АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2015 року, у кримінальному провадженні №0001128,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Засуджений за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, ОСОБА_5 , влітку 2013 року, перебуваючи на ринку «Центральний», що знаходиться по вул. Гагаріна в м. Кривий Ріг, у невстановленої досудовим слідством особи з метою подальшого збуту придбав військову вогнепальну зброю - нарізний автоматичний пістолет-кулемет «МР-63 (Pistolet Maszynowy wz. 1963) калібру 9x18 мм, № кожух-затвора НОМЕР_1 ; № рамки НОМЕР_2 , який переніс до місця свого проживання, буд. АДРЕСА_1 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу. В подальшому, ОСОБА_5 у період часу з 06.11. до 07.11.2013 року незаконно придбаний пістолет перевіз потягом до Центрального залізничного вокзалу м. Києва, звідки на автомобілі «Honda» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), перевіз до ресторану «Рибне місце», що знаходиться по вул. Ревуцького, 2 г в м. Києві, де приблизно о 12 год. 20 хв. 07.11.2013 року біля цього ресторану збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 16 300 гривень.
На початку березня 2014 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на ринку «Центральний», що знаходиться по вул. Гагаріна в м. Кривий Ріг у невстановленої досудовим слідством особи, з метою подальшого збуту придбав самозарядний пістолет «ТТ» (Тула-Токарєв) зразка 1933 року № НОМЕР_4 , який переніс до місця свого проживання - буд. АДРЕСА_1 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу. В подальшому, ОСОБА_5 у період часу з 28.03 до 29.03.2014 року незаконно придбаний самозарядний пістолет перевіз потягом до Центрального залізничного вокзалу м. Києва, звідки громадським транспортом до буд. № 18 по вул. Санаторній в м. Києві, де 29.03.2014 року приблизно о 16 год. 00 хв., поблизу цього будинку, за грошові кошти в сумі 15 000 гривень збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено).
На початку жовтня 2014 року, ОСОБА_5 перебуваючи на ринку «Центральний», що знаходиться по вул. Гагаріна в Кривий Ріг у невстановленої досудовим слідством особи, з метою подальшого збуту придбав вогнепальну зброю та боєприпаси, які переніс до місця свого проживання, а саме до буд. АДРЕСА_1 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу. В подальшому, з 22.10 до 23.10.2014 року придбані зброю та боєприпаси ОСОБА_5 потягом перевіз до Центрального залізничного вокзалу м. Києва, звідки громадським транспортом до квартири АДРЕСА_3 , де продовжив незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігати, звідки 23.10.2014 року перевіз автомобілем ВАЗ 21010 під керуванням ОСОБА_8 до гаражного приміщення без номеру, що розташований на території ГБК «Енергетик» за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 1А. Де цього ж дня, в період часу з 18.30 годин до 20.40 годин, під час проведення огляду місяця події працівники з гаражного приміщення виявили та вилучили: автомат АКСУ з маркуванням « НОМЕР_5 », який виготовлений саморобним способом з використанням частин до автоматів Калашникова модельного ряду «АКС-74У» та «АКМ», придатний для проведення пострілів та відносяться нарізної вогнепальної зброї; два нарізні автоматичні пістолети «Скорпіон-61», калібру 7-65 «Браунінг», №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , виготовлені промисловим способом, придатні для проведення пострілів, є коротко ствольною вогнепальною зброєю, два уніфіковані запали до ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ, які виготовлені промисловим способом, та є боєприпасами; дев`ять корпусів осколкових, оборонних ручних гранат Ф-1 та два корпуси осколкових, наступальних ручних гранат РГД-5, що виготовлені промисловим способом, оформленими зарядами вибухової речовини, до боєприпасів не відносяться, але при поєднанні в єдину конструкцію з уніфікованими запалами до ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ, що передбачено їх конструктивними особливостями, представляють собою ручні гранати Ф-1, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до боєприпасів; шість стандартних промислово виготовлених гранатометних пострілів ПГ-7 до ручного протитанкового гранатомета РПГ-7, що призначені для боротьби з танками, самохідно-артилерійськими установками та іншими броньованими засобами противника, відносяться до боєприпасів; одну стандартну промислово виготовлену реактивну протитанкову гранату РПГ-26 калібру 72,5 мм., що призначена для боротьби з танками, самохідно-артилерійськими установками та іншими броньованими засобами противника та відносяться до боєприпасів.

В апеляційних скаргах захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини справи, просять вирок суду змінити, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покаранняя із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України.
На обґрунтування апеляційних скарг обвинувачений та його захисник, вказують, що при визначенні виду та міри покарання, судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини, що характеризують особу та призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром воно є явно несправедливим внаслідок суворості і підлягає зміні в бік пом`якшення. При цьому, зазначають, що судом помилково не врахована пом`якшуюча обставина при призначенні покарання, - активне сприяння розкриттю злочину та не досліджено мотиви, які спонукали до вчинення злочину тяжкі особисті та сімейні обставини пов`язані з тяжкою хворобою з 2013 року бабусі, яка в січні 2015 року померла та матері, у якої в 2013 році виявили тяжку хворобу лікування якої потребувало значних матеріальних витрат, в зв`язку з чим він був змушений погодитися на провокаційну пропозицію щодо придбання зброї, для заробітку на цьому вкрай необхідних грошей.
Також, на думку захисника, зміна анкетних даних органом досудового слідства щодо замовника та покупця вогнепальної зброї у всіх епізодах свідчить про приналежність даної особи до правоохоронних органів. Оскільки, цією особою тричі, з невідомих суду оперативних міркувань правоохоронних органів, здійснювалась провокація обвинуваченого на придбання і подальшу реалізацію цій особі зброї. Тому повторність, як обтяжуюча обставина необґрунтовано врахована судом при призначенні покарання.
Крім цього, захисник вважає, що судом у вироку зазначено проте, не в повній мірі враховано, того, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, вищу освіту, тверді соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, роботи на навчання, тому вважає, що ці обставини повинні враховуватись, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного його сімейного та матеріального стану дають підстави для застосування положень ч. 2 ст. 66 КК України та призначення більш м`якого покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Оскільки перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі не сприятиме його перевихованню, а навпаки може привести до втрати активного громадянина українського суспільства.

Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, провівши судові дебати, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, суд розглянув кримінальну справу у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України обмеживши дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дав детальні пояснення з приводу обставин його вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином дії, ОСОБА_5 виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, в носінні, придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасах без передбаченого законом дозволу, що ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому ці обставини апеляційним судом не перевіряються, згідно з вимогами ч.1ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів вважає їх не обґрунтованими виходячи з наступного.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання, місцем роботи та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину повторно.

Та, з врахуванням наведеного, а також підвищеної суспільної небезпеки вчиненого злочину, корисливого умислу, кількості зброї та бойових припасів, а також кількості злочинних епізодів, призначив ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції статті за вчинений злочин, яке відповідає ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та призначення більш м`якого покарання, як про це ставиться в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, в тому числі з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, на які вони вказували в апеляційних скаргах, зокрема того, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, вищу освіту, тверді соціальні зв`язки, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, роботи та навчання, в тому числі з урахуванням стану його здоров`я та стану здоров`я його матері, а саме наявності у них хронічних захворювань, а також того, що він одружився та дружина перебуває у стані вагітності, колегія суддів не вбачає з огляду на тяжкість вчиненого, конкретні обставини справи, характер та кількість епізодів його злочинних дій.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не дослідження судом першої інстанції мотивів, які спонукали до вчинення обвинуваченим злочину, зокрема тяжких особистих та сімейних обставин, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки матеріалами кримінального провадження спростовуються вказані доводи захисника, в зв`язку з відсутністю поданих стороною захисту до суду першої інстанції, будь-яких відомостей на підтвердження зазначеного.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо наявності провокаційної пропозиції по придбанню обвинуваченим зброї, оскільки фактичні обставини ним не заперечувалися та не оспорювалися під час судового розгляду, тому за згодою їх дослідження було визнано недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зазначене підтверджується заявою обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він просить суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які він не оспорює. Цією ж заявою він підтвердив, що повністю розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, а також того, що йому роз`яснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку (т.№1 а.с. 98). Наведене спростовує твердження захисника обвинуваченого про необґрунтоване визнання повторності обтяжуючою обставиною при призначенні покарання. При цьому колегією суддів під час апеляційного розгляду порушень приписів ч.3 ст. 349 КПК України не встановлено.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи вище наведене, в тому числі, конкретні обставини вчинення обвинуваченим злочину проти громадської безпеки, кількості придбаної зброї та бойових припасів та їх виду, а також кількості злочинних епізодів, вважає вирок суду, в частині призначеного обвинуваченому покарання, законним і обґрунтованим, а подані апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника такими, що не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог КПК України, які б тягли зміну чи скасування вироку колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2015 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0001128 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців.
СУДДІ:

___________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1654/2015 Категорія КК: ч. 1 ст. 263
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1