Справа №475/1044/15-к 04.02.2016 04.02.2016 04.02.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
04 лютого 2016 року м. Миколаїв
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за якою призначено кожному покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України кожного звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців, із покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України.
Не погодившись з вироком, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який порушує питання про ухвалення відносно обвинувачених виправдувального вироку.
Однак, подана захисником апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 ч. 2 п. 4 КПК України, згідно з якими в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Зі змісту цих вимог закону слідує, що апеляційна скарга не повинна містити суперечності, а позиція апелянта повинна бути чіткою і належним чином обґрунтованою нормами матеріального та процесуального права (залежно від характеру вимог апелянта).
Однак, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 містить ряд істотних суперечностей.
_______________________________________________________
провадження № 11-кп/784/179/16
категорія: ст. 185 ч.3 КК України
Так, захисник посилається на неналежну оцінку показань обвинувачених та стверджує, що є підтвердженою кваліфікація дій ОСОБА_4 за першим епізодом обвинувачення (на початку вересня 2013 року) за ст. 198 КК України, а не за ст. 185 ч.3 КК України, за якою його визнано винуватим.
Водночас захисник наводить доводи щодо правильності кваліфікації дій усіх обвинувачених (у тому числі ОСОБА_4 ) за ст. 185 ч. 2 КК України. Оспорює кваліфікуючу ознаку ст. 185 ч.3 КК України вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище. Також зазначає про наявність підстав для застосування амністії та звільнення обвинувачених від покарання.
Оспорює захисник і обсяг викраденого, вказуючи, що показання обвинувачених з цього приводу узгоджуються з показаннями представника потерпілого. Зазначає, що ґрунтується на припущеннях встановлений судом менший обсяг викраденого у порівнянні з висунутим обвинуваченням. Посилається і на те, що нестача викрадених плиток є незначною.
Однак, висловлюючи в апеляційній скарзі остаточну позицію, захисник просить ухвалити виправдувальний вирок відносно усіх обвинувачених «за відсутністю в їх діях кримінального правопорушення». Зазначена вимога захисника не відповідає визначеним ст. 407 ч. 1 КПК України повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Однак, вище вказані недоліки апеляційної скарги, які полягають в істотній суперечності вимог захисника та невідповідності його остаточної позиції вимогам закону, позбавляють можливості конкретно визначити межі апеляційної скарги, що унеможливлює її розгляд по суті та прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. 399 ч.1 КПК України
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - залишити без руху.
Встановити захиснику строк до 22 лютого 2016 року для усунення недоліків апеляційної скарги, вказаних в мотивувальній частині даної ухвали.
Роз`яснити захиснику, що у разі не усунення ним недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, вона буде йому повернута.
Копію даної ухвали невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_2 .
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1