Справа № 592/2204/15-к
Провадження № 1-кп/592/197/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)28.02.2005 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.185 ч.3 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення;

2)08.06.2006 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.164 ч.1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3)28.09.2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області за 185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;

4)22.06.2011 року Сумським районним судом Сумської області за ст.358 ч.3, 358 ч.1 КК України до 3 місяців арешту. Звільнився 31.08.2011 року по відбуттю строку покарання.

5)20.12.2011 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.389 ч.2, 71 КК України до 4 місяців арешту. Звільнився 03.03.2012 року по відбуттю строку покарання.

6)30.10.2014 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

- за ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 16.01.2015 року, приблизно о 12 год. 25 хв. перебуваючи на не охоронюваній території пункту технічного огляду ст.Суми ВП «Сумська вагона дільниця» ДП «Південна залізниця», що знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Привокзальна, 1 побачив два металеві вироби прямокутної форми, розмірами 90 х 120 см. та 50 х 100 см., а саме конструкцію секції площадки для збору твердих побутових відходів та кришку контейнеру для збору твердих побутових відходів, які стояли поряд із сміттєвими баками, у зв`язку з чим у нього виник злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна.
В подальшому реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрав конструкцію секції площадки для збору твердих побутових відходів та кришку контейнеру для збору твердих побутових відходів, що перебували на балансі ВП «Сумська вагона дільниця» ДП «Південна залізниця».
Після цього, маючи при собі викрадене майно, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення, а саме з території пункту технічного огляду ст.Суми зник, попрямувавши вздовж залізничних колій в напрямку вул.Курської.
Після вчинення крадіжки в цей же день, 16.01.2015 року, приблизно о 12 год. 35 хв., ОСОБА_5 був затриманий працівниками ЛВ на станції Суми УМВС України на Південній залізниці на перегоні ст.Суми ст.Торопилівка, поряд з вулицею Заводською м.Суми.
Під час затримання у ОСОБА_5 були вилучені конструкція секції площадки для збору твердих побутових відходів та кришка контейнеру для збору твердих побутових відходів, вартістю згідно довідки № 731 від 16.04.2015 року виданої ВП «Сумська вагона дільниця»» ДП «Південна залізниця» 442 грн.20 коп. та 109 грн. 64 коп. відповідно, внаслідок чого відокремленому підрозділу «Сумська вагона дільниця» ДП «Південна залізниця» було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 551 грн. 84 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, повторно.

На підтвердження та обґрунтування вказаного обвинувачення органами досудового слідства були зібрані, а стороною обвинувачення були надані суду наступні письмові докази: протокол огляду місця події від 16.01.2015 року /а.с.33-37/;

-висновок товарознавчої експертизи № 236 від 24.02.2015 року /а.с.39-42/;

-довідку Сумської вагонної дільниці № 295 від 10.02.2015 року про вартість викраденого майна, як металобрухту /а.с.44/;

-протокол контрольного зважування викраденого майна від 27.01.2015 року /а.с.56/;

-довідку Сумської вагонної дільниці № 731 від 16.04.2015 року про вартість викраденого майна, але вже як виробів /а.с.115/;

-інвентарну картку на контейнери для збору сміття /а.с.138/;

-інвентарну картку на огорожу /а.с.139/

А також були допитані всі свідки сторони обвинувачення та представник потерпілої особи.

Як зазначив прокурор це всі докази сторони обвинувачення щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом були ретельно досліджені всі докази надані стороною обвинувачення, але дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі ці докази суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України стороною обвинувачення доведена не була, при цьому суд виходить з наступного.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.185 КК України виним себе не визнав і суду показав, що 16.01.2015 року у денний час він разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 ходив в церкву на КРЗ де роздають безкоштовні обіди. Поївши, вони пішли додому. Коли йшли по залізничним коліям станції Суми, то ОСОБА_6 відійшла в сторону по нужді, а він пішов далі. Проходячи мимо сміттєвого контейнеру, який огорожений не був, він побачив два металевих листа вкритих іржою, які лежали біля контейнеру і він подумав, що їх викинули на смітник, тому вирішив їх забрати та здати на пункт прийому металів. Після чого, він взяв ці два листа і волоком потягнув їх в сторону Курського мікрорайону. По дорозі він зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , який допоміг йому перетягнути вказані листи через залізничні колії і в цей момент вони були затримані співробітниками міліції, які вилучили вказані листи.
Вину свою не визнає, оскільки вважає, що ніякої крадіжки чужого майна він не вчинив, оскільки ці два листа були ржаві, лежали біля сміттєвого контейнеру, який огорожений не був, тому він був впевнений, що вони нікому не потрібні і їх хтось викинув на смітник, крім того, територія звідки він взяв листи була не охоронювана і була вільною для проходу всіх громадян.
Обвинувачуючи ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, стороною обвинувачення суду були надані докази, які на думку прокурора підтверджують винуватість ОСОБА_5 і які були досліджені судом.
Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 суду показав, що він працює юристом Сумської вагонної дільниці Державного підприємства «Південна залізниця». 16.01.2015 року з території пункту технічного обслуговування ст.Суми з місця накопичення металобрухту, яке знаходиться поблизу контейнерів зі сміттям зникли 2 листи металобрухту. Співробітники міліції викликали начальника ПТО і повідомили, що вони затримали ОСОБА_5 з цим металом. Листи були повернуті вагонній дільниці у той же день. Матеріальних претензій вагона дільниця до ОСОБА_5 не має. Спочатку він пояснював, що ці два листа металлу знаходяться на балансі Сумської вагонної дільниці як металобрухт, а в подальшому змінив свої показання і став пояснювати, що перебувають на балансі як вироби. Територія біля сміттєвих контейнерів не загорожена.
Чи був якийсь металобрухт біля того контейнеру звідки ОСОБА_5 викрав вказаний метал, йому не відомо.
Територія, звідки був викрадений вказаний метал не охороняється і прохід для сторонніх осіб там вільний.
Таким чином, представник потерпілого ОСОБА_4 повністю підтвердив показання обвинуваченого в тій частині, що викрадений метал є металобрухтом, сміттєвий контейнер біля якого знаходились ці два листа металлу не огороджений, не охороняється і прохід мимо нього для сторонніх осіб є вільним.
Свідок обвинувачення ОСОБА_6 суду показала, що вона співмешкає з обвинуваченим ОСОБА_5 . Так, 16.01.2015 року у денний час вона, разом з ОСОБА_5 ходили в церков де годують безкоштовними обідами. Поївши, вони повертались додому. Коли проходили по залізничним коліям станції Суми, то вона відійшла в сторону по нужді, а ОСОБА_5 пішов далі. Коли вона вийшла, то побачила, як ОСОБА_5 тягнув якісь два металевих листа і до нього підійшли співробітники міліції. Біля них також стояв ОСОБА_7 . Вона теж підійшла до них. ОСОБА_5 пояснював, що ці два металевих, вкритих іржею листа він взяв на смітнику. показавши рукою в ту сторону. Вона бачила ту територію і бачила, що приблизно метрах в 150 200 від того сміттєвого контейнера, де ОСОБА_5 взяв ці два металеві листи знаходиться огороджена територія, яка охороняється собаками і на якій збирають металобрухт. А ці два листа ОСОБА_5 взяв не на тій території, оскільки він і не зміг би їх звідти взяти, а взяв біля сміттєвого контейнера, який не огороджений і ніким не охороняється. Також вона вважає, що метал який лежить на охоронюваній, огородженій території комусь потрібний, а ці два листа, які лежали біля сміттєвого баку метрах в 150 200 від охоронюваної території нікому не потрібні, бо були викинуті.
Із показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що сміттєвий контейнер від якого ОСОБА_5 забрав два металевих листа знаходиться на відстані приблизно 150-200 метрів від огородженої охоронюваної території на якій збирається металобрухт, що підтверджує показання обвинуваченого в тій частині, що вказані металеві вироби він взяв не на площадці для збору металобрухту.
Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_7 суду показав, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 . Так, 16.01.2015 року у денний час він йшов по залізничним коліям в напрямку Курського мікрорайону. Побачив ОСОБА_5 який тягнув волоком два ржавих металевих листа. ОСОБА_5 попросив щоб він допоміг перетащити ці листи через залізничні колії і він став йому допомагати, але в цей момент до них підійшли співробітники міліції і затримали їх. Потім до них підійшла ОСОБА_6 співмешканка ОСОБА_5 . Територія залізничних колій не охоронювана і там вільний прохід для сторонніх осіб.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що територія залізничних колій де ОСОБА_5 взяв вказані два листа металлу не охоронювана і має вільний прохід для сторонніх громадян.

Свідок обвинувачення ОСОБА_8 суду показав, що 16.01.2015 року у денний час він вертався зі столової і коли проходив по залізничним коліям, то співробітники міліції попросили його побути понятим. Далі його підвели до обвинуваченого біля якого на землі лежало два куска металлу вкритого іржею. Потім він підписав якийсь акт.
Тобто з показань свідка ОСОБА_8 теж вбачається, що територія залізничних колій де ОСОБА_5 взяв вказані два листа металлу не охоронювана і має вільний прохід для сторонніх громадян.
Свідок обвинувачення ОСОБА_9 суду показав, що він працює о/у сектору кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Суми Південнної залізниці. 16.01.2015 року, під час відпрацювання території на об`єкті залізниця, йому зателефонував оперуповноважений ОСОБА_10 і запропонував разом відпрацьовувати територію. Коли він йшов до ОСОБА_10 , то побачив, як той підходив до двох чоловіків, які тягнули через залізничні колії листи металлу і до них підходила якась жінка. Далі ці особи були затримані і була викликана слідчо-оперативна группа.
Свідок обвинувачення ОСОБА_11 суду показав, що він працює оперуповноваженим сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Суми. Дати не пам`ятає, але коли він відпрацьовував територію станції Суми на предмет виявлення розкрадань і йшов вздовж паркану, то побачив як двоє чоловіків щось тягнуть по залізничним коліям. Підійшовши до них спитав, що вони тащать. Вони відповіли, що метал. На його запитання де взяли цей метал, один з них ОСОБА_5 пояснив, що взяв біля сміттевих контейнерів. Потім до цих чоловіків підійшла жінка, раніше йому не знайома ОСОБА_6 . Всі вони були затримані. Далі він склав протокол зважування цих двох листів металлу. Чи були повірені ваги на яких він зважував метал не перевіряв, т.я. вперше проводив цю дію, тому в протоколі зважування це не відобразив.
Свідок обвинувачення ОСОБА_12 суду показав, що він працює майстром зміни Сумської вагонної дільниці. Дати не пам`ятає, але коли він знаходився на своєму робочому місці, то до нього підійшов співробітник міліції і сказав, що він спіймав чоловіка, який ніс металеві предмети з їхнього підприємства і спитав чи не знає він, що це за метал і де він повинен був знаходитись. Він відповів, що не знає і коли обходив територію, то нічого підозрілого не бачив. Крім того додав, що на території вагонної дільниці є майданчик для зберігання твердих побутових відходів, який огороджений і там стоїть 8 контейнерів з кришками.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_12 вбачається, що він підтвердив показання вищезазначеного свідка ОСОБА_6 (співмешканки обвинуваченого) в тій частині, що той майданчик, на якому знаходяться контейнери огороджений, а судом встановлено, що обвинувачений взяв два листа металу зовсім в іншому місці.

Свідок обвинувачення ОСОБА_13 суду показав, що числа не пам`ятає, але йому зателефонував змінний майстер ОСОБА_12 і сказав, що міліція затримала чоловіка з двома металевими частинами. Він спитав де ці вироби, на що ОСОБА_12 сказав, що у нього. В подальшому він ходив дивитись і бачив, що одним із виробів була кришка з контейнера, яку зірвали, а другий виріб був частиною огорожі і на момент викрадення ці вироби були придатні для використання за призначенням.
Однак, свідок ОСОБА_13 так і не зміг пояснити суду з якого саме контейнеру викрадалась кришка та з якого саме огородження була відірвана його частина і чи залишилась на місці інша частина огорожі.
В якості письмових доказів стороною обвинувачення були надані суду наступні документи:
Протокол огляду місця події від 16.01.2015 року з фототаблицею до нього, складений старшим слідчим СВ ЛВ на станції Суми з якого вбачається, що слідчий у присутності понятих оглянув ділянку території на місці затримання обвинуваченого ОСОБА_5 разом із свідком ОСОБА_7 і там лежало два металеві вироби вкритих іржею, один з яких (як стверджує сторона обвинувачення) є частиною металевої огорожі, але з фотознімків/а.с.36-37/ видно, що цей металевий виріб в одному кутку повністю виржавів, що викликає сумнів у тому, що на момент крадіжки він слугував в якості частини огорожі із-за своїх властивостей. /а.с.33-37/

При цьому органами досудового розслідування не оглядалось місце де саме обвинувачений взяв вказані металеві вироби, відповідний протокол огляду не складався, що підтвердив прокурор в судовому засіданні.
Таким чином на час розгляду кримінального провадження залишається не встановленим місце де саме ОСОБА_5 взяв вказані металеві вироби.
З наданого стороною обвинувачення висновку судової товарознавчої експертизи № 236 від 24.02.2015 року вбачається, що вилучені у ОСОБА_5 металеві вироби експерту для дослідження не представлялись, що зазначено у експертному висновку і експерт оцінював ці металеві вироби як металобрухт чорного металу, загальною вагою 55 кг., на загальну суму 166,65 грн. /а.с.39-42/
При цьому суд також зазначає, що експерт вказані металеві вироби не переважував, а взяв за основу вагу вказану слідчим у своїй постанові про призначення експертизи.
Зважування вилучених у ОСОБА_5 металевих виробів проводилось згідно протоколу контрольного зважування від 27.01.2015 року складеного о/у сектору кримінального розшуку лінійного відділу на станції Суми старшим лейтенантом міліції ОСОБА_14 в якому зазначено, що в ході проведення контрольного зважування застосовувались напольні ваги РП 1Ш13М НмПВ25 kg, 1988 року.
При цьому в протоколі не вказано чи повірені дані ваги чи ні.
Частиною 1 та 2 ст.11 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998 року №113/98-ВР /в редакції чинній на час вищезазначених подій/ передбачено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації.

Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Згідно ч.1 ст.19 названого Закону об`єктами державного метрологічного контролю і нагляду є: засоби вимірювальної техніки.

Ваги, на яких проводилось зважування металу по даному кримінальному провадження являються засобами вимірювальної техніки.

У відповідності до ч.1 ст.28 вищеназваного Закону засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.
В даному випадку, стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів на підставі яких можна було встановити чи проходили повірку ваги, на яких проводилось зважування у відповідності з вимогами Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998 року №113/98-ВР.

Суд з власної ініціативи позбавлений можливості витребувати вказані відомості.

Таким чином суд не може послатись як на належний письмовий доказ наданий стороною обвинувачення - протокол контрольного зважування від 27.01.2015 року, оскільки він не містисть відомостей чи проходили повірку вказані в ньому ваги. /а.с.56/

Також строною обвинувачення не надано суду жодних доказів, на підставі яких можна було б встановити де ж саме обвинувачений взяв вищезазначені два металевих вироби, які йому інкримінуються як викрадання, оскільки він сверджує, що взяв їх на смітнику біля сміттєвого контейнеру і вважав їх викинутими на смітник та нікому не потрібними.

А прокурором в судовому засіданні в якості додаткового доказу були надані дві інвентарні картки, одна на три контейнери для збору сміття, які були поставлені на облік ще в 2007 році, а друга на огорожу металеву, яка складається з 4-х секцій виконаних зі сталі листової та обрамлених кутком. /а.с.138-139/

Однак, органами досудового розслідування не проводився огляд цих контейнерів для сміття, які згідно інвентарної картки перебувають на балансі вагонної дільниці та з яких нібито була викрадена вищевказана кришка з метою встановленя чи дійсно на вказаних контейнерах відсутня кришка та чи підходить вилучена у обвинуваченого кришка до вказаних контейнерів.

Також органами досудового розслідування не проводився огляд огорожі, з якої обвинувачений нібито викрав одну секцію з метою встановлення чи дійсно там є ця огорожа та чи відсутня на огорожі будь-яка секція і якщо так, то чи являється вилучений у обвинуваченого металевий виріб секцією даної огорожі.

Крім того, органами досудового розслідування не складався протокол огляду місця події того місця де саме ОСОБА_5 взяв ці металеві вироби, з метою встановлення де ж саме знаходиться це місце, чи огорожене воно та чи перебуває на охоронюваній території, або чи дійсно воно не огорожене і там стоїть контейнер зі сміттям, як стверджує обвинувачений.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що огляд ділянок де обвинувачений взяв металеві вироби та де саме знаходяться контейнери, а також де знаходиться майданчик для збору металобрухту органами досудового розслідування не проводився.

Також стороною обвинувачення в судовому засіданні в передбачений процесуальним законодавством спосіб ця неповнота усунута не була, а суд позбавлений можливості з власної ініціативи витребувати будь-які докази і суд повинен надавати оцінку і приймати рішення виключно на доказах наданих в судовому засіданні стороною обвинувачення та стороною захисту.

З фототаблиці до протоколу огляду місця події від 16.01.2015 року вбачається, що металевий виріб, який сторона обвинувачення ототожнює як секцію від огорожі за своїм станом, а саме ступеню вкритості іржею внаслідок чого з однієї сторони він повністю проржавів і такий його стан дійсно дає всі підстави вважати, що цей металевий вироб не придатний для використання за прямим призначенням в якості секції огорожі і створює таке враження, що дійсно був викинутий на смітник за ненадобностю. /а.с.37/

Якщо другий металевий вироб кришка для сміттєвого контейнера за своїм станом та виглядом може використовуватись за прямим призначенням, то по своїй вартості як виробу 109 грн.64 коп., так і згідно її вартості як металобрухту не дотягує до мінімального розміру з якого настає кримінальна відповідальність.

Крім того, судом не може бути взятий в якості належного письмового доказу довідка Сумської вагонної дільниці № 731 від 16.04.2015 року про вартість вказаних металевих виробів, а саме конструкції секції площадки для збору твердих побутових відходів 442 грн.20 коп. та вартості кришки для контейнера для збору ТПВ 109 грн. 64 коп., оскільки вказані металеві вироби були вилучени співробітниками міліції, тому вони повинні були оцінюватись експертом товарознавцем і тільки висновок експерта в кримінальному провадженні являється доказом, а не довідка розрахунок вартості за підписом начальника вагонної дільниці і в довідці не вказано яким же чином проводився цей розрахунок. /а.с.115/

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.185 КК України характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном і до настання наслідків у виді спричинення майнової шкоди.

Згідно ч.2 ст.24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

В даному випадку, обвинувачений ОСОБА_5 не усвідомлював суспільно-небезпечного характеру свого діяння того, що вчиняє саме крадіжку, не передбачав його суспільно небезпечних наслідків у виді завдання матеріальної шкоди і не бажав їх настання, оскільки був впевнений, що вищезазначені два металеві вироби були викинуті на смітник, тому нікому потрібні не були і за своїм виглядом та тим, що вони лежали біля сміттєвого контейнеру, який огорожений не був і ніким не охоронявся, ці металеві вироби дійсно могли справити враження що власник їх викинув на смітник за непотрібністю.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений викрав металеві вироби з неохоронюваної території і що конструкція секції площадки для збору твердих побутових відходів стояла не в огорожі, а лежала окремо, поряд зі сміттєвим баком, що підтвердужє показання самого обвинуваченого в цій частині і що спростовує версію обвинувачення, що він викрав металеві вироби з контейнерів, які були огорожені та викрав одну секцію з огородження.

Також, суд зазначає, що Сумською вагонною дільницею спочатку була видана довідка № 295 від 10.02.2015 року про те, що вищезазначені два металеві вироби перебувають на балансі підприємства як металобрухт і вказали їх вартість як металобрухту але в подальшому, під час судового розгляду кримінального провадження Сумською вагонною дільницею, стороні обвинувачення, була надана зовсім інша довідка про вартість викраденого майна в якій зазначено, що цей метал перебуває на балансі підприємства як вироби, а саме: конструкція секції площадки для збору твердих побутових відходів та кришка контейнера для збору ТПВ із зазначенням вартості як виробів. /а.с.44; 115/

Таким чином, наведені дві довідки піддають сумніву, що ці металеві вироби перебувають на балансі підприємства.

Вказані суперечності стороною обвинувачення в судовому засіданні усунуті не були, тому ці всі сумніви повинні трактуватись на користь обвинуваченого.

Враховуючи наведені вище результати дослідження, аналізу, оцінки і перевірки доказів, вимоги закону, суд приходить до переконання, що сукупність зібраних по кримінальному провадженню доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку не підтверджують пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, судом були досліджені всі докази надані стороною обвинувачення, якою було заявлено, що ніяких інших доказів не має, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_5 невинуватим і виправдати його за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у якому він звинувачується.

При цьому, всі наявні в даному кримінальному провадженні сумніви щодо доведеності обвинувачення, в тому числі і сумніви стосовно допустимості й достовірності наявних у кримінальному провадженні та наданих доказів, згідно ст.62 Конституції України тлумачаться судом виключно на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ці сумніви неможливо усунути ніяким чином в ході судового розгляду, а обвинувачення відповідно до вимог закону повинно ґрунтуватися виключно на сукупності неспростованих та достовірних доказах.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Речові докази по справі: два металеві вироби прямокутної форми, розмірами 90х120 см. та 50х100 см., які були передані на зберігання ПТО на ст.Суми Південної залізниці залишити цьому підприємству.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1