Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/949/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0004559 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який неодружений, працює старшим навідником в/ч п/п 2701, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , судимий: 07.07.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачено 19.10.2015 року -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн., в доход держави.

Також, стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 245, 52 грн.

Даним вироком також вирішено питання про речові докази по справі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватими за те, що він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за таких обставин:
25.05.2015 року приблизно 17.45 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи цілеспрямовано, з метою власної наживи, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у своєї знайомої ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, скориставшись, що потерпіла за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник з майном потерпілої та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 637.60 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині та кваліфікації його дій, просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та остаточно, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не застосовано закон, який підлягав застосування, а саме: безпідставно не приєднано до остаточного покарання невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2015 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі та просили її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 190 ч. 2 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та повне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у виді штрафу є обґрунтованим, необхідним для можливого перевиховання обвинуваченого, профілактики та попередження вчинення нових злочинів, що відповідає тяжкості злочину та характеризуючим даним про особу обвинуваченого, які були досліджені судом першої інстанції.

Однак, при призначенні покарання, судом першої інстанції порушено правила складання покарань. Зокрема, безпідставно не приєднано до остаточного покарання невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2015 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2015 року, ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На даний час, вказане покарання вже виконано, що підтверджується квитанцією КОУ АТ «Ощадбанк» від 19.10.2015 року про перерахування коштів.

Таким чином, ОСОБА_7 , на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, слід призначити покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2015 року та, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи у сукупності викладене вище та обставини, які взято до уваги судом першої інстанції при призначені покарання, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність не призначено остаточне покарання на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, а тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, в частині призначення покарання, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2015 року, в частині призначення покарання, скасувати. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2015 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

В решті вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2015 року залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4