
1-кп/214/662/15
У Х В А Л А
іменем України
28 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю представника цивільного позивача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 27 ч.5, 191 ч.5 КК України, суд,

-

ВСТАНОВИВ:

Від обвинуваченого ОСОБА_9 до суду надійшла заява, в який він зазначає, що відмовляється від показань, як надавав під час досудового розслідування, так як показання надавалися під психологічним впливом ОСОБА_8 та оперативних робітників. У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 загрожував йому, обвинуваченому, та його родині фізичною розправою, вимушений був неправдиво викласти обставини скоєного злочину. Просить захистити його, обвинуваченого, від погроз з боку ОСОБА_8 .

До суду від ОСОБА_11 надійшла скарга, в якій він просить вирішити питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під варту, що на його думку забезпечить виконання покладних на ОСОБА_8 зобов`язань щодо обмеження можливості впливу на свідків в кримінальному провадженні. В обґрунтування заяви зазначає, що 10 серпня 2015 року по телефону обвинувачений погрожував йому, ОСОБА_11 фізичною розправою, сприймав ці погрози, як реальні. Вважає, що погрози вчинені з метою не допустити його, свідка, правдивих показань, що ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 129, 386 КК України. 11 серпня 2015 року подав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 129, 386 КК України, в якому вважає себе потерпілим. 31 серпня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська прийнято рішення щодо зобов`язання службових осіб прокуратури Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_11 від 11 серпня 2015 року.

До суду від ОСОБА_12 надійшла скарга, в якій вона просить вирішити питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під варту, що на її думку забезпечить виконання покладних на ОСОБА_8 зобов`язань щодо обмеження можливості впливу на свідків в кримінальному провадженні. В обґрунтування заяви зазначає, що 10 серпня 2015 року по телефону обвинувачений погрожував їй фізичною розправою, сприймала ці погрози як реальні. Вважає, що погрози вчинені з метою не допустити її, свідка, правдивих показань, що ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 129, 386 КК України. 11 серпня 2015 року подала до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 129, 386 КК України, в якому вважає себе потерпілою. 28 серпня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська прийнято рішення щодо зобов`язання службових осіб прокуратури Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_12 від 11 серпня 2015 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свою заяву та пояснив, що просить захистити його родину.

Захисник ОСОБА_7 підтримав заяву ОСОБА_9 . Про те, які вжити заходи для захисту ОСОБА_9 , покладається на думку суду.

Прокурор вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 . З приводу скарг ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначив, що з заяв незрозуміло, яким чином обвинувачений ОСОБА_8 впливає на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Представник цивільного позивача при вирішенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 та скарг ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що не згоден зі скаргами, нікому, у тому числі ОСОБА_9 , не погрожував.

. Захисник ОСОБА_6 не заперечує проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 , та скарг ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Вислухавши прокурора, обвинувачених, захисників, представника цивільного позивача, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 та скарг ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належить відмовити.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до ст. ст. 200, 201 КПК України, правом звертися з клопотанням про зміну запобіжного заходу наділені прокурор та обвинувачений. Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не мають повноважень клопотати про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 42 ч.3 п. 12 КПК України, обвинувачений має право заявляти клопотання про забезпечення безпеки щодо себе, членів сім`ї. В судовому засіданні із змісту заяви ОСОБА_9 , його пояснень, не встановлено, які саме заходи просить вжити ОСОБА_9 та що дійсно існує небезпека щодо обвинуваченого ОСОБА_9 або його родини.

Керуючись ст. ст. 42, 200, 201 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно його захисту відмовити.

У задоволенні скарги ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 відмовити.

У задоволенні скарги ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3