Справа №487/2229/15-к 03.04.2015 03.04.2015 03.04.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.1 ст. 187 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5
Провадження № 11сс/784/137/15 Слідчий суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.422 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою змінити раніше обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Не погоджуючись з рішенням суду про застосування до підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апелянт посилається на те, що слідчим не надано доказів, що ОСОБА_6 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вважає, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень. Наполягає, що підозрюваний ОСОБА_6 дотримувався умов обраного йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Висловлює не згоду з кваліфікацією дій обвинуваченого у кримінальному правопорушенні за заявою потерпілого ОСОБА_9 . Вважає, що суд не врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має 2 - х малолітніх дітей, постійно проживає в м. Миколаєві, де проживають також його батьки, не судимий, має намір працевлаштуватися, довгий час винаймає квартиру зі своєю родиною, потерпілому ОСОБА_9 відшкодовано завдану шкоду. Також судом не враховано, що підозрюваний частково визнав вину, розкаявся, готовий сприяти слідству. При цьому, апелянт зауважує, що сама по собі підозра не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту. Крім того, апелянт вважає, що суд в порушення вимог чинного законодавства, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначив суму застави.
09.03.2015р. ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні цього злочину в порядку ст. 208 КПК України.
10.03.2015р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
11.03.2015р. слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва за клопотанням слідчого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце свого постійного проживання в період з 21.00 год. до 07.00 год. строком до 09 травня 2015 року.
25.03.2015р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за наступних обставин:
24.03.2015р. о 08 год. 15 хв. ОСОБА_6 в пункті прийому склотари та макулатури по АДРЕСА_3 напав з метою заволодіння чужим майном на працівника цього пункту ОСОБА_9 .. Спочатку наніс потерпілому удар рукою в область обличчя, а потім, продовжуючи свій злочинний намір, взяв пусту пляшку з під пива, розбив її та почав погрожувати потерпілому нанесенням тілесних ушкоджень, вбивством, намагався завдати шкоди потерпілому ОСОБА_9 .. В результаті нападу на потерпілого ОСОБА_6 заволодів грошима потерпілого в сумі 2700 грн., мобільним телефоном марки «Fly» вартістю 1000 грн. та мобільним телефоном марки «Lenovo» вартістю 1845 грн., після чого з місця злочину зник.

Того ж дня слідчий СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням про заміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
Задовольнивши вказане клопотання, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яке скоєно під час дії обраного йому 11.03.2015р. запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам іншим більш м`яким запобіжним заходом, суд прийняв рішення про зміну підозрюваному ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу на тримання його під вартою.
Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши надані судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Як вбачається, за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2015р. підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
25.03.2015р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, яке скоєно 24.03.2015р., тобто під час, коли від знаходився під домашнім арештом
Підозра ОСОБА_6 за ч.1 ст. 187 КК України у вчиненні розбою є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , даними протоколу огляду місця події від 24.03.2015р., протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 24.03.2015р., показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 24.03.2015р., висновком експерта №388 від 24.03.2015р., яким підтверджено наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, будучи підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 знову вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 187 КК України.
Доводи захисника з приводу неправильної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 не приймаються до уваги, оскільки підозра ОСОБА_6 за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 187 КК України за вказаних потерпілим ОСОБА_9 обставин є обґрунтованою.
Доводи захисника з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є неспроможними з огляду на наступне.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, а другий тяжким, а тому є підстави вважати, що з метою уникнення від покарання він, може, знаходячись на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Як вбачається з протоколів допитів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , вони наглядно знайомі з підозрюваним ОСОБА_6 . Останній проживає неподалік від місця роботи свідків та часто купує там продукти. З огляду на зазначене та враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним, є підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, психологічним чином або вмовляннями змушувати їх змінити свої покази, надати нові або відмовитися від наданих раніше.
З огляду на те, що ОСОБА_6 не працює, відсутні дані про його перебування на обліку в центрі зайнятості населення, не має будь-яких офіційних джерел доходів, підозрюється у вчиненні двох умисних корисливих злочинів, слідчий суддя також вірно дійшов висновку про наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.
Крім того, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, в стані алкогольного сп`яніння, під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання його під вартою.
В цьому випадку доводи захисника про формальне дотримання підозрюваним ОСОБА_6 умов раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільними.
Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням даних про особу підозрюваного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 296 КК України, розлучений, дані про наявність у нього утриманців в матеріалах кримінального провадження відсутні, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя обґрунтовано змінив ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, як того просить захисник в своїй апеляційній скарзі немає, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Крім того, з огляду на обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та які пов`язані із застосуванням насильства до потерпілих, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, застосовуючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою , не визначив розмір застави, оскільки це відповідає вимогам п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2015 року стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді