Справа № 405/6494/15-к

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2015 року точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, близько 09.00 год. ОСОБА_4 поїхала до м. Гайворона по своїх справах, а малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились разом з ОСОБА_3 , за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Того ж дня, близько 10.00 год. ОСОБА_3 виконуючи покладені на нього обов`язки, пов`язані спільним побутом з ОСОБА_4 , вирішив нагодувати малолітню ОСОБА_6 . Знаходячись в кухонній кімнаті будинку, під час годування, ОСОБА_6 стала плакати відмовляючись їсти.
ОСОБА_3 будучи обуреним поведінкою малолітньої ОСОБА_6 , яка відмовлялась їсти, проявляючи агресію, та нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки стосовно виховання дитини та виконання покладених на нього обов`язків по догляду за дитиною, підійшов до ОСОБА_6 , яка сиділа на стільці біля столу та застосовуючи фізичну силу до останньої, обома руками схопив малолітню ОСОБА_6 в області тулубу. Після чого, продовжуючи застосування фізичної сили, ОСОБА_3 розвернув малолітню ОСОБА_6 обличчям від себе та тримаючи її в руках поніс до іншої житлової кімнати.
Так, ОСОБА_3 проявивши злочинну недбалість, яка виразилася в тому, що останній, знаючи розташування предметів меблі у приміщенні будинку, у тому числі ліжка в житловій кімнаті, металеві бильця якого знаходились навпроти порогу кімнати та собою представляли перепон для швидкого руху у кімнаті, повинен був та міг передбачити суспільно-небезпечні наслідки своїх дій можливість завдання малолітній ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Однак ОСОБА_3 всупереч своїм зобов`язанням бути уважним та обережним під час руху з малолітньою дитиною, яку тримав попереду себе обличчям до входу у зазначену кімнату, з необережності під час руху, з великою силою здійснив удар передньою поверхнею живота малолітньої ОСОБА_6 об металеве бильце ліжка, тим самим спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 29.05.2015 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота з розривом кореня брижі тонкої кишки, синців передньої поверхні живота, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Після чого, застосовуючи фізичне насильство, ОСОБА_3 кинув малолітню ОСОБА_6 на ліжко обличчям до низу і пішов з кімнати.
В свою чергу малолітня ОСОБА_6 відчуваючи біль стала плакати на що ОСОБА_3 не реагував та не вчинив дій щодо огляду малолітньої ОСОБА_6 ним самим або медичними працівниками, після заподіяного ним удару.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями поставив малолітню ОСОБА_6 в небезпечний для життя стан.
Про заподіяння удару малолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_3 нікому не повідомив, до медичних закладів не звернувся, тобто не виконав покладені на нього Законом України обов`язки прийомного батька піклуватися про здоров`я прийомних дітей.
Як наслідок ОСОБА_6 , стала поводити себе неспокійно, тобто плакати, у неї визначалась біль у животі, з`явилася блювота, та з часом ОСОБА_6 перестала рухатись, тобто лежала на ліжку. Але не зважаючи на хворобливий стан малолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, а саме те, що він залишає без допомоги малолітню дитину, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також те що він зобов`язаний піклуватися про неї і має реальну можливість надати їй допомогу, поставивши своїми діями малолітню ОСОБА_6 в небезпечний для життя стан, не вчинив дій щодо обстеження та кваліфікованого лікування останньої.
Так, протягом декількох діб огляд медичними працівниками малолітньої ОСОБА_6 не проводився, кваліфікована медична допомога не надавалась внаслідок чого 18.05.2015 року у період часу з 01 год. до 02 год. при транспортуванні малолітньої ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання померла у кареті швидкої допомоги.
Смерть малолітньої ОСОБА_6 настала від гострої крововтрати, внаслідок закритої тупої травми живота з розривом кореня брижі тонкої кишки.
Також, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно медичної довідки № 2125 від 21.08.2015 року, видана лікарем-наркологом на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті в наркологічній групі спостереження.
В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні судово-наркологічної експертизи, для встановлення факту про наявність чи відсутність алкогольної чи наркотичної залежності у підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідність його лікування.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження виникла необхідність в проведенні судово-наркологічної експертизи, для проведення якої, має суттєве значення медична документація на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно отримати тимчасовий доступ до медичної документації на ім`я ОСОБА_3 , що зберігається у поліклінічному відділені ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому просив клопотання задовольнити.
Заслухавши слідчого та вивчивши надані стороною кримінального провадження матеріали вважаю необхідним задовольнити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Частинною 5 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі і документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати , що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до документів.
Надані до суду матеріали свідчать, що зазначені в клопотанні слідчого документи, дійсно перебувають у володінні поліклінічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості, які в них містяться, можливо використати як докази, а обставини, які передбачається довести за їх допомогою, неможливо довести іншими способами, а тому внесене слідчим клопотання підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст.159-166 КПК України, -
Надати слідчому ВР ЗЖЗО СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 тимчасовий доступ до медичної документації на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходяться в поліклінічному відділені ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для направлення за місцем проведення комплексної судово-медичної експертизи.
Дати слідчому ВР ЗЖЗО СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 розпорядження про надання можливості вилучити вказану вище медичну документацію.
Строк дії ухвали визначити до 14.10.2015 р.
Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала не оскаржується.
Суддя ОСОБА_1