Справа № 487/5966/15-к
Провадження № 1-кп/487/471/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2015

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 ,, за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, українця, гр.України, із середньою спеціальною освітою, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.03.2006 Заводским районним судом г. Николаева по ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-28.11.2006 Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 191 ч.3, 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 04.03.2010 звільнився умовно- достроково на 1 рік 8 місяців 21 день;

-27.10.2011 Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. ст.185 ч.2, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,05.09.2014 звільнився по кінцю терміну,

-01.10.2015 р. Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання на 1 рік,

- у скоєні злочину , передбаченого ч.2 ст.190 КК України ,

В С Т А Н О В И В

17.03.2015 року , ОСОБА_4 , знаходячись на громадській зупинці маршрутного таксі №3 Центральний ринок, розташованій на перехресті вул. Рюміна та вул. Чкалова в м.Миколоаєві побачив раніше йому знайому ОСОБА_5 , після чого у нього виник корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_4 , підійшов до раніше знайомої йому ОСОБА_5 та під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у останньої її мобільний телефон марки LG-Р713 вартістю 700 грн., в якому знаходилась сім-карта Лайф на рахунку якої було 19 грн., яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі мобільний телефон , марки LG-Р713 ,який належить ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 700 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю.

Суду показав, що 17.03.2015 року , він, знаходячись на зупинці маршрутного таксі №3 Центральний ринок, розташованій на перехресті вул. Рюміна та вул. Чкалова в м.Миколоаєві побачив знайому ОСОБА_5 . Він підійшов до ОСОБА_5 та під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у неї її мобільний телефон марки LG-Р713.

Після чого він , утримуючи при собі мобільний телефон , марки LG-Р713 ,який належить ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

В скоєному він щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з*явилась.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, судом в порядку ст.349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого , дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України , як заволодіння чужим майном шляхом обману( шахрайство), вчинений повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину , який відноситься до середньої тяжкості злочину,обставини,які пом`якшують покарання , а саме , що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному.Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

А також суд враховує дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий , вину визнав,щиро розкаявся, характеризується посередньо. На обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не знаходиться.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі,але у мінімальних розмірах , із застосуванням положення ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст. 370 ,371,374 КПК України ,ст.102 КК України , суд

З А С У Д И В

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 року позбавлення волі та призначене йому покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.10.2015 року за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням протягом іспитового строку на 1 рік на підставі ст.75,ст.76 КК України виконувати самостійно.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДЯ ОСОБА_6