ПОСТАНОВА

попереднього розгляду справи

25 листопада 2010 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Голубицький С.С., за участю прокурора Остапик О.П. і захисника ОСОБА_1 в порядку попереднього розгляду розглянувши матеріали кримінальної справи за апеляціями захисника ОСОБА_1 на постанову і вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2010 року у справі за звинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та засудженого ОСОБА_2 на даний вирок -

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним і засуджено по ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі.

Постановою цього ж суду від 6 вересня 2010 року епізод по обвинуваченню ОСОБА_2 у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_3 28 лютого 2004 року виділено з матеріалів кримінальної справи і повернуто прокурору для додаткового розслідування.

Даний вирок оскаржено в апеляційному порядку засудженим ОСОБА_2 та його захисником ОСОБА_1. Останнім також оскаржено й вказану постанову.

При вивченні апеляцій встановлено, що апеляції захисника ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. 350 КПК України.

Зокрема, в апеляціях не вказано у чому саме полягає незаконність вироку та постанови і не наведено доводів на їх обґрунтування.

В апеляціях конкретно не зазначено з яких саме передбачених законом підстав апеляційний суд повинен скасувати вирок та постанову і постановити у справі свій вирок, яким повністю виправдати ОСОБА_2 у предявленому звинуваченні. Натомість захисник ОСОБА_1 в апеляціях просить суд апеляційної інстанції винести виправдувальний вирок відносно ОСОБА_2 під будь-яким обґрунтуванням, оскільки це його влаштовує.

Таким чином, захисник у своїй апеляції покладає функції захисту на апеляційний суд, поскільки, виходячи із змісту апеляції, суд сам повинен знайти підстави для виправдання засудженого, що суперечить принципу змагальності сторін.

Крім того, зміст апеляцій не відповідає стилю та вимогам ділового документу через допущені у них нелексичні вирази « менти », « опера », « присобачена справа », та інші.

Також, всупереч ч. 2 ст. 350 КПК України, в апеляціях захисника відсутні посилання на відповідні аркуші матеріалів справи.

Відповідно до ст. 359 КПК України, у випадку, коли суд першої інстанції прийняв апеляцію яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК, справа повертається в цей суд для виконання вимог ст. 352 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, який просив апеляційний суд повернути справу в районний суд для виконання вимог ст. 352 КПК України, та думку захисника ОСОБА_1, який поклав розгляд цього питання на розсуд суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність повернути справу в суд першої інстанції для виконання вимог ст. 352 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 на вирок і постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2010 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_2 по ч. 2 ст. 187 КК України разом із матеріалами кримінальної справи повернути у вказаний суд для виконання мог ст. 352 КПК України.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Голубицький С.С.