11-сс/775/166/13(м)

Суддя першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
іменем У к р а ї н и

21 листопада 2013 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника заявника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляцію заявника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 листопада 2013 року, про накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
11 листопада 2013 р. слідчий СВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на вилучений у ході проведення обшуку за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Карасівська, 23 а автомобіль «Iveko», модель «Turbo daily», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.11.13 р. клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на вказане у клопотанні майно автомобіль, який належить ОСОБА_8 .
Не погодившись з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 листопада 2013 р. ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на його автомобіль.
В своїй апеляції ОСОБА_8 вказує, що з вказаною ухвалою слідчого судді він не згоден, клопотання слідчого було розглянуто судом без його участі, про день слухання справи йому не повідомлялося, внаслідок чого він була позбавлений права на захист у суді своїх інтересів.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_8 вказує, що він є власником автомобіля «Iveko», модель «Turbo daily», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується даними техпаспорта на автомобіль.
Приміщення по вул. Крайній б.1, де було проведено обшук 08.11.13 р., належить його дружині ОСОБА_10 , приміщення за адресою по АДРЕСА_2 його син - ОСОБА_11 використовує на підставі договору оренди, проте він не має ніякого відношення до виготовлення та реалізації ветеринарних препаратів, виявлених та вилучених під час обшуку на складі за адресою АДРЕСА_1 . Органи досудового слідства не повідомляли його про підозру, він не є обвинуваченим по кримінальному провадженню. За думкою заявника, клопотання слідчого не містить і даних про те, що він може бути особою, яка може нести цивільно правову відповідальність за діяння інших осіб у разі встановлення їх вини у вчиненні кримінального правопорушення, або даних про те, що його автомобіль був знаряддям кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.
Заявник вважає, що рішення прийняте слідчим суддею, викладене в ухвалі від 11.11.13 р. не відповідає вимогам ст. 170 КПК України, вказує, що його було незаконно позбавлено права володіння, користування та розпорядження автомобілем, що належить йому на праві власності.
Вислухавши доповідача, представника заявника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги заявника, просив скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти апеляції, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з наступних підстав.
Вирішення питання про арешт майна регламентовані ст.170-173 КПК України. При вирішенні такого питання за клопотанням прокурора, слідчого або цивільного позивача слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_8 суперечить вимогам ст. 170 ч.1 КПК України. Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого слідчий суддя не взяв до уваги відсутність правової підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_8 .
З матеріалів судового провадження не вбачається, що ОСОБА_8 з 24.10.13 р. під час досудового слідства по справі було повідомлено про підозру, або притягнуто у якості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.227 КК України, або він може нести цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану діяннями інших осіб, які вчинили суспільно - небезпечне діяння.
Доводи, наведені в клопотання слідчого та в ухвалі слідчого судді від 11.11.13 р. про те, що автомобіль «Iveko», модель «Turbo daily», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 використовувався для перевезення незаконно виготовлених ветеринарних препаратів, пакувальних матеріалів для них, та тому відповідає вимогам щодо майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.167 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки об`єктивних даних, які б свідчили про те, що автомобіль ОСОБА_8 використовувався для реалізації злочинних намірів, матеріали судового провадження не містять.
Свідчення водія ОСОБА_12 , викладені в клопотанні слідчого про те, що він разом з сином заявника - ОСОБА_13 кілька разів на автомобілі «Iveko» перевозив коробки з одного складу на інший, на думку колегії суддів, не можуть бути достатньою правовою підставою вважати, що автомобіль «Iveko» можна вважати майном, що відповідає критеріям, визначеним в ст. 167 ч.2 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами заявника ОСОБА_8 про те, що висновки, наведені слідчим суддею в ухвалі від 11.11.13 року про арешт його автомобіля, суперечать положенням ст. 170 КПК України, та вважає доцільним у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля «Iveko», модель «Turbo daily», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шо належить на праві власності ОСОБА_8 відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 11 листопада 2013 року про накладення арешту на автомобіль «Iveko», модель «Turbo daily», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 - скасувати.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль «Iveko», модель «Turbo daily», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 відмовити.
Судді: