Справа№1-162/10
Провадження №1-кд/751/22/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Кузьміна М. В.

при секретарі ГРИЩЕНКО Н.С.

за участю прокурора ЛЮСОВОЇ Н.А.

адвоката ОСОБА_1

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Ріпки, вул. Зарічна, буд. 18

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 13.01.2010 року, близько 23-30 год., знаходячись неподалік магазину «АТЛ», розташованого на перехресті вул. Музична та вул. Щорса, в м. Чернігові, відкрито викрав мобільний телефон «Моторола С 115», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 317к-318 к від 02.03.2010 року складає 80 грн. 50 коп., в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора зв`язку «Лайф», вартістю 25 грн., без залишку коштів на рахунку, а всього на загальну суму 105,50 грн., що належить ОСОБА_3, чим завдав йому матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав та пояснив, що 13.01.2010 року він зустрівся, близько 21-ї години, з ОСОБА_4 в районі «Шерстянки». Близько 22-ї години до нього подзвонив ОСОБА_3 та почав погрожувати, призначив зустріч біля переходу на ринку «Вісла», у магазину «АТЛ». Вдвох з ОСОБА_4 вони пішли на ринок «Вісла», він попросив ОСОБА_4 відкликати в сторону ОСОБА_3. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зупинились біля магазину «АТЛ», в цей час він підійшов до них, між ним та ОСОБА_3 виникла суперечка і він ударив ОСОБА_3 рукою в область обличчя та тулубу. Потім зайшли за паркан і там почали з ОСОБА_3 бійку. Він нагадав ОСОБА_3, що останній винен гроші і повинен їх повернути. Після цього ОСОБА_4 пішов шукати свій телефон, який він загубив біля зупинки, а ОСОБА_3 в цей час в рахунок того, що поверне борг, віддав йому свій мобільний телефон «Моторола С 115», після цього до них підійшов ОСОБА_4 та вони розійшлись. Він з ОСОБА_4 пішов додому. Через тиждень до нього прийшли працівники міліції, влучили мобільний телефон, в ЧМВ УМВС України в Чернігівській області його допитували, проводили ставки віч-на-віч між ним та ОСОБА_3, між ним та ОСОБА_4. Потім, через деякий час, через знайомого Дороша він домовився про зустріч з ОСОБА_3, вони зустрілись на «Шерстянці» і ОСОБА_3 з нього потребував 4000 грн. за те, що він його побив. Він погодився і на сьогоднішній день віддав ОСОБА_3 1700 грн. після того, як він з ОСОБА_4 повертався додому, де він проживає, він ОСОБА_4 сказав, що забрав телефон там де вони бились з ОСОБА_3.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 не визнав своєї вини його вина у вчиненні вказаного злочину повністю доведена в судовому засіданні та підтверджується показами потерпілого, який в судовому засіданні показав, що 13.01.2010 року у нього в квартирі, де він проживав, ІНФОРМАЦІЯ_6, зібрались Дорош, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ще два хлопці на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_6, відзначали старий Новий рік. Вони гуляли, ввечері, вживали спиртні напої, потім він вирішив подзвонити ОСОБА_2, після дзвінка ОСОБА_2 повідомив, що він знаходиться на «Шерстянці» і призначив зустріч біля магазину «АТЛ», після 21-ї години. Він поспілкувався з ОСОБА_7 та вирішити не ходити на цю зустріч, тому що у нього з ОСОБА_2 були неприязні стосунки і раніше між ними вже була бійка. Десь через годину вони пішли проводжати дівчат на зупинку громадського транспорту, напроти магазину «АТЛ» у входу на ринок, до нього підійшов ОСОБА_4, який попросив закурити, він дав цигарку, а ОСОБА_5 запальничку. Вони почали спілкуватись і в цей час хтось з друзів покликав ОСОБА_5, а ОСОБА_4 покликав його в сторону, потім вхопив за руку і в цей час він побачив, що від магазину «АТЛ» до них через дорогу біжить ОСОБА_2, який підбіг і наніс удар рукою в тулуб, потім в обличчя, після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_4 потягли його за ларьки, почила бити, а після цього перевели через дорогу до магазину «АТЛ», затягли за бетонний паркан і почали бити по тулубу, обличчю, голові кулаками та ногами. Він перестав ворушити, щоб перестали бити, закривши голову руками. Почув, що хтось заліз до кишені, він так пролежав хвилин 10, потім підвівся та пішов додому. По дорозі зустрів ОСОБА_5, повернулись до квартири, там були друзі, побачили його та спитали що сталось. Він розповів, що його побив ОСОБА_2 і також розповів, що у нього зник мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив покази потерпілого в частині того, що 13.01.2010 року вони з друзями зібрали на квартирі, де проживав ОСОБА_3, ввечері пішли проводжати дівчат, зустріли по дорозі ОСОБА_5, вони пройшли трохи вперед, він обернувся та побачив, що ОСОБА_3 з кимось стоїть і підкурює цигарку. Вони провели дівчат, коли повертались назад, то ніде ОСОБА_3 не побачили, прийшли до квартири, хвилин через 20 повернувся ОСОБА_3, який був побитий, в крові і останній розповів, що його побив ОСОБА_2 і також забрав у нього мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 13.01.2010 року він приїхав до ОСОБА_2, у вечірній час хтось йому зателефонував. ОСОБА_2 запропонував сходити на ринок «Вісла», прийшли до ринку, там побачили групу людей і серед них був хлопець, якого ОСОБА_2 попросив його відкликати. Він підійшов, як потім дізнався, до ОСОБА_3, попросив у нього цигарку, а дівчина, яка була поряд з потерпілим, дала йому запальничку. Він попросив ОСОБА_3 відійти на хвилинку за ларьки і коли відійшли, то до них підбіг ОСОБА_2 і одразу ударив потерпілого в обличчя кулаком, після цього вони перешли через дорогу, а він побачив, що загубив свій телефон, попросив ОСОБА_2 набрати його номер телефону і пішов шукати телефон. Обернувшись він побачив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пішли за паркан біля магазину «АТЛ» по вул. Щорса, знайшовши телефон, він повернувся до хлопців і за парканом побачив, що ОСОБА_2 знаходиться зверху на потерпілому і наносить удари кулаками. Після цього він з ОСОБА_2 пішов додому і в під`їзді будинку побачив у ОСОБА_2 мобільний телефон «Моторола» та спитав, навіщо він забрав телефон, на що ОСОБА_2 відповів, що телефон лежав там, де вони бились з ОСОБА_3, він його забрав, хай буде.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що після 13.01.2010 року додому приїхав її син та розповів, що виникла бійка і розповів, як і що було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що дійсно 13.01.2010 року, після 23-ї години, вона зустрілась з потерпілим ОСОБА_8 та іншими хлопцями, що були з ним. Коли вони пішли до квартири, де проживає ОСОБА_8, його зупинив молодий хлопець, а вони пішли далі. Через деякий час вона, обернувшись, не побачила ОСОБА_3 і запропонувала Дорош та хлопцю на ім`я ОСОБА_9 піти, пошукати ОСОБА_8. Всі пішли шукати, але не знайшли. Коли вона поверталась назад в переході побачила ОСОБА_8, який був в крові, в порваній куртці, коли прийшли на квартиру ОСОБА_8 розповів, що його побив ОСОБА_2 та ще один хлопець, забрали гроші та мобільний телефон.

Згідно оголошених показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 57-58) судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до вказаних свідків з проханням про підтвердження тих обставин, що в ніч з 13 на 14 січня 2010 року він ночував у них на квартирі, що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_2 під час розслідування кримінальної справи всіляко намагався заплутати слідство, підбурював своїх знайомих на дачу неправдивих показів, але останні на це не погодились і таким чином підтвердили вину ОСОБА_2

Крім цього, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного злочину також підтверджується і дослідженими матеріалами справи: заявою ОСОБА_3 (а.с. 2), згідно якої він вказує, що 13.01.2010 року біля ринку «Вісла» йому завдали тілесні ушкодження; згідно пояснень ОСОБА_3 (а.с. 3-4) на час звернення до міліції він вказує, що після того, як йому були завдані тілесні ушкодження, у нього був викрадений мобільний телефон і вказав особу, яка причетна до цього; згідно пояснень ОСОБА_2 (а.с. 17) 25.01.2010 року він визнав, що 13.01.2010 року, після 22-ї години, він зустрівся з ОСОБА_3 біля ринку «Вісла», під час бійки забрав у ОСОБА_3 з кишені штанів мобільний телефон «Моторола»; згідно протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.01.2010 року (а.с. 40) ОСОБА_3Є розповів за яких обставин 13.01.2010 року підсудний завдав йому тілесних ушкоджень та як у нього забрали мобільний телефон, а ОСОБА_2 визнав, що дійсно він після бійки з ОСОБА_3 забрав у останнього з кишені штанів мобільний телефон; згідно протоколу огляду місця події від 26.01.2010 року за місцем проживання ОСОБА_2 працівниками міліції було вилучено мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_3 (а.с. 41); згідно протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 26.01.2010 року (а.с. 47) підсудний визнав, що 13.01.2010 року він завдав тілесних ушкоджень потерпілому, а після цього забрав у останнього мобільний телефон.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого 27.01.2010 року ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю і докладно розповів як 13.01.2010 року він разом з ОСОБА_4 прийшли на зустріч напроти ринку «Вісла» з ОСОБА_3, потім він почав потерпілого бити, а коли останній упав на землю, то забрав у нього з кишені штанів мобільний телефон (а.с. 56).

Згідно висновку експерта (а.с. 63-65) у ОСОБА_3 маються тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і могли утворитись 13.01.2010 року.

Оцінюючи отримані докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яка виразилась у відкритому заволодінні майном потерпілого ОСОБА_3, повністю доведена і органами досудового слідства вірно кваліфікована за ст. 186 ч. 1 КК України, суд розцінює покази підсудного ОСОБА_2 в частині того, що потерпілий сам добровільно віддав йому мобільний телефон, не спроможними та ставиться до них критично, так як вони спростовуються вищенаведеними ретельно дослідженими доказами і доводять вину підсудного.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які помякшують відповідальність підсудного ОСОБА_2, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Обговорюючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_2, суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу підсудного, з врахуванням того, що ОСОБА_2 раніше не судимий суд вважає, що до ОСОБА_2 можливо обрати міру покарання в межах санкції статті 186 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Судові витрати по справі в сумі 306 грн. 40 коп. підлягають стягненню з підсудного на користь держави.

Речові докази мобільний телефон, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_3, слід залишити в його розпорядженні.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню в сумі 1700 грн., той, що підсудний сплатив потерпілому під час досудового слідства, так як інших даних щодо завдання шкоди потерпілому в більшому розмірі потерпілим надано не було.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ст. 186 ч. 1 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись на відмітку до органів кримінально виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 306 грн. 40 коп. на користь держави.

Речові докази мобільний телефон, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_3, - залишити в його розпорядженні

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя М.В. Кузьмін