Справа № 632/2480/15-к Провадження № 1-кп/632/227/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000971 від 24 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхній Бишкин Первомайського району Харківської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працює, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: - 18 лютого 2014 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт; 15 липня 2014 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт; 16 грудня 2014 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2015 року приблизно о 06 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , який був раніш засуджений за вчинення крадіжки, з корисних мотивів, з метою викрадення чужого майна, прибув на територію депо залізничного вокзалу станції Лихачово м. Первомайський Харківської оласті. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_5 умисно таємно викрав два вертикальних важелі загальною вагою 50 кг, які зняв за допомогою металевої викрутки, плоскогубців та рожкових ключів з вантажного вагону, що належить Відокремленому підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Куп`янськ» Державного підприємства «Південна залізниця». Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши Відокремленому підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Куп`янськ» Державного підприємства «Південна залізниця» майнову шкоду у сумі 125 грн..

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

27 жовтня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, зазначили про відсутність майнових претензій з боку представника потерпілого до обвинуваченого, оскільки останній добровільно відшкодував майнову шкоду.

Сторони узгодили призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, за вчинене кримінальне правопорушення у виді 1 року обмеження волі. Враховуючи, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено протягом іспитового строку, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року, сторонами остаточно визначено узгоджене покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, що призначається за даним вироком у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні, кожний окремо, вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснив, що 24 вересня 2015 року приблизно зранку знаходився разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 у себе дома. Він пішов до депо станції Лихачове, де за допомогою металевої викрутки, плоскогубців та рожкових ключів зняв з вантажного вагону два вертикальних важелі загальною вагою 50 кг, які забрав та хотів продати на металобрухт. Майнову шкоду повністю відшкодував потерпілому. У вчиненому щиро кається.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілим є Відокремлений підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Куп`янськ» Державного підприємства «Південна залізниця».

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом досліджені матеріали (досудового) кримінального провадження. Встановлено відсутність скарг з боку підозрюваного в період досудового слідства. Також судом встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , кожний окремо, повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, обвинувачений, розуміючи свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання. Крім того, враховуючи, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено протягом іспитового строку, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, суд вважає, що остаточне покарання йому необхідно призначити на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини за попереднім вироком до покарання, що призначається за даним вироком.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд доходить висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а отже існує наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

З метою забезпечення виконання судового рішення, враховуючи, що клопотань про обрання обвинуваченому запобіжному заходу не надходило, суд вважає необхідним, направити ОСОБА_5 до місця відбування покарання, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у справі відсутній.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 306 грн. 90 коп. гривень, за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, ч. 2 ст. 373, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення, укладену 27 жовтня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 місяця обмеження волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 306 грн.( триста шість) гривен 90 коп. (дев`яносто копійок).

Речові докази у кримінальному провадженню рожкові ключі, розміром плоскогубці, ручний фонарик - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженню два вертикальні важелі від вантажного вагону, шість валиків з`єднання, одну затяжку вертикальних важелів, передані на відповідальне зберігання працівнику Відокремленого підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Куп`янськ» Державного підприємства «Південа залізниця» ОСОБА_8 повернути власнику, Відокремленому підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Куп`янськ» Державного підприємства «Південна залізниця».

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Роз`яснити ОСОБА_5 про необхідність, після набрання вироком законної сили, з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції для отримання припису про виїзд до місця відбування покарання.

Суддя:ОСОБА_1 .