Провадження №: 1-кп/752/886/14
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

12.12.2014 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 008708 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 , суд, -

встановив:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Прокурор просив призначити судовий розгляд, зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України, кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для його закриття або повернення обвинувального акту не має.
Учасники не заперечували щодо призначення судового розгляду.
Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва.
За наслідками проведення підготовчого судового засідання судом встановлено наступне.
Так, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, на ряду з іншим, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, на ряду із іншим, має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Статтею 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Органом досудового слідства вказані вимоги закону не виконані.
Так, відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано, як грабіж, поєднаний із насильством, який не є небезпечним для життя та здоров`я, що спричинило потерпілій легкої тяжкості тілесне ушкодження за ч. 2 ст. 186 КК України, також у цивільному позові потерпіла вказує, що до неї було застосоване фізичне насильство, жорстоке побиття та ушкодження її здоров`я під час розбійного нападу, проте у самому викладі фактичних обставин в обвинувальному акті не вказано, що потерпілій спричинені легкі тілесні ушкодження, отже формулювання обвинувачення ОСОБА_3 не відповідає викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення які прокурор вважає встановленими.
Крім того, не зрозумілим являється розмір шкоди завданої кримінальним правопорушення, не зазначено окремої вартості кожного предмета чужого майна, яким відкрито заволоділа обвинувачена.
З викладу фактичних обставин вбачається, що обвинувачена із застосуванням насильства, а саме, під час нанесення ударів, шляхом ривка зірвала із шиї потерпілої золотий ланцюжок, після чого забрала із кишені курточки мобільний телефон марки «IPhone», завдавши своїми діями матеріального збитку на загальну суму 25000 грн., тоді як відповідно до цивільного позову потерпілої, їй завдана майнова шкода на загальну суму 25000 грн., з яких: 10500 грн. коштує золотий ланцюжок, 12500 грн. коштують золоті кулони, присутні на ланцюжку, 2000 грн. коштує пуховий жилет, в який вона була одягнена.
Вищевказане також свідчить про неконкретне викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, і суду є не зрозумілим яким майном, та якої вартості відкрито заволоділа обвинувачена ОСОБА_3 , - золотим ланцюжком і телефоном, чи золотим ланцюжком, золотими кулонами та пуховим жакетом.
Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Дані вимоги закону передбачають, що реєстр матеріалів досудового розслідування, крім іншого, повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень прийнятих під час досудового розслідування.
Так, в обвинувальному акті є відомості щодо того, що розмір витрат на залучення експерта становить 393 грн. 12 коп., тоді як в реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься жодної відомості щодо проведення будь-якої експертизи.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують заподіяну майнову чи/та моральну шкоду.
Наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,-

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 008708 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернути прокурору Голосіївського району м. Києва.
Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку потягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1