Єдиний унікальний номер 725/5246/15-к
Номер провадження 1-кп/725/217/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2015 року. м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження за № 0000086 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст.402 та ч.2 ст.407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем мобілізованим на особливий період і проходячи військову службу на посаді командира 3 відділення 2 взводу 2 роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», у порушення вимог ст.ст.11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 №01 від 30 червня 2014 року він зобов`язаний 1 липня 2014 року вибути за межі Чернівецької області до нового місця служби, а також будучи повідомленим про відповідальність за відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, умисно не виконав зазначений вище наказ та, у подальшому, без поважних причин 1 липня 2014 року до нового місця служби не вибув, чим вчинив непокору, тобто інше умисне невиконання наказу.

Окрім того, командир 3 відділення 2 взводу 2 роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, мобілізованим на особливий період, у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України 7 липня 2014 року, маючи на меті тимчасово ухилитись від військової служби, умисно, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув по місцю постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до 26 липня 2014 року, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 402, ч. 2 ст. 407 КК України визнав повністю. Підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті. Підтвердив, що свідомо відмовився виконати наказ командира та самовільно залишив військову частину.

За згодою обвинуваченого, прокурора, у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому і обвинувачений у категоричній формі підтвердив добровільність такої позиції щодо визнання своєї вини і недоцільності досліджувати докази щодо тих обставин, які ним не оспорюються. Також судом роз`яснено обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом досліджено дані про особу обвинуваченого:

- ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с.67);

-за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем служби-негативно (а.с.40);дітей на утриманні не має.

Таким чином, проаналізувавши показання обвинуваченого і досліджені матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні наведених вище кримінальних правопорушень доведена повністю. Його дії за ст. 402 ч. 1, 407 ч. 2 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він здійснив непокору, тобто інше умисне невиконання наказу, а також самовільно залишив військову частину будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, але не більше місяця..

Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд визнає, як обставини, що відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 66 КК України пом`якшують його покарання.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

При цьому також враховується, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення злочини середньої тяжкості.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, даючи оцінку діям обвинуваченого , наявність обставин, що пом`якшують його покарання, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність попередньої судимості, вирішуючи питання про призначення покарання, виходячи із загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати норми статей 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Речових доказів і судових витрат у справі не має.

Цивільного позову не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. 371, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 402, ч. 2 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

-за ст. 402 ч. 1 КК України у вигляді одного року 6 місяців позбавлення волі;

-за ст. 407 ч. 2 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим-остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і, відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: не буде виїзджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання і буде періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції для відповідної реєстрації.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб після його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області, а обвинуваченим - в такому ж порядку з часу отримання копії вироку.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1