Справа № 466/2657/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/253/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено також строк дії ухвали 60 днів.

ОСОБА_8 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 406 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000440 16 лютого 2015 року) при наступних обставинах: 15 лютого 2015 року близько 23 год. 50 хв. військовослужбовець рядовий ОСОБА_9 самовільно залишив місце служби військове містечко " ІНФОРМАЦІЯ_1 " військової частини польова пошта НОМЕР_1 та вирушив у напрямку автозаправки "ОККО", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованої неподалік населеного пункту АДРЕСА_1 при автомобільній дорозі Яворів-Немирів.

16 лютого 2015 близько 00 год. 10 хв. за вказівкою командира взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_10 з метою наздогнати та повернути рядового ОСОБА_9 до місця служби, із військового містечка " ІНФОРМАЦІЯ_1 " вирушило дві групи військовослужбовців вказаної військової частини у складі: рядового ОСОБА_8 , солдатів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , а також солдатів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 відповідно.

Цього ж дня, близько 00 год. 55 хв. солдати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наздогнали на околиці лісового масиву в районі поста оточення "Немирів" Міжнародного центру миротворчості та безпеки рядового ОСОБА_9 та вмовили останнього повернутись до місця служби у військове містечко " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". В цей же час до них підбіг рядовий ОСОБА_8 та на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, переслідуючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар правою рукою, зігнутою у лікті, в ділянку голови, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 садно та синець, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та не менше двох ударів лівою ногою, взутою у черевик, у ліву ділянку корпуса тіла, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді розривів селезінки, переломів 9-го, 10-го, 11-го ребер з крововиливами у м`які тканини, в наслідок отримання яких останній помер по дорозі до медичного пункту військового містечка "Немирів" військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Крім цього, своїми вищеописаними діями рядовий ОСОБА_8 будучи невдоволеним залученням до пошуків рядового ОСОБА_9 , порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, та з метою показати свою уявну перевагу над рядовим ОСОБА_9 , принизити його особисту честь та гідність, підпорядкувати його своєму впливу, в присутності інших військовослужбовців застосував до нього фізичне насильство, що заподіяло тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на те, що вид запобіжного заходу, який застосований до підозрюваного ОСОБА_8 , повинен бути змінений на більш м`який.

Вважає, що сторона обвинувачення не навела достатньо переконливих доказів того, що підозрюваний ОСОБА_8 не буде належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки, переховуватиметься, впливатиме на свідків, перешкоджатиме слідству чи вчинятиме інші злочини, так як він у скоєному щиросердечно зізнався, визнав свою вину та послідовно дав і продовжує давати свідчення про обставини скоєного. Окрім цього, ОСОБА_8 призваний по мобілізації для проходження військової служби та постійно перебуває на території військової частини, де цілодобово знаходиться під наглядом командування усіх рівнів, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей (одна-малолітня). Від часу скоєння злочинів, у яких він підозрюється, пройшло майже 2 місяці. За цей час він не здійснив жодних спроб, передбачених ст. 177 КПК України.

Наголошує, що утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою також протирічить вимогам п.п.3, 4 ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини і основних свобод та практиці Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя та незаконного впливу на свідків не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового покарання, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Зазначає, що суд не в повній мірі врахував тяжкість можливого покарання, особу підозрюваного ОСОБА_8 , його позитивне характеризування безпосереднім командуванням та стан його здоров`я.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нове рішення, яким обрати ОСОБА_8 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 та пояснення підозрюваного ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 406 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, що він служить в одній військовій частині з іншими військовослужбовцями, які були свідками вчинення ним кримінальних правопорушень, та постійно бачиться з ними та членами сім`ї ОСОБА_9 , оскільки фактично проживає на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , слідчий суддя прийшла до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо доводів в апеляційній скарзі захисника про можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, то колегія суддів вважає такі не переконливими.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Строк дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2015 року слід вважати визначеним на 60 днів до 06 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4