УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/294/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Клинці район Займище Брянської області РФ, жителя АДРЕСА_1 , судимого 25.02.2015 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора . . . . . . . ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати в частині призначеного покарання і призначити більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що судом не в повній мірі враховано, що обвинувачений свою вину не визнав повністю, від дачі показань в суді він відмовився. Також просить суд врахувати, що у нього склались складні життєві обставини, оскільки він перебуває на стаціонарному лікуванні в Олевській районній лікарні з діагнозом обмороження. Зазначає, що його було направлено Олевським РЦЗ на роботу рамником до ПП ОСОБА_8 та після виходу з лікарні обвинувачений планує розпочати роботу.
Потерпіла у своїй заяві просить вирок суду залишити без зміни, так як він є законним, а апеляційну скаргу слухати без її участі. Обвинувачений про час та місце слухання апеляційної скарги належним чином повідомлений і заяви про відкладення слуханням апеляційної скарги від нього не надходили до апеляційного суду. На запит апеляційного суду з Олевської районної лікарні надійшло повідомлення про те, що обвинувачений з 01.01.2016 по 21.01.2016 на лікуванні не перебував.
Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року та визначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Цивільний позов громадянки ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення моральної (немайнової) шкоди заподіяної злочином задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , 1000 гривень моральної (немайнової) шкоди заподіяної злочином.
Речові докази металеві частини плоту повернуто потерпілій ОСОБА_9 ..
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 29 травня 2015 року о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, під час відсутності потерпілої, впевнившись, що його дії залишаються непоміченими, повторно викрав металеві частини плоту, які належали ОСОБА_9 і знаходилися в АДРЕСА_1 , загальною вагою 156 кг вартістю 3,00 гривні за 1 кілограм, а всього заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 468, 00 гривень. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , використовуючи гужову повозку, яка належала його батьку, відвіз викрадене майно до господарства громадянина ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де воно зберігалося до 10.06.2015 року та згодом було виявлено і вилучено працівниками міліції.
Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання колегія суддів вважає безпідставними. При призначенні ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, суд урахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вчинення злочину під час іспитового строку, визнання вини, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом 1-ї інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі було враховано такі обставини, як невизнання вини в повному об`ємі, відмова від дачі показань суду є безпідставними, оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, добровільно відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України та визнаючи фактичні обставини провадження, погодився з недоцільністю дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому було роз`яснено ч.3 ст.349 КПК України про позбавлення права оскаржити в апеляційному порядку ці обставини судом 1-ї інстанції.
Як убачається з вироку суду, за попереднім вироком Олевського районного суду від 25.02.2015 року за ч.3 ст.185 КК України йому було призначено покарання 3 роки позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком 1 рік 6 місяців. За вчинення нового злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в період іспитового строку, йому призначено 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано лише один місяць позбавлення волі і остаточне покарання визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Таким чином, покарання ОСОБА_6 призначено згідно з вимогами ст. 65 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення і не є явно несправедливим із-за його суворості.
Підстав для застосування ст.69 КК України не має.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Олевського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2015 року щодо нього без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С у д д і: