359/2058/15к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_2 , неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_3 , неодруженого, працюючого адміністратором в ТОВ «Лакі Ленд», раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає у АДРЕСА_4 , неодруженого, працюючого охоронником у ТОВ Торговий дім «Голосіївський», раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , мешканця АДРЕСА_6 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :
01 серпня 2009 року приблизно о 2 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 сиділи на лавочці поблизу бювету, що розташований біля будинку № 8 по вул. Незалежності у м. Бровари Київської області. Після того як ОСОБА_10 викинув порожню скляну пляшку з-під вживаного ним пива у смітник, в результаті чого вона розбилася, до них підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які відпочивали на сусідній лавці поблизу бювету та зробили їм зауваження. Коли вказані особи повернулись до місця свого відпочинку, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_8 , який на той час разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та особою, стосовно якої провадження у справі закрито у зв`язку зі смертю, знаходився в клубі "Гранд" по вул. Грушевського, 6-Б, в м. Бровари Київської області та терміново попросив підійти до бювету. Після цієї телефонної розмови ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 побігли у сторону бювету, де зустрілись із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 та особа, стосовно якої провадження у справі закрито у зв`язку зі смертю, в свою чергу, на таксі направилися за місцем проживання ОСОБА_11 на АДРЕСА_7 , де останній взяв два предмети, схожі на пістолети, після чого вони вдвох поїхали до бювету у АДРЕСА_8 , де приблизно о 2 годині 20 хвилин зустрілись із іншими обвинуваченими.

Зустрівшись усі разом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і особа, стосовно якої провадження у справі закрито у зв`язку зі смертю, направилися до місця, де знаходилися потерпілі - ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , з якими розпочалась бійка. Через деякий час до бювету підійшов ОСОБА_22 , який також відпочивав разом з потерпілими та відлучався від них, щоб провести знайому додому.

Грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в ході бійки ОСОБА_9 умисно наніс один удар ногою у область грудної клітини ОСОБА_19 , після чого, наніс останньому ще один удар кулаком руки у підборіддя, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження , що призвели до короткочасного розладу здоров`я. В цей час, перебуваючи на відстані декількох метрів від ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно наніс один удар ногою в область грудної клітки ОСОБА_20 , від чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_8 умисно наніс від 2 до 3 ударів ногою по верхній частині тулуба ОСОБА_21 , а потім, побачивши на місці події лежачого ОСОБА_9 , на якому зверху знаходився потерпілий ОСОБА_19 , ОСОБА_8 підбіг до них та зіштовхнув з ОСОБА_9 ОСОБА_19 . Потім, побачивши біля себе ОСОБА_22 , ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком правої руки по підборіддю зліва, від чого ОСОБА_22 впав на землю. В свою чергу, ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, користуючись, тим що ОСОБА_21 від ударів ОСОБА_8 завдано фізичний біль, наніс потерпілому ОСОБА_21 два удари кулаком правої руки в обличчя, від чого останній впав на землю. Грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю в ході бійки ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_20 , який від удару ОСОБА_8 лежав на землі та наніс йому декілька ударів взутою ногою по голові, після чого з метою заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він наніс ОСОБА_20 ще близько 10 ударів взутою ногою по голові, у тому числі в область шиї, від чого останній втратив свідомість, що спричинило крововилив під м`яку мозкову оболонку спинного мозку з розвитком набрякання тканини спинного та головного мозку та стало причиною смерті. Грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, застосовуючи предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 під час всієї бійки тримав у руці предмет схожий на пістолет, демонструючи його оточуючим, створюючи загрозу для життя та здоров`я громадян. Особа стосовно якої провадження у справі закрито у зв`язку зі смертю, під час бійки одержаний від ОСОБА_11 предмет схожий на пістолет наставив на потерпілого ОСОБА_21 з метою примушення останнього викинути розбиту скляну пляшку, створивши загрозу для життя та здоров`я останнього, а потім цим же предметом заподіяв удар потерпілому ОСОБА_19 . ОСОБА_7 побачив у ОСОБА_11 предмет схожий на пістолет лише після завершення бійки. Крім того, під час бійки ОСОБА_8 помітив на землі ланцюжок з жовтого металу, який належав ОСОБА_21 та з метою його відкритого викрадення підняв його та разом із ним з місця вчинення злочину втік, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду у розмірі шість тисяч гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб, водночас заперечив щодо здійснення ним хуліганства, пов`язаного з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Посилаючись на п. а) ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" ОСОБА_7 просив колегію суддів звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України та провадження у справі в цій частині закрити на підставі ст. 376 КПК 1960 року.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_7 визнав свою вину у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, у зв`язку із чим він та його захисник просили суд перекваліфікувати його дії з п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 також визнав свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб, заперечивши здійснення ним хуліганства, пов`язаного з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Посилаючись на п. а) ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" ОСОБА_10 просив суд звільнити його від покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб, заперечивши здійснення ним хуліганства, пов`язаного з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Крім того, в судовому засіданні він просив перекваліфікувати його дії із ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, посилаючись на те, що відкрито викрадаючи чуже майно, насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, він не застосовував.

Обвинувачений ОСОБА_9 також визнав свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб, заперечивши здійснення ним хуліганства, пов`язаного з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Посилаючись на п. а) ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" ОСОБА_9 просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України та закрити щодо нього кримінальну справу на підставі ст. 376 КПК 1960 року.

Обвинувачений ОСОБА_11 визнав свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, заперечивши при цьому здійснення ним хуліганства, пов`язаного з опором громадянам які припиняли хуліганські дії.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в ніч на 1 серпня 2009 року він перебував в м. Бровари по вул. Незалежності, біля будинку №8 разом із своїм товаришем ОСОБА_10 . Купивши по пляшці пива, вони присіли на лавочку біля бювету та через деякий час зустріли двох дівчат - ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , з якими спокійно спілкувалися без будь-яких голосних криків, нецензурних лайок. Жодних скарг на їх поведінку від відпочиваючих не надходило. Потім, з ОСОБА_23 він відійшов на декілька метрів від лавочки та під час спілкування з нею раптово почув звук розбитого скла. Подивившись в бік ОСОБА_10 та іншої дівчини, він побачив, що до їх лавочки підійшло двоє раніше незнайомих чоловіків. Як потім з`ясувалось, це були ОСОБА_25 та ОСОБА_21 . Він також повернувся до лавочки, підійшов до них та поцікавився що трапилося, але чіткої відповіді на питання від них не отримав. В свою чергу, один із незнайомців відвів його у бік та не пояснюючи причин наніс декілька ляпасів рукою по обличчю. Як вказав ОСОБА_7 , його публічно принизив чоловік, надавши ляпасів у присутності дівчат. У той момент коли ОСОБА_10 хотів встати та підійти до нього, незнайомець штовхнув назад і він знову сів на лавочку. Через деякий час підійшов третій незнайомий чоловік. На даний час він розуміє що це був ОСОБА_19 . Саме він забрав ОСОБА_26 та ОСОБА_21 і вони усі разом пішли до бювету де набирають воду, а вони з дівчатами залишились сидіти ближче до дороги. Відстань між ними була приблизно 20 метрів. Через декілька хвилин ОСОБА_10 з телефоном відійшов від лавки у бік та повернувшись сказав, що зараз прийдуть хлопці, але кому він телефонував та про що говорив він не повідомив. ОСОБА_23 та ОСОБА_27 через деякий час попрощалися з ними і пішли додому, а він з ОСОБА_10 перейшли дорогу та через 20 хвилин зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згодом до них підійшли ще й ОСОБА_28 з ОСОБА_11 , які приїхали на таксі. При цьому, у ОСОБА_29 та у ОСОБА_11 він не бачив ні пістолетів, ні інших предметів. Хлопцям він та ОСОБА_10 розповіли про конфліктну ситуацію, яка трапилося з незнайомими чоловіками, на що ОСОБА_9 запропонував усім разом піти і поговорити з цими чоловіками, з`ясувати причину конфлікту. Про бійку в той момент ніхто ще не думав та не домовлявся. Як стверджує обвинувачений, вони могли і вдвох з ОСОБА_10 підійти до цих чоловіків, але боялися, що їх знову поб`ють, оскільки на той момент їм було лише по шістнадцять років. Про застосування якихось предметів чи зброї розмови між ними взагалі не було.

Пам`ятає, що дорослих чоловіків було приблизно 4-5 осіб, один із яких стояв біля лавки, а інші сиділи на ній. Жінок та дівчат біля них не бачив. Йдучи до потерпілих, попереду був ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а він з ОСОБА_11 та ОСОБА_30 шли позаду всіх. Обвинувачений стверджує, що коли вони всі прямували до потерпілих у ОСОБА_11 в руці пістолета він не бачив, а тому про здійснення з нього пострілу вгору він не просив. Коли підійшли ближче, то він почув звук розбитого скла, подумав, що хтось зробив «розочку», майже одразу почалася бійка. Він не пам`ятає хто саме вдарив першим, всі подальші події відбувалися дуже швидко, нерозбірливо, билися та падали на землю усі.

Під час бійки біля нього впав на землю чоловік, як він згодом зрозумів, можливо це був ОСОБА_25 , оскільки в повній мірі він не впевнений. Одразу ж він почав наносити ОСОБА_31 удари взутою ногою по тулубу і голові. Як стверджує обвинувачений, під час побиття чоловік хотів піднятись, а тому він його бив для того, щоб останній не встав і не почав його бити. При цьому, потерпілий лежав на лівому боці, зігнувши коліна, та прикривав руками обличчя. Оскільки ОСОБА_25 крутився його удари потрапляли і по тулубу, і по голові, і по шиї. З ким в цей момент та яким чином билися його знайомі він не бачив. Під час побиття потерпілого до них підбігав хлопець, який також наніс більше п`яти ударів потерпілому, але хто саме це був він не пам`ятає. Як показав обвинувачений, з метою заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він наніс ОСОБА_20 близько 10 ударів взутою ногою по голові, у тому числі в область шиї, від чого останній втратив свідомість, що спричинило крововилив під м`яку мозкову оболонку спинного мозку з розвитком набрякання тканини спинного та головного мозку та стало причиною смерті. Раптом, до нього підбіг ОСОБА_9 і почав відтягувати його від потерпілого. Спіткнувшись, він впав на землю та почув крик жінки, яка погрожувала тим, що викличе міліцію. А тому, підвівшись на ноги, вони усі разом почали втікати. Через деякий час вони зустрілися біля його дому по АДРЕСА_9 , поговорили декілька хвилин і пішли по домівках. Лише через день ОСОБА_8 повідомив йому, що знайшов на землі під час бійки золотий ланцюжок.

На досудовому слідстві та в судових засіданнях, будучи неодноразово допитаним, ОСОБА_7 підтверджував факт вчинення ним разом із іншими обвинуваченими хуліганства та не оспорював обставин щодо побиття ним ОСОБА_32 . Водночас, під час цих допитів він також зазначав про завдання ОСОБА_33 ударів ОСОБА_34 . Щодо застосування зброї, ОСОБА_7 на досудовому слідстві та в судових засіданнях в іншому складі суддів вказував про те, що лише після бійки він побачив у руках ОСОБА_11 предмет схожий на пістолет. Під час досудового слідства після перекваліфікації його дій з ч. 2 на ч. 4 ст. 296 КК України обвинувачений на підставі ст.. 63 Конституції України відмовився давати показання у справі.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в ніч на 01.08.2009 року він разом зі своїм другом ОСОБА_7 відпочивали в м. Бровари по вул. Незалежності, біля бювету. До них підійшли двоє дівчат - ОСОБА_23 та ОСОБА_24 і вони разом з ними спокійно спілкувалися, відпочивали, сидячі на лавочці біля бювету. З ОСОБА_7 та дівчатами вони пили пиво. Жодних скарг на їх поведінку від мешканців чи відпочивальників не надходило. В якийсь момент ОСОБА_7 з ОСОБА_23 відійшли на декілька метрів від лавочки та вдвох про щось розмовляли. Допивши своє безалкогольне пиво, ОСОБА_10 кинув скляну пляшку у смітник, але вона голосно розбилася. Одразу після цього, до них підійшли двоє незнайомих дорослих чоловіків, як згодом він дізнався це були ОСОБА_35 та ОСОБА_36 . Вони були неадекватні, п`яні, голосно на них кричали, виражались нецензурною лайкою, звинувачували їх у тому, що вони б`ють пусті пляшки, чим заважають їм відпочивати. Після того, як він попросив у них вибачення, вони не заспокоїлися. В цей момент до лавочки повернувся ОСОБА_7 та запитав що трапилося. У відповідь на це, один із незнайомців відвів його у бік та наніс декілька ляпасів рукою по обличчю. ОСОБА_10 хотів встати та підійти до нього, але інший незнайомець штовхнув його на лавочку. Через деякий час підійшов третій чоловік, як згодом з`ясувалось це був ОСОБА_19 . Саме він забрав ОСОБА_26 та ОСОБА_37 і вони усі разом повернулись до своєї лавочки біля бювету.

Як стверджує обвинувачений, побиття друга на очах у дівчат та публічні образи в його бік, він сприйняв як приниження його гідності, а тому зателефонував ОСОБА_8 , розповів що трапилося та попросив його підійти допомогти розібратися у ситуації. Через декілька хвилин підійшли до бювету ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , а згодом на таксі під`їхали ще й ОСОБА_28 з ОСОБА_11 . При цьому, він не бачив у хлопців ні пістолетів, ні інших травмуючи предметів. Розповівши усім про конфліктну ситуацію, яка трапилася з незнайомими чоловіками, вони вирішили піти і поговорити з ними, з`ясувати причину конфлікту. Про бійку ніхто не домовлявся. Йдучи до потерпілих, попереду був він з ОСОБА_9 , а решта позаду. Обвинувачений стверджує, що коли вони всі прямували до потерпілих у ОСОБА_11 в руці пістолета він не бачив, а тому про здійснення з нього пострілу вгору він не просив.

Підійшовши ближче до компанії незнайомих чоловіків, він побачив як один із них - ОСОБА_21 розбив пляшку об лавку та почав махати нею перед ним на витягнутій руці, інший чоловік в цей момент за декілька метрів від лавки спілкувався по телефону, а решта - сиділи на лавці. Бійка тривала декілька хвилин та почалася з удару ОСОБА_8 ногою по тулубу одному із чоловіків у білій футболці. Як потім з`ясувалось це був ОСОБА_36 . Внаслідок цього удару ОСОБА_25 впав на землю. Він, в свою чергу, з метою самооборони наніс два удари кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_21 , від чого той впав на землю. ОСОБА_9 в цей час боровся з ОСОБА_19 біля лавки на землі. Далі він звернув увагу як ОСОБА_11 , тримаючи в руці якийсь предмет схожий на пістолет, погрожував ним ОСОБА_38 . Направивши цей предмет у її бік, він сказав: «Іди звідси.». При чому, про дану річ ОСОБА_10 раніше не знав і в руках у хлопців її не бачив. Як стверджує обвинувачений, згоди на застосування ОСОБА_11 якихось травмуючих предметів ніхто із хлопців не давав, ОСОБА_11 нікого не попереджав про наявність у нього такого предмету, а тому лише в кінці бійки він помітив у ОСОБА_11 в руці цей предмет. Після жіночого крику усі разом втекли у сторону дворів. Через деякий час про золотий ланцюжок йому розповів ОСОБА_8 , зазначивши що він його підібрав під час цієї бійки. В ході самої бійки він не бачив, щоб хтось зривав золотий ланцюжок з шиї потерпілого ОСОБА_21 .

Під час досудового слідства, а також в судових засіданнях, будучи неодноразово допитаним, ОСОБА_10 підтверджував факт вчинення ним разом із іншими обвинуваченими хуліганства. Щодо застосування зброї, він вказував про те, що дійсно в руках у ОСОБА_11 він бачив предмет схожий на пістолет, яким останній погрожував ОСОБА_39 , проте ні він, ні інші обвинувачені згоди на використання ОСОБА_11 пістолету не давали, оскільки ОСОБА_11 нікого не попередив про наявність у нього пістолету. Під час досудового слідства після перекваліфікації його дій з ч. 2 на ч. 4 ст. 296 КК України обвинувачений на підставі ст.. 63 Конституції України відмовився давати показання у справі.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді пояснив, що в ніч з 31.07.2009 року на 01.08.2009 року він разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_30 та ОСОБА_11 відпочивали у нічному клубі «Гранд» в м.Бровари. В той вечір у клубі він випив бокала пива. Вночі йому зателефонував ОСОБА_10 та розповів, що його з ОСОБА_7 у присутності дівчат принизили дорослі чоловіки і за розбиту пляшку надавали ляпасів, попросив підійти і допомогти розібратися у ситуації. Через декілька хвилин вони з ОСОБА_9 прибігли до бювету м. Бровари по вул. Незалежності, де зустрілись із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Згодом на таксі до них під`їхали ще й ОСОБА_28 з ОСОБА_11 . При цьому, у хлопців він не бачив ні пістолетів, ні інших травмуючи предметів. Дізнавшись про конфліктну ситуацію, яка трапилося з незнайомими чоловіками, ОСОБА_9 запропонував усім разом піти і поговорити з цими чоловіками, з`ясувати причину конфлікту. Про бійку в той момент ніхто ще не думав та не домовлявся. Обвинувачений стверджує, що коли вони всі прямували до потерпілих у ОСОБА_11 в руці пістолета він не бачив, а тому про здійснення з нього пострілу вгору він не просив.

Підходячи ближче до компанії незнайомих дорослих чоловіків, він почув звук розбитого скла і раптом перед собою побачив чоловіка у світлій футболці, який намагався його ударити. Як потім з`ясувалось це був ОСОБА_36 . Бійка тривала декілька хвилин, приблизно 3 хв. та почалася саме з удару ОСОБА_8 ногою по грудній клітині ОСОБА_32 . Внаслідок цього удару ОСОБА_25 впав на землю.

Потім він побачив біля себе ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , який тримаючи у руці розбиту пляшку («розочку») нападав на ОСОБА_10 , а тому з метою захисту свого товариша він ударив ОСОБА_21 декілька разів по верхній частині тулубу. Як стверджує обвинувачений, він наносив удари ОСОБА_21 з метою примусити останнього викинути розбиту пляшку. Після того, як з його рук він вибив розбиту пляшку, ОСОБА_21 він більше не чіпав та не бив.

В якийсь момент він помітив лежачого на спині на тротуарі ОСОБА_9 , зверху над яким сидів ОСОБА_19 , а тому з метою захисту свого товариша він підійшов до них та зіштовхнув ОСОБА_19 з ОСОБА_9 . В цей же час до нього підбіг інший чоловік - ОСОБА_22 . На його запитання з ким він, ОСОБА_22 відповів, що він разом із потерпілими, після чого ОСОБА_8 наніс кулаком руки удар в область підборіддя зліва ОСОБА_22 , внаслідок якого той упав на землю.

На початку бійки ОСОБА_8 бачив потерпілого ОСОБА_26 біля лавки, де останній впав від його удару на землю, але через деякий час вже помітив ОСОБА_26 лежачого на дорозі біля тротуару, він лежав на спині паралельно бордюру у напрямку двору, а ОСОБА_7 , знаходячись ліворуч, наносив по голові потерпілому багато ударів протягом тривалого часу. Як стверджує обвинувачений, окрім першого удару особисто він ушкоджень потерпілому не наносив.

Під час бійки він бачив чи у ОСОБА_11 , чи у ОСОБА_29 в руках предмет схожий на пістолет, який направлявся в сторону ОСОБА_40 . Але жодних висловлювань, пострілів він не чув. Про вказаний предмет він раніше не знав і в руках у хлопців його раніше не бачив. Як стверджує обвинувачений, згоди на застосування травмуючих предметів ніхто із хлопців не давав, лише в кінці бійки він помітив дану річ.

Коли почалася паніка і ОСОБА_41 закричала, ми усі разом втекли у сторону двору. Біля тротуару між лавкою та дитячим майданчиком він побачив чужий жовтий ланцюжок та, з метою привласнення цією речі підібрав його і поклав собі в карман. Після того як вони втекли з місця події, вони рідко спілкувалися. ОСОБА_10 під час зустрічі повідомив, що загубив на місці пригоди мобільний телефон.

Під час досудового слідства, а також у судових засіданнях в іншому складі суддів, ОСОБА_8 змінював показання про досліджувані судом обставини. Так, при складанні явки з повинною та допиті 12.10.2009 року він повідомив, що бачив як у кінці бійки ОСОБА_9 забирав ОСОБА_7 від чоловіка в світлій футболці, але як саме останній заподіював тілесні ушкодження він не бачив, оскільки ця подія відбувалась позаду нього. Під час допиту 28.01.2010 року та при очних ставках з ОСОБА_42 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 він наполягав, що після розмови з ОСОБА_10 з нічного клубу «Гранд» пішов додому та біля бювету по вул. Незалежності в м. Бровари не перебував. При допиті як підозрюваного 21.04.2010 року, а також як обвинуваченого 29.04.2010 року, а також при очній ставці з ОСОБА_7 08.06.2010 року він вказував, що наніс ОСОБА_20 один удар рукою в ділянку грудей, від удару останнього рукою в обличчя той впав на асфальт, а в подальшому бачив, як ОСОБА_7 наносив удари ногами по голові ОСОБА_20 , від яких його голова ударялась об бровку і «відскакувала» від неї. Під час допиту у судовому засіданні 23.11.2010 року він стверджував, що ударив один раз ногою в область тулуба чоловіка в світлій футболці, тобто ОСОБА_20 , від чого той упав. Щодо застосування під час хуліганства зброї, то на досудовому слідстві ОСОБА_8 вказував, що в ході бійки у когось він побачив пістолет, однак згоди на його використання ніхто не давав. Під час досудового слідства після перекваліфікації його дій з ч. 2 на ч. 4 ст. 296 КК України обвинувачений на підставі ст.. 63 Конституції України відмовився давати показання у справі.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в ніч з 31.07.2009 року на 01.08.2009 року він разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_30 та ОСОБА_11 відпочивали у нічному клубі «Гранд» в м. Бровари, святкували день народження ОСОБА_43 той вечір до приходу в клуб він випив шампанського. В якийсь момент до нього підійшов ОСОБА_8 та повідомив, що йому телефонував ОСОБА_10 та розповів, що його з ОСОБА_7 у присутності дівчат принизили дорослі чоловіки, надавали ляпасів, попросив підійти і допомогти розібратися у ситуації. Разом із ОСОБА_8 вони побігли до бювету у м. Бровари по вул. Незалежності, де зустрілись із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Через деякий час на таксі до них під`їхали ще й ОСОБА_28 з ОСОБА_11 . При цьому, у хлопців в руках він не бачив ні пістолетів, ні інших травмуючи предметів. Почувши від хлопців про конфліктну ситуацію, він запропонував усім разом піти і поговорити з цими чоловіками, з`ясувати причину конфлікту. Про бійку в той момент ніхто не думав та не домовлявся. Обвинувачений стверджує, що коли вони всі прямували до потерпілих у ОСОБА_11 в руці пістолета він не бачив, а тому про здійснення з нього пострілу вгору він не просив.

Підійшовши ближче до компанії незнайомих чоловіків, він побачив як один із них - ОСОБА_21 розбив пляшку об лавку та почав махати нею перед ОСОБА_10 . Уся бійка тривала декілька хвилин, але хто саме її почав він не знає. Пам`ятає, що одного із потерпілих один раз ногою в грудну клітину вдарив ОСОБА_8 . Як потім з`ясувалось це був ОСОБА_36 . Внаслідок цього удару ОСОБА_25 впав на землю. Потім, він бачив як в ході бійки ОСОБА_7 наніс лежачому на дорозі ОСОБА_31 удар ногою по голові. В цей момент потерпілий лежав паралельно бордюру на лівому боці, прикриваючи руками обличчя. Потім, у кінці бійки перед втечею, він бачив, як ОСОБА_7 наніс ще удари лежачому ОСОБА_31 ногою по голові, верхній частині тулуба. Також, він пам`ятає, як ОСОБА_8 декількома ударами по тулубу ногою вибив з рук ОСОБА_21 розбиту пляшку («розочку»). В цей момент на нього напав ОСОБА_19 , якого він ударив спочатку ногою в грудну клітку, а потім рукою у підборіддя, внаслідок чого вони вдвох впали на землю. ОСОБА_8 підбіг до них та зіштовхнув ОСОБА_19 з нього. Раптом закричала жінка і ми усі разом почали втікати у сторону двору. В цей час ОСОБА_7 продовжував наносити удари ОСОБА_31 , після чого ОСОБА_7 також впав на землю. Підбігши до нього, ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_7 піднятись та фактично забрав його від потерпілого. ОСОБА_25 в цей момент лежав на дорозі, тримав під собою зігнуті ноги, прикривав руками обличчя, був у свідомості. Як стверджує обвинувачений, під час бійки він ні в кого з хлопців не бачив зброї, предметів схожих на зброю, травмуючи засобів.

Під час досудового слідства, а також в судових засіданнях, будучи неодноразово допитаним, ОСОБА_9 підтверджував факт вчинення ним разом із іншими обвинуваченими хуліганства. Під час допиту як підозрюваного він зазначав, що бачив у руці ОСОБА_11 предмет схожий на пістолет, але згодом під час допиту як обвинуваченого та підсудного, а також в ході очної ставки із ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , відтворення обстановки та обставин події заперечував цей факт, пославшись на свій молодий вік та неправильне розуміння цих обставин. Під час досудового слідства після перекваліфікації його дій з ч. 2 на ч. 4 ст. 296 КК України обвинувачений на підставі ст.. 63 Конституції України відмовився давати показання у справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 показав, що в ніч з 31.07.2009 року на 01.08.2009 року він разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_30 та ОСОБА_9 відпочивали у нічному клубі «Гранд» в м. Бровари, святкували день народження ОСОБА_43 той вечір до приходу в клуб він випив шампанського, а у клубі пив пиво. В клубі ОСОБА_8 повідомив, що йому телефонував ОСОБА_10 та розповів, що його з ОСОБА_7 у присутності дівчат принизили та побили дорослі чоловіки, попросив підійти і допомогти розібратися у ситуації. ОСОБА_8 з ОСОБА_9 одразу побігли до бювету у м. Бровари по вул. Незалежності, а він із ОСОБА_30 на прохання останнього заїхали на таксі до нього додому, взяв газовий та пневматичний пістолети і поїхали до бювету у м. Бровари по вул. Незалежності, де зустрілись із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Перебуваючи у таксі пневматичний пістолет він передав ОСОБА_44 , а газовий пістолет залишив при собі. Почувши від хлопців про конфліктну ситуацію, яка сталась, усі вирішили піти і поговорити з цими чоловіками, з`ясувати причину конфлікту. Про бійку в той момент ніхто не думав та не домовлявся. Йдучи до потерпілих та переходячи через дорогу, на прохання одного із хлопців здійснити постріл, він підняв вгору пістолет, але пострілу не відбулось. Хто саме просив його здійснити цей постріл він не пам`ятає, лише згадав, що поруч з ним в той момент перебували ОСОБА_45 і ОСОБА_46 . Як стверджує обвинувачений, оскільки вони йшли разом певною групою, то піднятий вгору пістолет всі могли побачити. Після невдалої спроби здійснити постріл вгору, він заховав пістолет під куртку та разом з іншими направився до бювету, де перебували потерпілі.

Підійшовши ближче до незнайомих чоловіків, він побачив як один із незнайомців розбив пляшку об лавку. Уся бійка тривала декілька хвилин, але хто саме її почав він не бачив. Як стверджує ОСОБА_11 , в ході бійки він нікому не наніс жодного удару. Його також ніхто не бив. Він пам`ятає, що ОСОБА_8 ударив ногою по тулубу ОСОБА_26 , внаслідок чого той впав на землю. Потім до ОСОБА_26 підбігли ОСОБА_10 з ОСОБА_7 . При чому, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_31 один - два удари у живіт і відійшов, а ОСОБА_7 залишився наносити йому удари. Куди саме бив та яким чином він не пам`ятає. ОСОБА_25 в цей момент лежав на боці головою до магазину «Тандем», ногами до дитячого майданчику, а ОСОБА_7 знаходився ліворуч біля голови потерпілого. У кінці бійки перед втечею, він бачив, як ОСОБА_7 намагався нанести ще ударів лежачому ОСОБА_31 , але йому завадив ОСОБА_9 , який його забрав від потерпілого. Під час бійки газовий пістолет весь час перебував під його курткою, ним він не розмахував, нікому не погрожував, з нього пострілів не робив, ним не наносив тілесних ушкоджень. Коли він побачив під час бійки ОСОБА_47 , то показавши їй пістолет, наказав їй відійти у сторону. Як стверджує обвинувачений, пістолет на ОСОБА_47 він не наставляв, їм він не погрожував їй. Коли ОСОБА_41 закричала, то вони усі разом втекли у сторону двору. У дворі будинку вони декілька хвилин поспілкувались, він забрав у ОСОБА_29 пневматичний пістолет. ОСОБА_28 розповів, що в ході бійки він завдав ударів пістолетом одному із чоловіків який сидів на лавці. Як з`ясувалось потім це був ОСОБА_19 . ОСОБА_8 у дворах розповів, що під час бійки на землі він знайшов золотий ланцюжок.

На досудовому слідстві обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово на підставі ст.. 63 Конституції України відмовлявся давати показання у справі, але не дивлячись на це та за відсутністю захисника 15.05.2012 року він був допитаний як обвинувачений і під час цього допиту він зокрема показав, що разом із ОСОБА_30 та на прохання останнього, вони заїхали на таксі до нього додому, де він взяв муляж пістолету для залякування та передав його в автомобілі ОСОБА_44 , після чого вони поїхали до хлопців, які перебували біля бювету. Зустрівшись там із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вони усі разом направились до раніше незнайомих дорослих чоловіків, з якими в подальшому відбулася бійка. В цих показаннях ОСОБА_11 наголошував на тому, що в його руках під час бійки предмету схожого на пістолет взагалі не було, а тому ним він нікому він не погрожував та нікого не бив.

Крім показань обвинувачених, їх вина у вчиненні злочинів підтверджується такими показаннями потерпілих та свідків:

Потерпілий ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що приблизно з 22 години 31.07.2009 він проводив вільний час зі своїм родичем ОСОБА_21 та товаришами ОСОБА_22 і ОСОБА_20 , а також з іншим хлопцем на ім`я « ОСОБА_48 ». Спочатку вони відпочивали в більярдному клубі, де вживали пиво, а потім, зустрівши його дружину з подругою розмістились на лавці на території бювету, що по вул. Незалежності в м. Бровари. Близько 00 годин 30 хвилин 01 серпня 2009 року ОСОБА_22 разом із ОСОБА_49 пішли проводити подругу останньої. Як стверджує ОСОБА_19 , поруч біля них на лавці сиділа компанія з двох молодих хлопців та двох дівчат, на яких він не звертав уваги. Молоді люди голосно розмовляли, але крику та шуму, нецензурних висловлювань від них він не чув. В якийсь момент почувся звук розбитого скла і ОСОБА_21 разом із ОСОБА_20 пішли до вказаної компанії зробити зауваження. Через п`ять хвилин він також підійшов до них та, забравши них, вони повернулися до своєї лавочки. Через деякий час ОСОБА_21 повідомив про скупчення молодиків на протилежній стороні вул. Незалежності біля магазину «Тандем», на що він уваги не звернув, але після слів ОСОБА_21 : «Ну все, вже пізно», він побачив натовп хлопців, що наближався до них. Першим він побачив хлопця на відстані двох метрів з витягнутою рукою у якої в руці був пістолет. Як потім з`ясувалося це був ОСОБА_46 . Більше із зброєю він нікого не бачив. Після криків «Хто на брата?» чи «Ми за брата» почалася бійка, яка тривала декілька хвилин. Побачив, як спочатку ударили ОСОБА_26 , потім його вдарили в груди, у підборіддя, від чого він упав, відчув, що його б`ють з обох сторін, далі втратив свідомість. Хто його підняв та посадив на лавку він не пам`ятає. Як стверджує потерпілий, бійка тривала близько 5 хв. Після бійки він бачив ОСОБА_26 , який лежав на спині на проїжджій частині за тротуаром головою до аптеки ногами до вул. Незалежності. Біля нього було багато людей, які кричали, що потрібно викликати швидку допомогу. ОСОБА_21 згодом повідомив, що у нього під час бійки зірвали золотий ланцюжок.

Потерпілий ОСОБА_22 в суді показав, що в той вечір він з ОСОБА_19 , ОСОБА_50 та ОСОБА_21 відпочивали, грали у більярд, де пили пиво, а потім, зустрівши ОСОБА_47 з подругою розмістились на лавці на території кювету по вул. Незалежності в м. Бровари. Близько 00 годин 30 хвилин 01 серпня 2009 року він разом із ОСОБА_49 відлучились від своєї компанії та пішли проводжати подругу останньої. Повертаючись до своїх товаришів, він бачив як через дорогу бігло шість чи сім молодих раніше не знайомих хлопців. Підійшовши ближче до лавочки, де раніше сиділи його товариші, він побачив бійку. Першим він зустрів хлопця, у якого в руках був предмет схожий на пістолет. Як згодом стало відомо це був ОСОБА_11 . Він запитав куди ідеш. Пістолет на нього не був направлений. Нічого не відповівши ОСОБА_11 він відійшов в сторону. Також, потерпілий вказав що ОСОБА_11 не наносив йому ударів ногою в область тулуба. В ході бійки він бачив, як декілька осіб били ногами ОСОБА_19 , який лежав на лівому боці біля лавочки на дорозі. Ці особи наносили удари по всьому тулубу та голові ОСОБА_32 . Останній в свою чергу постійно перекручувався, змінював своє положення. Спочатку він знаходився на одному місці, а потім іншому місці. ОСОБА_8 під час побиття ОСОБА_26 знаходився біля ОСОБА_19 . Один із тих, хто бив ОСОБА_51 запитав його чи він разом із ними, а коли він сказав, що так, то його ударили рукою по підборіддю зліва і він впав на землю. Як згодом стало йому відомо ударив його ОСОБА_8 . Через деякий час коли бійка закінчилась він встав, але нікого із нападників не було. ОСОБА_41 підбігла пізніше до місця де відбувалась бійка. Чув як ОСОБА_11 наказав ОСОБА_39 закрити рот. Всього бійка з його участю тривала до 1 хв.

Як вбачається із оголошених за згодою усіх учасників судового розгляду показань потерпілого ОСОБА_21 , які він надав під час досудового слідства (т.1 а.с. 262-272), приблизно з 22 години 31.07.2009 він проводив вільний час зі своїм родичем ОСОБА_19 , товаришами ОСОБА_22 і ОСОБА_20 , а також з іншим хлопцем. Спочатку вони відпочивали в більярдному клубі, де вживали пиво, а потім, зустрівши дружину ОСОБА_51 з подругою розмістились на лавці на території бювету, що по вул. Незалежності в м. Бровари. Близько 00 годин 30 хвилин 01 серпня 2009 року ОСОБА_22 разом із ОСОБА_49 пішли проводити подругу останньої. На розташованій поруч з ними лавці відпочивали два хлопця та дві дівчини, які бурно поводилися, голосно розмовляли з використанням ненормативної лексики, потім почали розбивати порожні пляшки. Він із ОСОБА_20 підійшли до компанії молодих людей та зробили зауваження з приводу порушення ними громадського порядку в нічний час. Один із хлопців вибачився, а інший відреагував грубо. Разом із ОСОБА_20 вони відішли в сторону, поспілкувалися на одинці на підвищених тонах. Між ними відбувся словесний конфлікт. Після того, як до них підійшов ОСОБА_19 , вони усі разом повернулися до місця свого відпочинку. Жодного насильства по відношенню до молодих хлопців не застосовували. Через деякий час він побачив як в їх напрямку швидко рухалися декілька молодих хлопців. При чому, в опущеній руці одного з них у світлі ліхтаря на електроопорі на відстані 5 10 м він побачив пістолет. Злякавшись за своє життя, він розбив порожню пляшку для самооборони. Спочатку до нього підійшли два молодих чоловіка, один з яких тримаючи пістолет наказав викинути розбиту пляшку, на що він відповів, що виконає цю вимогу, коли той сховає зброю. Потім двоє хлопців різко розійшлися в сторони і до нього наблизився третій молодий чоловік, який наніс потужний удар ногою по тулубу, від якого він упав на правий бік. Допитаний в судовому засіданні іншим складом суду, потерпілий ОСОБА_21 також вказав, що один з хлопців наставив на нього пістолет і наказав викинути «розочку», а ОСОБА_8 йому наніс удар ногою в грудну клітину, від якого він впав. Лежачи на землі, зігнувши ноги в колінах, закриваючи руками голову він відчував як йому наносили удари декілька осіб по різних частинах тіла. Хто та яким чином бив його товаришів він не бачив. Через декілька секунд з його шиї зірвали золотий ланцюжок. Коли бійка закінчилась, він побачив на землі лежачого без свідомості ОСОБА_19 , біля нього знаходився ОСОБА_22 , який тримався за голову, а біля бордюру на спині лежав ОСОБА_20 . В судовому засіданні ОСОБА_21 стверджував, що на асфальтній доріжці за територією бювету на спині вздовж бетонного бордюру ногами в напрямку вул. Незалежності лежав ОСОБА_20 без свідомості та хрипів. Як стверджує потерпілий, сильна набряклість його голови та її приплюснутість з правої сторони свідчили про застосування значної фізичної сили до нього, при якій голова неодноразово ударялась об бордюр майданчика бювету.

Потерпіла ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що її син - ОСОБА_25 20.07.2009 року поїхав у м. Київ. Вранці 01.08.2009 року їй зателефонував начальник військової частин, де проходив службу її син, та повідомив про те, що їй необхідно терміново приїхати, оскільки син перебуває в дуже тяжкому становищі, знаходиться без свідомості у реанімаційному відділенні Броварської ЦРЛ. Також він повідомив, що його побили незнайомці. Ввечері цього ж дня вона приїхала до м.Бровари. Коли вона зайшла до реанімації то побачила жахіття. Голова сина була просто чорна, не було видно навіть очей. В Броварській лікарні він пролежав сім днів, а 07.08.2009 року його перевезли до м.Києва у лікарню. В Київській лікарні він пролежав з 07.08.2009 року по 19.08.2009 року, так і не прийшовши до тями. Помер він ввечері ІНФОРМАЦІЯ_5 . Для неї син був надією та опорою, хотів бути військовим, мав позитивні характеристики зі школи, з армії, з роботи. Зі сторони обвинувачених до неї, крім ОСОБА_52 ніхто не звертався. ОСОБА_53 просив пробачення за те, що сталось.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що п`ять чи шість років тому пізно ввечері вона разом із подругою ОСОБА_24 в м. Бровари по вул. Незалежності зустріла ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . На лавочці з ними вони спокійно спілкувалися, всі разом пили звичайне пиво. Раптом до них підішли декілька дорослих хлопців, які сиділи неподалік від них. Як вона зрозуміла, цим хлопцям не сподобалося, що ми голосно розмовляли, а також що в нас розбилася скляна пляшка. При чому ніхто спеціально не кидав та не розбивав цієї порожньої пляшки. Вони були дуже обурені цим та почали їх ображати, виражалися в їх бік нецензурною лайкою. Вони пояснили, що пляшка розбилася випадково, але вони були в стані алкогольного сп`яніння і щось зрозуміти їм було важко. З одним із них ОСОБА_7 відійшов в сторону поговорити. В свою чергу, вона із подругою ОСОБА_24 та ОСОБА_10 залишилися на лавці. Потім вони повернулися. Також, вона пам`ятає, що комусь із хлопців старші чоловіки дали ляпас по обличчю. Після того як дорослі чоловіки пішли, вони залишилися далі спілкуватися на лавці біля бювету. Через деякий час зустріли ОСОБА_9 з ОСОБА_8 Хтось із хлопців попросив її з ОСОБА_27 підійти до дорослих чоловіків та затримати їх, у зв`язку із чим вона з ОСОБА_27 підійшла та деякий час розмовляла з цими чоловіками. Потім прибігли хлопці та почалася бійка, яка тривала дуже швидко, пару хвилин. Зброї вона не бачила. Разом з ОСОБА_24 вони стояли в стороні та бачили як всі на всіх нападають та б`ються. Хто перший наніс удар вона не бачила, все відбулося раптово. Всі билися зі всіма, але ОСОБА_7 бив чоловіка окремо біля проїжджої частини . Це було візуально помітно. ОСОБА_7 бив ногою по голові чоловіка на ім`я ОСОБА_54 , який лежав на асфальті паралельно вул. Незалежності головою до вул. Короленка. Він наніс йому приблизно 10-20 ударів по голові. Це все відбувалося 2-3 хвилини. Щоб хтось ще бив ОСОБА_55 вона не бачила. Інша група людей в цей час билися між собою. Хто кого бив тяжко було розібрати, оскільки освітлення було погане, на дворі була ніч. Після бійки ми побігли додому. Допитана в судовому засіданні іншим складом суду свідок ОСОБА_23 також показала, що ОСОБА_56 наносив удари ногами в голову чоловіка, який лежав на дорозі. Він лежав на боці. Його голова знаходилась на бордюрі, в свою чергу, тіло перебувало на дорозі. Вказаному чоловіку, окрім ОСОБА_57 , більше ніхто ударів не наносив.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що в той день вона з ОСОБА_23 поверталися з парку, ввечері зустріли біля бювету ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та присіли з ними на лавочку. На лавочці вони спокійно спілкувалися, усі пили алкогольне пиво. В якийсь момент ОСОБА_23 та ОСОБА_56 відійшли в сторону поспілкуватися, а вона з ОСОБА_10 залишилися вдвох сидіти на лавочці. Коли ОСОБА_10 викинув у смітник порожню скляну пляшку, вона голосно розбилася. Відразу ж до них підбігло двоє старших чоловіків та почали нас ображати. Вони були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 вибачався, пояснивши що пляшка розбилася випадково. В цей момент підійшов ОСОБА_7 та запитав, що трапилося, але не отримавши відповіді на питання, один із незнайомців відвів його у бік та наніс ОСОБА_7 ляпас рукою по обличчю. Після цього, дорослі чоловіки повернулися до себе на лавку, де їх чекали товариші. Як вона зрозуміла, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 дуже образились. ОСОБА_10 взяв в руки телефон і почав дзвонити друзям, щоб вони під`їхали. Зрозумівши, що старші чоловіки збираються уходити, він попросив її та ОСОБА_23 підійти до цих чоловіків та на деякий час затримати останніх. Вона з ОСОБА_23 підійшла до дорослих чоловіків та декілька хвилин спілкувалася з ними. Потім до них прибігли хлопці, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та почалася бійка, яка тривала не більше 5 хвилин. Один з потерпілих побачив, що хлопці до них наближаються, взяв пляшку і розбив її. Всі билися гуртом. Зброї не бачила. Лише після бійки вона бачала у руках ОСОБА_11 пістолет, який він дістав та показав їй. В стороні лежав на дорозі чоловік, якого бив тільки ОСОБА_7 ногою по голові. ОСОБА_8 ударів цьому потерпілому не наносив. Потерпілий лежав на спині на проїжджій частині дороги перпендикулярно дорозі головою на бордюрі. На думку свідка, чоловік, якого бив ОСОБА_7 , лежав без свідомості, тому що взагалі не відбивався. ОСОБА_7 , задаючи йому численних ударів, голосно кричав на нього. Потім якась жінка крикнула, що викличе міліцію і вони всі разом втекли в сторону двору.

Як вбачається із оголошених за згодою усіх учасників судового розгляду показань свідка ОСОБА_58 , даних нею під час досудового слідства (т.4 а.с.131-134, т.6 а.с. 36-39) вночі 01.08. 2009 року провівши подругу, повертаючись із ОСОБА_22 до бювету біля піцерії «Челентано» вона почула крики, які лунали зі сторони бювету по вул. Незалежності м.Бровари, де на той час знаходились її чоловік разом із ОСОБА_50 та ОСОБА_21 . Прибігши на місце першим вона побачила ОСОБА_26 , який лежав на спині головою до бордюру та ногами до аптеки. Біля нього знаходився незнайомий хлопець, який наносив йому багато ударів ногою по верхній частині тулубу. Від цих ударів голова ОСОБА_26 ударялась об бетонний бордюр. В цей час інший незнайомий хлопець зі світлим волоссям, висловлюючись нецензурними словами в її бік, зробив жест, в результаті якого їй здалось що в нього в руці було щось схоже на пістолет, але можливо це і не була зброя. На неї цілеспрямовано пістолет не направляли, він знаходився у зігнутій руці хлопця, практично був схований під куртку. Погроз від цього хлопця з пістолетом не надходило, особисто вона небезпеки в цю мить не відчувала. Потім вона бачила, як один із хлопців наніс декілька ударів її чоловікові. Чітко розібрати хто з ким б`ється було важко. Через пару хвилин бійка закінчилась та молоді хлопці втекли.

Свідок ОСОБА_59 підтвердив, що вночі 01.08. 2009 року він, працюючи водієм таксі, підвозив двох молодих хлопців до магазину «Тендем» біля бювету по вул. Незалежності м.Бровари. Він бачив як ці чоловіки разом із іншими хлопцями перебігли через дорогу і там почалася бійка. В руках у них предметів схожих на пістолет він не бачив. Через деякий час, отримавши нове замовлення, від поїхав із даного місця.

Також, вина ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів підтверджується такими доказами:
протоколом огляду місця події, згідно з яким під час проведення огляду з місця події був вилучений мобільний телефон Sоnу Еricsson К790І, який, як з`ясувалося згодом, належав обвинуваченому ОСОБА_10 (т.1 а.с.29); протоколом огляду місця події від 06.08.09 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого оглядалась ділянка місцевості, яка розташована між будинками № 6 та № 8 по вулиці Незалежності у м. Бровари (т. 1 а.с. 34-35); протоколами очних ставок, відповідно до яких слідчий проводив очну ставки з раніше допитаними свідками, підозрюваними, в показаннях яких містились суперечності;

протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.02.10, згідно якого під час проведення слідчої дії ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка брала участь у бійці, що мала місце у ніч на 01.08.09 поблизу бювету, розташованого по вулиці Незалежності у м. Бровари (т.2 а.с. 90); від 20.02.10 згідно якого потерпілий ОСОБА_21 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка також брала участь у вищевказаній бійці (т.2 а.с. 91-92); від 22.05.12, відповідно до якого ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_60 як особу, яка брала участь у цій бійці, що мала місце у ніч на 01.08.09 поблизу бювету (т. 7 а.с. 36-37); від 22.05.12 з якого вбачається, що ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_60 як особу, яка брала участь у бійці (т. 7 а.с. 40-41);

протоколом пред`явлення особи для впізнання по фото від 25.05.12, згідно якого ОСОБА_41 впізнала ОСОБА_11 , як особу, яка брала участь у бійці (т.7 а.с. 88-89) та протоколами відтворення обстановки та обставин події, проведеними з ОСОБА_10 (т.2 а.с. 93-94); з ОСОБА_19 (т.2 а.с. 95-97); з ОСОБА_21 , під час (т.2 а.с. 98-103); з ОСОБА_8 (т.4 а.с. 187-208); з ОСОБА_22 (т.4 а.с. 209- 223); з ОСОБА_9 (т.4 а.с. 224-241); з ОСОБА_7 (т.4 а.с. 242-253); з ОСОБА_11 (т.5 а.с. 1-9); з ОСОБА_49 (т.5 а.с. 10-16); з ОСОБА_61 (т.5 а.с. 17-24); з ОСОБА_24 (т.6 а.с. 58-61); з ОСОБА_23 (т.6 а.с. 64-68), з яких вбачається, що слідчий за участю вищевказаних осіб відтворив обстановку і умови, в яких відбувались події вночі 01.08.09 поблизу бювету, розташованого по вулиці Незалежності у м. Бровари;

протоколами повторного відтворення обстановки та обставин події із використанням відеозапису, проведеного за участю ОСОБА_19 (т.6 а.с. 75-78); ОСОБА_8 (т.6 а.с. 80-84); ОСОБА_9 (т.6 а.с. 86-89); ОСОБА_10 (т.6 а.с. 91-94); ОСОБА_7 (т.6 а.с. 105-109); ОСОБА_22 (т.6 а.с. 100-103); ОСОБА_10 (т.6 а.с. 247-249); ОСОБА_60 (т.6 а.с. 191-194) відповідно до яких слідчий за участю вищевказаних осіб відтворив обстановку і умови, в яких відбувалась бійка 01.08.09 поблизу бювету, розташованого по вулиці Незалежності у м. Бровари;

висновком судово-криміналістичної експертизи №190 ВКД від 06.04.10, після проведення якої було встановлено, що вилучений з місця події мобільний телефон марки Sоnу Еricsson К 790І належить обвинуваченому ОСОБА_10 (т.1 а.с. 161-173);

протоколом огляду речового доказу у кримінальній справі, згідно якого було оглянуто мобільний телефон Sоnу Еricsson К 790І в корпусі чорного кольору, що належить обвинуваченому ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 31);

висновком судово-медичної експертизи №80/1819/3 від 09.11.09 відповідно до якого при судово-медичному дослідженні, а також вивченні медичної документації на тілі ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді масивних підшкіряних гематом голови, обличчя, саден голови, шиї, ніг, субарахноїдального крововиливу в області шийного відділу спинного мозку, які виникли від дії тупих предметів і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя. Смерть ОСОБА_20 наступила від закритої травми шиї у вигляді крововиливу під м`яку мозкову оболонку спинного мозку з розвитком набрякання тканини спинного та головного мозку (т.1 а.с. 100-102);

висновком додаткової судово-медичної експертизи №15/1819/3 від 07.04.10 відповідно до якого, враховуючи характер травми, можна допускати, що закрита травма шиї у вигляді субарахноїдального крововиливу в області шийного відділу спинного мозку могла утворитися не менше як від однієї дії травмуюючої сили. Дане ушкодження виникло від дії тупого предмета і не, виключається можливість його утворення в результаті ударів кистю руки, зібраною в кулак, взутою ногою (т.1 а.с. 119-120);

висновком судово-медичної експертизи №168 від 15.06.10, відповідно до якого при судово-медичному освідуванні та відповідно до наданої меддокументації у потерпілого ОСОБА_19 виявлений рубець в області підборіддя справа, який являється наслідком загоєння рани та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке потягнуло короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с. 192);

висновком додаткової судово-медичної експертизи № 66/1819/3 від 09.06.11, у відповідності з яким при проведенні дослідження ушкоджень в області живота потерпілого ОСОБА_26 не виявлено; враховуючи наявність ушкоджень в області шиї тих, які послугували причиною настання смерті не можна виключити можливість їх утворення при обставинах, на які вказує ОСОБА_8 при відтворенні обстановки та обставин події від 02.06.11, а саме під час нанесення ОСОБА_62 ударів ОСОБА_31 узутою ногою по голові та шиї та про які вказав ОСОБА_11 при відтворенні з ним обстановки та обставин події від 02.06.11 під час нанесення ударів ОСОБА_62 по голові потерпілому; про які вказала ОСОБА_41 при відтворенні з нею обстановки та обставин події від 02.06.2011 а саме під час нанесення незнайомцем ударів ногою по голові та тулубу потерпілому (т. 5 а.с. 32-36);

висновком комісійної судово-медичної експертизи № 69/К від 30.05.12, згідно якої морфологічні властивості та локалізація встановлених у постраждалого ОСОБА_20 тілесних ушкоджень в ділянках голови та шиї, слід вважати, що вони могли були спричинені «від ударів ногою у взутті, в результаті яких голова зміщалась спереду назад, ззаду на перед та контактувала з бордюром», та відповідно, за обставин, вказаних у протоколах слідчих дій (відтворень обстановки та обставин подій), складених за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_58 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (т.6 а.с.223-240). Згідно вказаного висновку установлено, що у ОСОБА_20 мали місце такі тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма та закрита травма шийного відділу спинного мозку, садни в ділянках нижніх кінцівок. Приймаючи до уваги опис клінічної симптоматики спричинених ОСОБА_20 тілесних ушкоджень, яка міститься у медичній карті № НОМЕР_1 , результати розтину трупа постраждалого та дослідження гістологічного матеріалу від нього, слід вважати, що смерть постраждалого настала від закритої черепно-мозкова травма та закритої травми шийного відділу спинного мозку, яка у своєму клінічному перебігу призвела до розвитку набряку - набуханню речовини головного та спинного мозку та порушенню реологічних властивостей крові із крововиливами у речовину головного мозку.

Аналіз зібраних у справі доказів свідчить про те, що виходячи із мотивів, характеру дій обвинувачених, їх стосунків з потерпілими, місця та часу вчинення злочину, протиправні дії усіх обвинувачених посягали на громадський порядок, тобто такий стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і виявляється (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Неправомірні дії кожного обвинуваченого були викликані їх бажанням показати свою ніби вищість (винятковість), з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до людей, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. З огляду на те, що грубе порушення обвинуваченими громадського порядку супроводжувалось насильством із завданням потерпілим побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, на думку колегії суддів доведеним стороною обвинувачення є така ознака хуліганства як особлива зухвалість. Крім того, в діях одного із обвинувачених, а саме у ОСОБА_11 , також наявна кваліфікуюча ознака хуліганства, як вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_7 у складі групи вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Крім того, він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_10 у складі групи вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 у складі групи вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Крім того, він відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_9 у складі групи вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_11 у складі групи вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Разом із тим, частина пред`явленого підсудним обвинувачення судом визнається необґрунтованою. Так, недоведено належними та допустимими доказами обставина щодо початку прояву хуліганства з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Зібраними у справі доказами, зокрема показаннями обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , потерпілого ОСОБА_19 підтверджується, що до початку бійки з потерпілими, хуліганських дій ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_10 фактично не вчиняли. Факт випадкового розбиття ОСОБА_10 скляної пляшки, який останнім не оспорюється та доводиться зібраними у справі доказами, ще не свідчить про наявність в його діях та діях ОСОБА_7 на той момент ознак хуліганства. Обставина щодо розбиття ними інших скляних пляшок, а також вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 голосної нецензурної лайки біля кювету не доводиться доказами, які містяться у справі, а тому, твердження сторони обвинувачення відносно того, що метою візиту ОСОБА_26 та ОСОБА_37 до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які відпочивали поруч з дівчатами, було припинення хуліганських дій є безпідставним та необґрунтованим. Натомість, як показали в суді обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а також свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , підійшовши до них, потерпілі, не дивлячись на їх молодий вік та вибачення ОСОБА_10 , публічно їх словесно образили та безпричинно дали ляпасу ОСОБА_7 .

Також, в судовому засіданні не знайшло підтвердження належними та допустимими доказами та обставина, що обвинувачені вчинили хуліганські дії за попередньою змовою групою осіб. Допитані в суді усі обвинувачені пояснили, що зустрівшись біля бювету та вислухавши ОСОБА_7 та ОСОБА_10 щодо конфліктної ситуації, яка трапилося з незнайомими чоловіками, ОСОБА_9 запропонував усім разом піти і поговорити з цими чоловіками, з`ясувати причину конфлікту. Про бійку в той момент ніхто ще не думав та не домовлявся. Як показав ОСОБА_7 , вони могли вдвох з ОСОБА_10 підійти до цих чоловіків, але боялися, що їх знову поб`ють, оскільки на той момент їм було лише по шістнадцять років. Доказів, які б підтвердили факт досягнення до початку бійки у будь-якій формі домовленостей між обвинуваченими про вчинення злочинних дій відносно потерпілих матеріали справи не містять.

Необґрунтованим є обвинувачення щодо тривалості бійки та відповідно часу, протягом якого був порушений спокій громадян у нічний час. В обвинувальному висновку вказано, що саме протягом 20-25 хв. обвинувачені порушували громадський порядок, однак як зазначили усі обвинувачені, свідки та потерпілі бійка тривала не більше 5 хв.

Обставина щодо нанесення під час бійки ОСОБА_11 одного удару ногою в область тулуба ОСОБА_22 не підтверджується доказами, які містяться у справі. Під час допиту особисто потерпілий ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_11 йому ударів не наносив, а підсудний ОСОБА_11 в суді наголошував на тому, що під час бійки він взагалі нікого не бив, у тому числі ОСОБА_22 .

Недоведено стороною обвинувачення належними та допустимими доказами таку кваліфікуючу ознаку злочину, як вчинення підсудними хуліганства, пов`язаного із опором громадянам які припиняли такі хуліганські дії. Так, з доказів зібраних у справі, зокрема з показів усіх обвинувачених, потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , свідків ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 вбачається, що відносно потерпілих обвинувачені не здійснювали опору, тобто активної протидії як особам, що припиняють хуліганські дії. Навпаки, спричиняючи під час бійки потерпілим тілесних ушкоджень, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таким чином проявляли свою особливу зухвалість при хуліганстві. Як пояснили потерпілі, після того як до них підійшла група молодих хлопців та розпочалася бійка, метою подальших їхніх дій був тільки самозахист. Потерпілий ОСОБА_22 при допиті також зазначив, що прибувши на місце бійки від ОСОБА_68 він отримав удар по підборіддю, від якого впав на землю. При цьому, відносно вчинення будь-яких дій направлених на припинення хуліганських дій, ОСОБА_22 не повідомив.

Також, на думку колегії суддів, у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутня така кваліфікуюча ознака хуліганства, як вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Водночас, зазначена кваліфікуюча ознака хуліганства міститься у діях ОСОБА_11 .

Так, у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_7 вказував про те, що в руках у ОСОБА_69 та у ОСОБА_60 до початку та під час бійки він не бачив пістолетів. Лише коли вони усі втікали в руках у ОСОБА_69 він побачив пістолет. Під час допиту обвинувачений ОСОБА_10 також показав, що про наявність у ОСОБА_69 пістолета він дізнався лише в ході бійки, побачивши як він, тримаючи в руці предмет схожий на пістолет, погрожував ним ОСОБА_38 . Направивши цей предмет у її бік, ОСОБА_69 сказав: «Іди звідси.». Обвинувачений ОСОБА_70 в судовому засіданні вказав, що у кінці бійки він дійсно бачив чи у ОСОБА_11 , чи у ОСОБА_29 в руках предмет схожий на пістолет, який направлявся в сторону ОСОБА_58 , але про наявність вказаного предмету він раніше не знав і в руках у хлопців його до цього не бачив, згоди у будь-якій формі на застосування таких предметів ніхто із хлопців не давав. ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що під час бійки він взагалі ні в кого з хлопців не бачив зброї, предметів схожих на зброю, травмуючи засобів. Всі обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підтвердили, що перед початком бійки між ними не існувало домовленостей щодо використання кимось пістолетів.

В свою чергу, ОСОБА_11 в суді підтвердив ту обставину, що дійсно в нього та у ОСОБА_29 були при собі пістолети. Разом із ОСОБА_30 та на прохання останнього, вони заїхали на таксі до ОСОБА_11 додому, де він взяв газовий та пневматичний пістолети і разом з ними поїхали до бювету у м. Бровари по вул. Незалежності, де зустрілись із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Перебуваючи у таксі пневматичний пістолет він передав ОСОБА_44 , а газовий пістолет залишив при собі. Про наявні у них пістолети ні він, ні ОСОБА_28 відкрито і публічно усім іншим обвинуваченим не повідомляли. Як стверджує ОСОБА_11 , під час бійки його газовий пістолет весь час перебував під його курткою, ним він не розмахував, нікому не погрожував, з нього пострілів не робив, ним не наносив тілесних ушкоджень. Але коли він побачив під час бійки ОСОБА_47 , то показавши їй пістолет, наказав їй відійти у сторону.

Разом із тим, свідок ОСОБА_41 показала, що незнайомий хлопець зі світлим волоссям, висловлюючись нецензурними словами в її бік, зробив жест, в результаті якого вона помітила в нього у руці щось схоже на пістолет. Потерпілий ОСОБА_22 також підтвердив, що ОСОБА_11 він бачив з предметом схожий на пістолет та чув як він наказав ОСОБА_39 закрити рот. ОСОБА_10 також підтвердив, що в ході бійки тримаючи в руці предмет схожий на пістолет, ОСОБА_11 погрожував ним ОСОБА_38 .

Потерпілий ОСОБА_21 пояснив, що перед бійкою в опущеній руці одного з хлопців він бачив пістолет, а тому злякавшись за своє життя, він розбив порожню пляшку для самооборони. Потім, один із хлопців наставив на нього пістолет і наказав викинути «розочку», а ОСОБА_8 в цей час наніс удар ногою в грудну клітину, від якого він впав. Із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_21 від 12.10.2009, протоколу очної ставки від 03.06.2011 між ОСОБА_9 та ОСОБА_61 та протоколу допиту ОСОБА_60 від 28.04.2012 вбачається що саме ОСОБА_71 направив на ОСОБА_21 пістолет та вимагав викинути «розочку». Отже, обвинувачення в частині того, що ОСОБА_11 наніс пістолетом тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_21 є необґрунтованим. Також, не підтверджено доказами і та обставина, що ОСОБА_11 своїми діями створив загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_31 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 .

Враховуючи те, що заздалегідь, тобто до початку хуліганства, ОСОБА_11 взяв вдома два пістолета, один із яких передав ОСОБА_72 та дав останньому свою згоду на його застосування, не дивлячись на те, що під час самої бійки ОСОБА_11 пістолетом не завдав жодній особі тілесних ушкоджень, але при цьому пістолет демонстрував та наставляв у бік ОСОБА_58 на очах у потерпілого ОСОБА_22 , зважаючи на те, що ОСОБА_71 пістолетом наданим ОСОБА_11 заподіяв удар потерпілому ОСОБА_19 та ним він же погрожував ОСОБА_21 , приймаючи до уваги властивості таких знарядь, цілей їх використання, обставини вчинення хуліганських дій, а також ту обставину, що використання такого предмету під час хуліганства створює загрозу для життя та здоров`я громадян, колегія суддів вважає, що у діях ОСОБА_69 наявна така кваліфікуюча ознака хуліганства, як вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Правову кваліфікацію дій ОСОБА_69 за ч. 4 ст. 296 КК України суд вважає правильною. (Аналогічна думка з цього приводу викладена в Ухвалі ВССУ від 09.07.2013 року).

Згідно п. Постанови Пленуму ВСУ 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» при вчиненні хуліганства групою осіб за ч. 4 ст. 296 КК можуть бути кваліфіковані дії тих його учасників, які особисто застосували зброю або інший предмет, спеціально пристосований чи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних

ушкоджень, а також тих осіб, які хоча самі й не застосовували зазначених знарядь, але дали згоду чи в інший спосіб сприяли їхзастосуванню іншими виконавцями цього злочину. Якщо один з учасників злочину застосував такі знаряддя без відома інших, то

відповідальність за ч. 4 ст. 296 КК має нести лише він.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що особисто ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовували предмет заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, або докази що вони дали згоду на застосування чи ОСОБА_11 чи ОСОБА_61 такого предмета, або докази які б доводили факт сприяння ними у будь якій формі на застосування ОСОБА_11 чи ОСОБА_61 такими предметами, колегія суддів вважає, що у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутня така кваліфікуюча ознака хуліганства, як вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене, дії підсудних слід перекваліфікувати. Так, дії ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати із ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України. Дії ОСОБА_10 необхідно перекваліфікувати із ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України. Дії ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати із ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України. Дії ОСОБА_9 необхідно перекваліфікувати із ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України.

Недоведено належними та допустимими доказами кваліфікуюча обставина, що ОСОБА_8 викрав ланцюжок з жовтого металу, що належав ОСОБА_21 , саме із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Так, під час допиту ОСОБА_8 визнав факт відкритого заволодіння майном ОСОБА_21 , зазначив що під час бійки він помітив на землі ланцюжок з жовтого металу та з метою заволодіння ним, підняв вказаний ланцюжок та разом із ним з місця вчинення злочину втік, але категорично заперечив, що зривав ланцюжок із шиї потерпілого, завдаючи останньому ударів. Особисто ОСОБА_21 в своїх показаннях зазначає, що під час бійки хтось зірвав із шиї ланцюжок з жовтого металу, але хто саме він не знає. Жоден із допитаних у справі обвинувачених, свідків, потерпілих не зазначив яким чином було зірвано ланцюжок. А тому колегія суддів вважає, що оскільки стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_8 грабежу у поєднанні з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, його дії слід перекваліфікувати з ч. 2 на ч. 1 ст. 186 КК України.

Щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів звертає увагу на те, що проаналізувавши зібрані у справі докази, зокрема показання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 встановлено, що умисел ОСОБА_7 спочатку був направлений на хуліганство, тому що умисно, зважаючи що дорослі чоловіки у присутності дівчат його образили, показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, він без будь-яких пояснень почав завдавати лежачому потерпілому ОСОБА_20 ударів взутою ногою по голові. Вже після перших ударів у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення лежачому ОСОБА_20 близько 10 ударів взутою ногою по голові, що в подальшому спричинило крововилив під м`яку мозкову оболонку спинного мозку з розвитком набрякання тканини спинного та головного мозку та стало причиною смерті потерпілого. Та обставина, на яку посилається захисник, що окрім ОСОБА_7 ззаду потерпілому ОСОБА_20 іншою особою були нанесені тілесні ушкодження від яких настала його смерть, достатньою кількістю доказів зібраних у справі не підтверджується. Також, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не доведено відповідними доказами, що наносячи ударів потерпілому ОСОБА_7 переслідував мету заподіяння йому смерті. Під час нанесення цих ударів ОСОБА_7 не передбачав настання смерті потерпілого, хоча через кількість та локалізацію ударів, свідомо це допускав. Його дії мають бути кваліфіковані за наслідками, що настали, а тому їх необхідно перекваліфікувати з п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

Судом також відхиляються доводи захисника ОСОБА_7 щодо критичної оцінки показів свідків ОСОБА_66 та ОСОБА_67 через зміну ними показів, тому що показання надані вказаними свідками в судовому засіданні колегія суддів вважає правдивими, вони узгоджуються із іншими доказами, зокрема показаннями допитаних у справі обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_58 та у сукупності з ними підтверджують факт нанесення ОСОБА_7 близько 10-15 ударів взутою ногою по голові ОСОБА_26 , що спричинило крововилив під м`яку мозкову оболонку спинного мозку з розвитком набрякання тканини спинного та головного мозку та стало причиною смерті. При цьому, судом враховано, що причиною зміни показів, як стверджували особисто свідки, стали їх молодий вік, відсутність життєвого досвіду та потрібних знань, боязнь відносно свого життя.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд виходить з того, що вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України є тяжким злочином. Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, натомість обставиною, яка пом`якшує його покарання є вчинення злочином неповнолітнім. Також, як пом`якшуючу покарання обставину колегія суддів визнає вчинення злочину внаслідок неправомірної поведінки потерпілого, який завдав ляпасу обвинуваченому до вчинення злочинних дій, що підтверджується показами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_23 . В судовому засіданні ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні хуліганства групою осіб та нанесенні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, розкаявся у вчиненому, визнав повністю пред`явлені до нього вимоги за цивільним позовом, попросив пробачення у потерпілої. Аналіз даних про особу ОСОБА_7 свідчить про те, що за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності. У відповідності до ч. 2 ст. 102 КК України покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому за тяжкий злочин на строк не більше семи років. Тобто, максимальний строк позбавлення волі в даному випадку становить сім років. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого, приймаючи до уваги позицію потерпілої, яка наполягала на реальному позбавленні волі, з урахуванням обставин визначених ст.. 103 КК України, керуючись принципами справедливості та індивідуалізації покарання, оскільки його метою є виправлення, виховання та соціальна реабілітація засудженого, на підставі ст. 69 КК України колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в ч. 2 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
В свою чергу, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Зважаючи на те, що на час розгляду справи строки, визначені ст.. 49, 106 КК України, сплинули, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. У зв`язку із цим, клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. а) ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" не підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання 30.05.2014 року, зарахувавши на підставі ст. 72 КК України у строк відбування ОСОБА_7 покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 21.04.2010 по 28.04.2010 р., з 13.06.2012 по 22.06.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 суд виходить з того, що вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обставиною, яка пом`якшує його покарання є вчинення злочином неповнолітнім, а обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. За місцем проживання він характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини визначені ст.. 103 КК та ст.. 433 КПК 1960 року, а також особливості призначення покарань встановлених ст. 102 КК, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Зважаючи на те, що на час розгляду справи строки, визначені ст.. 49, 106 КК України, сплинули, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_10 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. У зв`язку із цим, клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. а) ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" не підлягає задоволенню.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд виходить з того, що вчинений ним злочини, передбачені ч. 2 ст. 296 КК України та ч.1 ст. 186 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Працює адміністратором в ТОВ «Лакі Ленд» та за місцем проживання, роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Майнову шкоду завдану потерпілому ОСОБА_21 відшкодував. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Зважаючи на те, що на час розгляду справи строки, визначені ст.. 49 КК України, сплинули, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. За вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Зважаючи на те, що на час розгляду справи строки, визначені ст.. 49 КК України, сплинули, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд виходить з того, що вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обставиною, яка пом`якшує його покарання є вчинення злочином неповнолітнім, а обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. За місцем проживання він характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини визначені ст.. 103 КК та ст.. 433 КПК 1960 року, а також особливості призначення покарань встановлених ст. 102 КК, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Зважаючи на те, що на час розгляду справи строки, визначені ст.. 49, 106 КК України, сплинули, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_9 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. У зв`язку із цим, клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. а) ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" не підлягає задоволенню.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд виходить з того, що вчинений ним злочини, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Також, суд враховує, що обвинувачений після вчинення злочину створив сім`ю, одружився та має на утриманні неповнолітню доньку. За місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Разом із тим, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема що під час вчинення злочину фізичної та майнової шкоди він нікому не завдав, особу винного, зокрема що після вчинення злочину від одружився та на даний час виховує і утримує неповнолітню дитину, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оскільки його метою є виправлення, виховання та соціальна реабілітація засудженого, приймаючи до уваги строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, його перевиховання і виправлення, а також попередження нових злочинів залишається можливим без ізоляції від суспільства. Таким чином, на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном в три роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Контроль за його поведінкою покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений ОСОБА_18 , колегія суддів звертає увагу на те, що в позовній заяві з урахуванням всіх уточнень та доповнень від 23.11.2015 року, ОСОБА_18 просить суд: стягнути з ОСОБА_7 на її користь 109516,45 грн. майнової шкоди та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 750 000 грн.; стягнути з кожного із обвинувачених, а саме з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 по 27379,12 грн. майнової шкоди на користь потерпілої та по 187500 грн. моральної шкоди. На підтвердження понесених матеріальних витрат до справи потерпілим долучені документи, зокрема копії проїзних документів, чеків, тощо.

ОСОБА_7 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі в частині вимог до нього, а ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнали позов лише в частині стягнення з них майнової шкоди, заперечивши відносно стягнення з них моральної шкоди. В свою чергу, ОСОБА_11 позов взагалі позов не визнав, пославшись на те, що шкоди потерпілій він своїми діями не заподіяв.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.. 1166 ЦК України).
Згідно ст.. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Відповідності до ст.. 1167, 1177 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відносно сина потерпілої ОСОБА_26 злочинних дій, враховуючи ступінь тяжкості вини кожного, зокрема, що ОСОБА_8 під час бійки було завдано потерпілому один удар ногою в область грудної клітки, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_7 заподіяне умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, приймаючи до уваги що обидва обвинувачені визнали позови в частині стягнення із них майнової шкоди, колегія суддів вважає, що із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_18 слід стягнути 109516,45 грн. майнової шкоди, а з ОСОБА_8 слід стягнути на користь ОСОБА_18 27379,12 грн. майнової шкоди.

Оскільки неправомірними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяно ОСОБА_18 душевні страждання, з урахуванням характеру, обсягу моральних страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті потерпілого, враховуючи що позов в цій частині визнано обвинуваченим ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_18 750 000 грн. моральної шкоди, а з урахуванням ступня тяжкості вини ОСОБА_8 , з нього слід стягнути на користь ОСОБА_18 25000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_8 відмовити.

З урахуванням того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в судовому засіданні визнали позов в частині стягнення із кожного з них на користь ОСОБА_18 по 27379,12 грн. майнової шкоди, позов в цій частині підлягає задоволенню та із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_18 слід стягнути 27379,12 грн. майнової шкоди та з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_18 слід стягнути 27379,12 грн. майнової шкоди. Вимоги про стягнення із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 моральної шкоди не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та безпідставність.

Позовні вимоги в частині стягнення із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_18 27379,12 грн. майнової шкоди та 187500 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають, у зв`язку із тим, що належних доказів заподіяння протиправними діями ОСОБА_11 шкоди потерпілій матеріали справи не містять.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області 1216,16 грн. витрати понесені за проведення комп`ютерно-технічної експертизи № 190 ВКД від 06.04.2010.
Речові докази у справі: телефон мобільний «Sony Ericsson K 7901», що зберігається в камері схову Броварського МВ ГУМВС України в Київській області повернути ОСОБА_10 в його законне володіння, користування та розпорядження; диск для лазерних систем зчитування, що зберігається в матеріалах кримінальної справи залишити при справі.
Керуючись ст.ст. 321 - 338 КПК України 1960 року, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.. 49, ч. 5 ст. 74, 106 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в ч. 2 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання 30.05.2014 року, зарахувавши на підставі ст. 72 КК України у строк відбування ОСОБА_7 покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 21.04.2010 по 28.04.2010 р., з 13.06.2012 по 22.06.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_18 109516,45 грн. майнової шкоди, 750 000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.. 49, ч. 5 ст. 74, 106 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у виді особистого зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_18 27379,12 грн. майнової шкоди. В решті позовних вимог до ОСОБА_10 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області 1216,16 грн. витрати понесені за проведення комп`ютерно-технічної експертизи № 190 ВКД від 06.04.2010.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_18 27379,12 грн. майнової шкоди та 25000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_8 відмовити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.. 49, ч. 5 ст. 74, 106 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у виді особистого зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_18 27379,12 грн. майнової шкоди. В решті позовних вимог до ОСОБА_9 відмовити.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном в три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Контроль за його поведінкою покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у виді особистого зобов`язання.

В задоволенні вимог ОСОБА_18 за цивільним позовом до ОСОБА_11 відмовити.

Речові докази у справі, а саме мобільний телефон «Sony Ericsson K 7901», що зберігається в камері схову Броварського МВ ГУМВС України в Київській області повернути ОСОБА_10 ; диск для лазерних систем зчитування, що зберігається в матеріалах кримінальної справи залишити у справі.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3