Справа № 309/4440/15-к
Провадження № 1-166/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: Кемінь В.Д.

при секретарі: Сабов О.І.

з участю прокурора Зовдун С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу про обвинувачення :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в незареєстрованому шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, сезонного працівника, раніше судимого вироком Хустського районного суду від 26.12.2003 року за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк на 2 роки,

в злочині передбаченому ст.263 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 28.01.2010 року, біля 20 год. 30 хв., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП був доставлений в приміщення Хустського МВ, де під час проведення адміністративного затримання проводився його особистий огляд та огляд речей, в ході якого у рукаві курточки з внутрішньої сторони у нього було виявлено та вилучено металічний штик ніж, який він носив без передбаченого законом дозволу, що згідно висновку судово-криміналістичної експертизи являється холодною зброєю, штиком гвинтівки 7,92 мм моделі „Маузер взірця 1924 року (Чехословакія).

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. В порядку ст. 299 КПК України просив суд розглядати справу без допиту свідків та дослідження матеріалів кримінальної справи, що стосуються доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому діяння, з обсягом обвинувачення по даній справі повністю згідний.

Виходячи з підстав зазначених в ст. 299 КПК України, та беручи до уваги прохання підсудного, переконавшись у добровільності та істинності позицій підсудного, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

В своїх показах ОСОБА_1 суду пояснив, що він повністю визнає свою вину у вчиненому. Свій вчинок пояснив тим, що у свого знайомого ОСОБА_2 він дізнався про наявність штик-ножа та бажання його продати. Тому він маючи намір допомогти своєму товаришу взяв штик-ніж і хотів його продати знайомому таксисту, якому ОСОБА_2 був винен гроші. Біля автовокзалу їх затримали працівники міліції, які під час огляду в Хустському МВ виявили в рукаві курточки прихований штик-ніж.

На даний час він зрозумів неправомірність своїх дій, за свій вчинок щиро кається і обіцяє в майбутньому такого не робити. Просив суд суворо його не наказувати.

По місцю постійного проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується посередньо (а.с.70). Довідкою про склад сімї виданою Стеблівською сільською радою Хустського району №160 від 01.02.2010 року стверджується, що підсудний проживає із співмешканкою ОСОБА_3 і має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

За даними ВОІ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 значиться як особа що раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки чужого майна (а. с.65).

З огляду на встановлене, оцінивши в сукупності здобуті в судовому засіданні докази по справі, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Зокрема визнанням своєї вини підсудним, та наявними матеріалами кримінальної справи, обсяг обвинувачення по якій підсудний визнав повністю

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує обставини які його помякшують свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей., а також обставину, що обтяжує покарання вчинення підсудним злочину в стані алкогольного спяніння.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного і приходить до висновку, що за вчинення даного злочину йому слід призначити покарання не повязане з позбавленням волі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. ч.2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний по даній справі відносно ОСОБА_1 постановою слідчого від 06.02.2010 року, залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ по справі, вказаний у постанові слідчого від 25.02.2010 р.(а.с.58) штик-ніж знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області

Головуючий суддя

Хустського районного суду ОСОБА_4