АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/1802/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 року про відмову у задоволені клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0006105, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старший лейтенант міліції ОСОБА_8 звернувся до Дзержинського району м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 року у задоволенні клопотанні слідчому було відмовлено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя зазначив, що апеляційним судом Харківської області вже 20.11.2014 року було застосовано запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 14.01.2015 року, тому слідчий суддя не може знову вирішувати питання затримання підозрюваного.

Не погодившись з таким рішенням прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому апелянт посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на данні, які характеризують особу підозрюваного, те що він ухиляється від явки до слідчих органів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно матеріалів провадження, органом досудового розслідуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що 14.11.2014 року близько 12 години 00 хвилин, під час проїзду в маршрутному таксі №55, на зупинці громадського транспорту «23 Серпня» в м. Харкові, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою чоловічої статі, зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_10 . Після чого, побачивши у жіночій сумці, яка була при ній, гаманець жіночий із шкірозамінника коричневого кольору, який не представляє цінності для потерпілої, в якому знаходились грошові кошти в сумі 912 гривень, вирішив його викрасти. Потім, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, після того, як невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статі штовхнула ОСОБА_10 в спину таємно витягнув вказаний гаманець із грошовими коштами із сумки ОСОБА_10 . В цей час його дії були помічені потерпілою, яка вимагала їх припинити та повернути майно. Однак, ОСОБА_7 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою чоловічої статі, не зважаючи на законні вимоги потерпілої ОСОБА_10 припинити злочинні дії, та повернути їй майно, швидко покинув маршрутне таксі та разом із викраденим майном зник у невідомому напрямку та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 912 гривень.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознакам: кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України (грабіж) тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Встановлено, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, 14.11.2014 відомості про вищевказане кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006105.

15.11.2014 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15.11.2014 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. 20.11.2014 року вказану ухвалу апеляційним судом Харківської області було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задоволено і ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.01.2015 року.
Згідно вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, вказаною правовою нормою слідчий суддя дає дозвіл на затримання для можливості примусової доставки підозрюваного у судове засідання для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, яке обов`язково повинно бути подано до суду.

У даному конкретному випадку клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 вже було розглянуто і апеляційним судом прийнято рішення про його задоволення, іншого клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, як пояснила прокурор при розгляді апеляційної скарги, немає.

При наявності наведених вище відомостей, колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 року про відмову у задоволені клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді