В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008958 від 20.06.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді автомобільного маляра в ПП «Альден», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 19.06.2015 року близько 20 години 30 хвилин перебував по бульвару І. Лепсе, 10 в м. Києві, де зустрів невстановлену досудовим розслідуванням особу, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, яка запропонувала придбати безоплатно психотропну речовину амфетамін.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне придбання для подальшого власного вживання, без мети збуту психотропної речовини амфетамін.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання для подальшого власного вживання, без мети збуту психотропної речовини амфетамін, ОСОБА_4 погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, від якої відразу ж отримав 2 (два) згортка з психотропною речовиною амфетамін.

Після цього ОСОБА_4 , помістив до кишень свого рюкзака, який мав при собі, тим самим незаконно придбав психотропну речовину амфетамін для власного вживання без мети збуту. В подальшому ОСОБА_4 , тримаючи при собі психотропну речовину, направився за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 20.06.2015 року близько 00 години 30 хвилин за адресою: м. Київ, пр. П. Тичини, 5-А, працівниками БПС Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві був зупинений ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину амфетамін.

В цей же день, в період часу з 01 години 05 хвилин до 01 години 50 хвилин, під час проведення огляду місця події, співробітниками міліції, у присутності двох понятих, в рюкзаку ОСОБА_4 , було виявлено та в подальшому вилучено 2 (два) згортка, в середині яких містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон та психотропна речовина амфетамін, загальною масою у двох згортках метадону складає 0, 061 г, та амфетаміну 0,033 г, які ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 1971х від 26.06.2015 року: «Надана на дослідження кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,075 (об.1) містить наркотичний засіб метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить 0, 061 г (об.1). Надана на дослідження порошкоподібна речовина рожевого кольору масою 0,066 г (об. 2) містить психотропну речовину амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині дорівнює 0,033 г (об.2)».

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 1 наркотичних засобів, обіг якого обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, раніше не судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави витрати за проведенняекспертизи у сумі 1107 гривень 96 копійки (висновок № 1971х від 26.06.2015 року).

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008958 від 20.06.2015 року знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1