Жидачівський районний суд Львівської області Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 11а-100/10 Категорія: ч. 2 ст. 194 КК України,
Доповідач в апеляції ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

2 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Леона О.І.

суддів апеляційного суду Ревера В.В. та Марітчака Т.М.

за участю прокурора Шахрайчук Н.І.

та захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у судовому засіданні в м. Львові апеляцію захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2009 року -

встановила:

вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2009 року -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком Жидачівського районного суду Львівської області 30 вересня 2008 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 2-х років позбавлення волі з застосуванням ст. 69 КК України та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком один рік, -

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 194 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30.09.2008 року і остаточно ОСОБА_5 призначено покарання З (три) роки і 1 (один) місяць позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 засуджений за те, що будучи раніше судимий 30.09.2008 року вироком Жидачівського районного суду Львівської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 186 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до 2 (двох) років позбавлення волі і на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненим від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_5 навчався у Лівчицькій спецшколі-інтернат, звідки 12.01.2009 року був виключений з числа учнів школи на підставі рішення педагогічної ради, через шо перебував у неприязних відносинах із педагогічним колективом та учнями школи, а тому із мотивів помсти вирішив вчинити підпал господарської будівлі школи-інтернату. для чого 09.02.2009 року, близько 22.00 год., зайшов на автозаправочну станцію «НТ», шо в м. Жидачеві Львівської області, де для вчинення підпалу придбав запальничку, після чого направився в с. Лівчиці Жидачівського району. Приблизно о 00.40 год. 10 лютого 200е) року, перебуваючи в с. Лівчиці, ОСОБА_5 зайшов на територію Лічицької спецшколи-інтернат, де підійшов до передніх воріт господарської будівлі, які були зачинені на металевий засув із навісним замком і застосувавши силу, розхитуючи ворота, зумів їх відчинити. Проникнувши в середину господарського приміщення, ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь придбаної запальнички, запалив сіно, в результаті чого в приміщенні виник пожар.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 пожежею було знищено та пошкоджено майно, що знаходилось в даній господарській будівлі, а саме згоріло 2006 кг сіна на суму 802, 40 грн.. пошкоджено трактор ЮМЗ-6 реєстраційний номер 010021 ЕА вартістю 13 200 грн.. частково пошкоджено бортовий причіп марки НЛУ-80 на суму 600 грн., пошкоджено будівлю на суму 21 420 грн. та дрібний інвентар на суму 350 грн., а всього Лівчицькій спеціальній загальноосвітній школі спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 36 037. 40 грн.

В апеляції захисник засудженого просить вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2009 року про засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 194, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі змінити та призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України.

Апелянт у своїй заяві вказує, що засуджений ОСОБА_5 сам признався у скоєному і давав у справі правдиві покази, які сприяли швидкому розкриттю даного злочину. Подальша його поведінка свідчила про те, що він чистосердечно розкаявся у вчиненому та жаліє про свій необдуманий вчинок.

Окрім цього ОСОБА_5 вчинив злочин будучи неповнолітнім, він перебуває на утриманні бабусі, яка постійно хворіє та потребує стороннього догляду і допомоги. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 страждає на розлади психічного здоров'я і являється обмежено осудним. Апелянт також вказує на те, що позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до засудженого немає.

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення вироку суду першої інстанції без змін, а апеляцію без задоволення, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2009 року щодо засудженого ОСОБА_5 необхідно залишити без змін, а апеляцію його захисника - без задоволення, з наступних підстав.

Під час судового засідання в суді першої інстанції ОСОБА_5 свою вину у скоєному повністю визнав, пояснюючи це тим, що у нього склалися неприязні стосунки з учнями та вчителями цієї школи. ОСОБА_6 ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та його кваліфікація не оспорюється в апеляції його захисником та самим засудженим.

Оцінивши всі зібрані в ході досудового слідства та перевірені в судовому засіданні докази колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об'єктивно розглянув докази з позиції їх достовірності і допустимості та оцінивши їх в сукупності правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 194 КК України, оскільки останній своїми умисними діями, шляхом підпалу знищив чуже майно, загальною вартістю 36 037, 40 грн.

Суд першої інстанції також підставно, відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного судом покарання за даним вироком частково приєднав не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30.09.2008 року і остаточно призначив ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Що стосується посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 страждає на розлади психічного здоров'я і являється обмежено осудним, то згідно висновку акту за № 219 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, засуджений ОСОБА_5 на даний час психічним захворювання не страждає, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності. У період інкримінованих йому дій він також хронічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляє ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Призначаючи покарання суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийняв до уваги суспільну небезпечнісгь вчиненого М. ОСОБА_5 злочину, особу засудженого, який вчинив злочин будучи неповнолітнім, врахував умови його життя та виховання, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, а також пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, зокрема те, що засуджений ОСОБА_5 протягом року вже притягувався до кримінальної відповідальності за ст. ч. 1 ст. 186, ч. 2 186 КК України і вчинив даний злочин під час відбуття покарання за попереднім вироком суду і призначив ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

А тому, на думку колегії суддів, при таких обставинах відсутні підстави для зміни вироку і пом'якшення призначеного ОСОБА_5 покарання судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 362-367 КК України колегія суддів апеляційного суду -

ухвалила:

вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2009 року залишити без змін, а апеляцію захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 - без задоволення.

Ухвалу можна оскаржити в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі 6 місяців після її проголошення.

Судді:

підпис підпис підпис

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_8

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду

ОСОБА_2