Справа № 308/5087/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2015 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-сс/777/307/15 за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 19 серпня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову першого заступника начальника начальника СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 від 04 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000030 від 04 січня 2014 року.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження, а справу направити до СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області для проведення досудового розслідування. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а постанову слідчого передчасною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник потерпілого вказує, що при постановленні ухвали суд не взяв до уваги те, що під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, в тому числі при допиті в якості потерпілого та при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження ОСОБА_10 не було надано перекладача.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскарженої ухвали, доводів, викладених в апеляційній скарзі, були вислухані:

- потерпілий ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу свого представника та просив її задовольнити;

- представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_7 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення потерпілого, його представника, прокурора, вивчивши матеріали справи №308/5087/15-к, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000030 від 04.01.2014 року і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою першого заступника начальника начальника СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_9 від 04 квітня 2015 року кримінальне провадження №0000030 від 04 січня 2014 року по факту підробки документів на приватизацію квартири ОСОБА_12 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю скалу злочину.

В мотивувальній частині постанови слідчий прийняте рішення обґрунтовує тим, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено у діяннях ОСОБА_13 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, а також тим, що спори, які стосуються порядку набуття права власності вирішуються та регулюються цивільним законодавством.

Не погоджуючись із рішенням про закриття кримінального провадження потерпілий ОСОБА_11 подав 05 травня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скаргу, в якій просив скасувати постанову першого заступника начальника начальника СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_9 .

В скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_11 вказав, що 09.12.2013 року він вирішив приватизувати квартиру за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із станом здоров`я (інвалід 2-ї групи), з метою обміну квартири на 4 поверсі на нижчий. В ході оформлення документів встановив, що дана квартира, яка згідно ордеру (рішення 207) належить йому, вже приватизована його колишньою дружиною ОСОБА_12 , на підставі довідки №313 від 18.08.1995 року, яку вона отримала згідно його заяви. Зазначає що, він жодної заяви не писав і дозвіл на приватизацію квартири не давав. В обґрунтування вимог скарги потерпілий ОСОБА_11 також посилається на те, що він по національності угорець. ОСОБА_14 , скориставшись його незнанням мови, написала заяву про надання згоди на переоформлення квартири на неї, після чого він розписався. Він не розумів настання наслідків переписки і ніхто такі наслідки йому не пояснив, змісту заяви він не розумів. Вважає, що такими чином ОСОБА_14 шахрайським шляхом вирішила заволодіти належною йому квартирою та виготовила всі документи на квартиру на своє ім`я. У зв`язку із чим, в діях ОСОБА_14 містяться ознаки злочину передбаченого ст. ст. 190, 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 в ухвалі слідчого судді мотивовано тим, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято на виконання вимог закону, з підстав зазначених у ст. 284 КПК України, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.ст. 110, 284 ч. 3 КПК України, твердження заявника про неправомірність прийняття постанови є безпідставними, не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України, оглянуті матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчим проведено повну та об`єктивну перевірку та доводи заявника перевірені у повному обсязі.

З такими висновками слідчого судді погодитись не можна з огляду на таке.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ці вимоги КПК України органом досудового розслідування не виконано.

Так, 17.06.2014 року слідчим ОСОБА_15 у повному обсязі задоволено клопотання ОСОБА_5 про допит чотирьох членів кооперативу: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (а. с. 118).

Проте, 17.06.2014 року слідчий дав доручення про допит в якості свідків тільки двох осіб - ОСОБА_17 , ОСОБА_20 (а. с. 119).

Свідок ОСОБА_21 допитаний ще в квітні 2014 року, до задоволення клопотання.

Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 в кримінальному провадженні не допитані, доручення слідчого не виконано. Причини не виконання доручення слідчого не повідомлені.

При винесенні оскаржуваної постанови першим заступником начальника начальником СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 не дано оцінки показанням свідка ОСОБА_21 про те, що не було ніяких зборів на рахунок приватизації квартири АДРЕСА_2 (а. с. 90-94).

В матеріалах кримінального провадження міститься Статут житлово-будівельного кооперативу «Чайка», який прийнятий на загальних зборах ЖБК «Чайка» протокол №2 від 15 грудня 1973 року, затверджений Ужгородським міськвиконкомом 23.01.2974 року, підписаний секретарем Ужгородського міськвиконкому ОСОБА_25 (далі - Статут), який регулював діяльність ЖБК «Чайка», та відповідно був обов`язковим при проведенні зборів кооперативу 18.08.1995 року.

Згідно пункту 4 розділу І Статуту рішення зборів про організацію кооперативу «Чайка», списки громадян, які бажають вступити в кооператив, членів їх сімей, що будуть переселятися на кооперативну житлову прощу, затверджуються виконкомом Ужгородської міської Ради депутатів трудящих. Рішення загальних зборів членів кооперативу «Чайка» про прийом нових членів, прийняття як до заселення кооперативного будинку, так і після заселення підлягають затвердженню Ужгородським міськвиконкомом.

Пунктом 45 розділу 5 Статуту встановлено, що загальні збори (збори уповноважених) вважати правомочними при наявності на них не менше 2/3 загального числа членів кооперативу (уповноважених). Рішення загальних зборів (зборів уповноважених) приймати простою більшістю голосів присутніх членів кооперативу (уповноважені), а рішення з питань розподілу квартир, розміру пайових внесків на утримання та експлуатацію будинку, прийому і виключення з кооперативу, дострокового відкликання членів правління і ревізійної комісії більшістю не менше 3/4 голосів.

Слідчим в кримінальному провадженні не встановлено чи виконані вимоги Статуту та закону, який на той час регулював ці правовідносини, щодо передачі паю ОСОБА_5 його дружині ОСОБА_26 .

Слідчим в кримінальному провадженні не встановлено всіх членів житлово-будівельного кооперативу «Чайка» станом на 18.08.1995 року; хто з них живий на час розслідування кримінального провадження та не допитано цих осіб як свідків з питань проведення зборів кооперативу 18.08.1995 року, факт проведення яких оспорює ОСОБА_11 та не підтверджує свідок ОСОБА_21 .

Крім того, в кримінальному провадженні міститься заява ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України, яка не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань і досудове розслідування за якою не проводилось, рішення органом досудового слідства не прийнято.

Судова колегія звертає також увагу на те, що досудове розслідування проводилось слідчим ОСОБА_15 , якій потерпілим ОСОБА_11 було заявлено відвід і цей відвід не було своєчасно вирішено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 проведено не всебічно і не повно, а тому висновок слідчого судді про те, що слідчим проведено повну та об`єктивну перевірку за доводами заявника, є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За наявності встановлених апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при винесенні слідчим постанови про закриття кримінального провадження, а також у зв`язку із тим, що слідчий суддя на ці порушення не звернув уваги, підлягають скасуванню як ухвала слідчого судді, так і постанова слідчого про закриття кримінального провадження.

Під час розслідування слідчому необхідно всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 190, 358 КК України, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 19 серпня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову першого заступника начальника начальника СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 від 04 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000030 від 04 січня 2014 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 задовольнити, постанову першого заступника начальника начальника СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 від 04 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000030 від 04 січня 2014 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000030 від 04 січня 2014 року повернути до СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3