АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3346/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області, громадянина України, одруженого, який працює водієм в ТОВ «Приватагроінвест», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, відмова в задоволенні клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку тримання під вартою мотивована тим, що 12 листопада 2015 року підозрюваного було звільнено з-під варти у зв`язку із закінченням строку дії попередньої ухвали про продовження стоку тримання під вартою, а прокурор в судове засідання не з`явилася та клопотання не підтримала.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 . На думку апелянта, слідчим суддею допущено порушення вимог ст. ст. 186, 199 КПК України. Зокрема, прокурор зазначає, що слідчим суддею неодноразово оголошувалися перерви у судовому засіданні з приводу задоволення клопотань захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 закінчився 12 листопада 2015 о 13 год. 30 хв. та підозрюваного було звільнено з під варти.

Також апелянт, посилаючись на порушення положень ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 324 КПК України, звертає увагу на те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою було розглянуто за відсутністю прокурора та підозрюваного ОСОБА_9 .
На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчим суддею не прийнято до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, впливати на свідків чи потерпілого у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому прокурор звертає увагу, що ОСОБА_9 не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення підозрюваного і його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Голосіївського УП ГУНП в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007861 від 12 серпня 2015 року за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

12 серпня 2015 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

13 серпня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
14 серпня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Того ж числа кримінальне провадження № 0007861 було об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням № 0007893 і їм присвоєно єдиний номер 0007861.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2015 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 год. 30 хв. 10 жовтня 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 13 год. 30 хв. 12 листопада 2015 року.

09 листопада 2015 року заступником прокурора міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 12 грудня 2015 року.

11 листопада 2015 року прокурор прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою.Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого і свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

12 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_9 звільнено з-під варти в залі суду в порядку ст. 206 КПК України.

13 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановляється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, в порушення вимог ч. 4 ст. 199, ч. 1 ст. 193 КПК України, слідчим суддею було розглянуто без участі прокурора, підозрюваного та його захисника, що тягне за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали. Причому, клопотання було розглянуто поза межами строків дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою до 13 год. 30 хв. 12 листопада 2015 року. В цьому випадку таке клопотання мало б розцінюватися як клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки КПК України не передбачає можливості повернення без розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів.
Між тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, слідчий суддя фактично не досліджував доводи клопотання прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, не перевіряв наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не з`ясовував питання, чи доводять надані стороною обвинувачення докази ті обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ризикам, зазначеним у клопотанні. Як наслідок, слідчий суддя прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора, оскільки така відмова може мати місце лише у випадку, коли під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх перелічених вище обставин, тобто обставин, визначених у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Дослідивши клопотання прокурора і матеріали, які його обґрунтовують, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Такими даними є протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколи огляду місця події від 12 серпня 2015 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 , а також речові докази у провадженні.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можуть вирішуватися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме оцінюватися докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинно визначитися лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого і свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що такі ризики існують з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, а також з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчинених злочинах.

Крім того, колегія суддів враховує і дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , в тому числі про його сімейний, майновий стан та стан здоров`я, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, оскільки прокурором не було доведено наявність обставин, які б виправдовували подальше тримання підозрюваного під вартою.

Застосування щодо ОСОБА_9 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
За вищенаведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням колегією суддів нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Керуючись, ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого суддіГолосіївського районного суду міста Києва від 13 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку тримання під вартою, задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 11 січня 2016 року.

Покласти на ОСОБА_9 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 11 січня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4