Справа № 375/1220/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/181/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 16.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки. Задоволено цивільний позов ОСОБА_8 та стягнуто 120 000 грн. моральної шкоди. Цим же вироком вирішено питання про речові докази .

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 18 жовтня 2014 року близько 23 год.00 хв. в АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої, після чого вийшли на вулицю, де між ними на ґрунті неприязних стосунків виникла сварка, яка переросла у обопільну бійку. Близько 23 год. 20 хв. бійка між ними припинилася та почалася розмова, під час якої ОСОБА_7 навмисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , від чого останній з прискоренням впав на асфальтне покриття , ударившись потиличною частиною голови, і що у своїй сукупності спричинило заподіяння йому тілесних ушкоджень, а саме відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, крововиливу на- і під- оболонки головного мозку та забою головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні в момент їх заподіяння.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд призначив покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з іспитовим строком три роки.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та виключити із мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого тяжкі наслідки, завдані злочином.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що суд не може повторно враховувати обставину, що обтяжує покарання, якщо вона передбачена в статті Особливої частини Кримінального Кодексу України як ознака злочину.

На думку прокурора, суд першої інстанції не обґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого тяжкі наслідки, завдані злочином, оскільки дії ОСОБА_7 в ході досудового розслідування та судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора з приводу поданої апеляційної скарги, яка просила її задовольнити та змінити вирок в мотивувальній частині, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 307 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують визнаються тяжкі наслідки, завдані злочином.

Згідно ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини Кримінального кодексу України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Оскільки нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому охоплюється об`єктивною стороною злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнано винним, то така обставина, як тяжкі наслідки, завдані злочином, не повинна враховуватись при призначенні міри покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити вирок в мотивувальній частині, виключивши обставину, що обтяжує покарання тяжкі наслідки, завдані злочином.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання тяжкі наслідки, завдані злочином.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді: