Єдиний унікальний номер 722/1269/15-к
Номер провадження 1-в/722/210/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника СВК ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

та засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії Відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_5 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_5 05.08.2015 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про заміну засудженому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали.

Представник СВК №67 ОСОБА_4 в судовому засіданні в питанні задоволення клопотання покладався на розсід суду.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши додані до клопотання письмові документи, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 та інші документи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.07.2011 року за ст.115 ч.1 КК України на 7 років позбавлення волі. В даний час засуджений відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії.

В місцях позбавлення волі засуджений перебуває з 25.07.2010 року. За час перебування в СІЗО м.Київ ОСОБА_6 порушень встановленого режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

До СВК №67 засуджений прибув 28.02.2012 року.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_6 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

З наведених підстав, суд вважає необгрунтованими викладені у характеристиці обставини щодо відсутності звернень засудженого до адміністрації з приводу його працевлаштування з самого моменту його прибуття в СВК №67.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_6 , зокрема:

за друге півріччя 2014 року останній не став на шлях виправлення;

станом на 15.07.2015 року засуджений стає на шлях виправлення.

З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі до моменту звернення з клопотанням до суду ОСОБА_6 в 2014 році двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, які не є тяжкими, при цьому одне стягнення погашено та одне знято у встановленому законом порядку.

Разом з тим, 14.04.2015 року ОСОБА_6 винесено заохочення у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення.

Як встановлено із змісту характеристики від 21.07.2015 року, з моменту прибуття до установи по березень 2014 року до будь-яких оплачуваних робіт на підприємстві установи ОСОБА_6 не залучався. З квітня 2014 року і по теперішній час засуджений працевлаштований в деревообробному цеху в якості різноробочого. До роботи відноситься посередньо. За час перебування в установі характеризується посередньо. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Роботи із благоустрою установи виконує. За період відбування покарання здобув базову середню освіту та спеціальність «столяр будівельний» в навчальному центрі, який функціонує при установі. Навчальну дисципліну не порушував і за успішність в навчанні та по підсумках конкурсу фахової майстерності був відзначений грамотою керівництва навчального центру. Згідно з вироком суду вину у скоєному злочині визнає та розкаюється.

З виданої відділом організації та нормування праці СВК №67 довідки №585 від 07.08.2015 року встановлено, що з моменту залучення його адміністрацією установи до оплачуваних робіт, з квітня 2014 року по липень 2015 року засуджений працював та за наявності робіт та матеріалів, виконував норми виробітку на 100 %.

Протоколом №7 від 26.03.2015 року засідання комісії СВК №67 відмовлено в клопотанні перед судом про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_6 фактично відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

Матеріалами особової справи засудженого підтверджується, що він раніше не судимий. Свою вину у вчиненні злочину визнавав повністю, щиро розкаювався у вчиненому, що свідчить про наявність ознак розкаяння в його діях.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.

При цьому суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, ОСОБА_6 заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

З наведених вище підстав суд не погоджується із доводами представника виправної колонії з приводу того, що засуджений не став на шлях виправлення.

За таких обставин, клопотання захисника засудженого підлягає до задоволення.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_6 замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.07.2011 року, за ст.115 ч.1 КК України на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 04 (чотири) дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського районного

суду Чернівецької області ОСОБА_1