АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 630/417/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1451/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою за апеляційною скаргою засудженого та захисника на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 19 червня 2015 року, у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 16 липня 2014 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на 2 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитом 2 роки,з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 12 травня 2015 року звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено ОСОБА_8 для відбування покарання.

12 червня 2015 року ОСОБА_8 на підставі ст.84 КК України звернувся з клопотанням до Люботинського міського суду Харківської області про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою,- ампутацією обох нижніх кінцівок

В клопотанні зазначено, що засуджений ОСОБА_8 є інвалідом першої групи і на теперішній час фактично позбавлений можливості самостійно пересуватись, і у разі фактичного направлення його до місць позбавлення волі не зможе виконувати навіть найпростішу роботу.

Зазначає, що про ухвалу Люботинського міського суду Харківської області він дізнався лише 10 червня 2015 року, оскільки її було отримано його неповнолітньою донькою.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 19 червня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого, оскільки документи, які були подані обвинуваченим та захисником в обґрунтування клопотання, не дають суду вирішити питання щодо віднесення ампутації, яка відбулась із засудженим та категорії, яка визначена Переліком захворювань, затвердженим наказом Мінюсту та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року.

Також судом було звернуто увагу, що засуджений просить звільнити його від покарання за хворобою на підставі п.6 ч.1 ст.537 КПК України, проте, вказані питання можуть вирішуватись тільки місцевими судами в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, як це визначено п.1 ч.2 ст.539 КПК України. Доказів відбування ОСОБА_8 покарання в межах територіальної юрисдикції Люботинського міського суду Харківської області районному суду надано не було.

В апеляційній скарзі захисник та засуджений просять скасувати зазначену ухвалу суду, як незаконну, і постановити нове рішення, яким звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з хворобою, при цьому посилаються на те, що районний суд розглянув справу з порушенням ч.4 ст.539 КПК України, без участі представника територіальної прокуратури та представника органу кримінально-виконавчої інспекції.

Також вказують, що судом безпідставно не взято до уваги інформацію з медичної картки амбулаторного хворого №2156, де зазначено ступінь втрати кінцівок ОСОБА_8 , які, відповідно до Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої Наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, є високою ампутацією нижніх кінцівок.

Апеляційний розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції здійснюється за відсутності засудженого ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про час, дату та місце розгляду кримінального провадження, що, також, підтвердив його захисник ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, подану ним та засудженим ОСОБА_8 , просив її задовольнити; прокурора, який вважав, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 36 КПК України визначені повноваження прокурора, в тому числі при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та судового слідства. Участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, передбачений статтею 539 КПК України. Відповідно до частини 4 цієї статті, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Участь прокурора, засудженого, його захисника і законного представника у судовому розгляді клопотання щодо вирішення питань з виконанням вироку є обов`язковою. Прокурор бере участь у судовому засіданні з розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку не як державний обвинувач, а як прокурор, який, з одного боку, здійснює повноваження на виконання конституційної функції прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень, а з іншого-як учасник судового розгляду, в тому числі, у випадках розгляду судом клопотань засудженого чи інших осіб та подань органів і установ покарань тощо,- як учасник судового розгляду,участь якого спрямована на сприяння суду в повному і всебічному розгляді клопотань (подань) та постановленні законних, обґрунтованих і справедливих судових рішень.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглянув справу за відсутності прокурора, в той час, коли незалежно від того, чи сповіщений прокурор про час, дату та місце розгляду справи, його участь є обов`язковою за нормами наведених статей кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом 3 ч.2 ст.412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню,якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

За таких обставин колегія суддів вважає вказані порушення істотними, та такими, що перешкоджають суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, в зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

В ході нового розгляду суду слід врахувати викладене, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , в частині необхідності звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою, в тому числі, дослідити нові докази для прийняття законного і обґрунтованого рішення, а саме: висновок судово-медичної експертизи №638-2015 від 14 серпня 2015 року про судово медичне дослідження медичної документації на ОСОБА_8 щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень останнього.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що, відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання,- у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу.

Тобто, в даному випадку, згідно з п.6 ч.1 ст.537 КПК України, вирішувати питання про звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою повинен районний суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в той час, як при розгляді даної справи в районному суді, інформації з приводу наведеного питання встановлено не було.

За таких обставин, керуючись ст.ст.404,405,407,412,415 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 19 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: