Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

9 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001407 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Червоноармійське Червоноармійського району

Житомирської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.09.2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

________________________________

Справа № 11-кп/796/2079/2015
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
Судом прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат і щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду першої інстанції змінити і пом`якшити ОСОБА_8 призначене покарання до 7 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що суд першої інстанції неправильно оцінив показання його підзахисного, який щиро розкаявся, але не в повній мірі через стан алкогольного сп`яніння пам`ятав обставини кримінального правопорушення, як намагання полегшити відповідальність. Також суд не врахував, що ОСОБА_8 приїхав у м. Київ та тимчасово проживав у гуртожитку, щоб неофіційно працевлаштуватися на будівництві та матеріально забезпечити сімю. Однак у вироку зазначено, що обвинувачений не зайнятий суспільно корисною працею, та враховано це як обставину, що обтяжує покарання, що суперечить вимогам ч.3 ст.67 КК України. Звертає увагу і на поведінку свого підзахисного, який, усвідомивши наслідки вчиненого, викликав міліцію та швидку медичну допомогу, показав, де заховав ніж, та в подальшому давав детальні показання про обставини кримінального правопорушення. А тому, на думку захисту, призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, та аналогічні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 ; доводи прокурора та потерпілого ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 за наступних обставин.

14 лютого 2015 року в період з 1 години 30 хвилин до 1 години 49 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті № 9 гуртожитку АДРЕСА_3 під час конфлікту з ОСОБА_10 , що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, взяв зі столу ніж і умисно, з метою заподіяння смерті, завдав ОСОБА_10 удар ножем в область серця, спричинивши тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця, розвитком крововтрати, шоку та гемотампонади, від якого потерпілий помер.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю наявних у ньому доказів, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, є вірною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України визнав обставинами, що пом`якшують покарання, наявність на утриманні ОСОБА_8 двох дітей і те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також врахував обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі, що суд неправильно оцінив показання ОСОБА_8 , який щиро розкаявся у вчиненому, не відповідають дійсності, оскільки обвинувачений змінював свої показання щодо причин, які спонукали його взяти ніж та завдати ним удар потерпілому, про що у вироку докладно зазначено. І в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 висунув нову версію, пояснивши, що ніж взяв, тому що прибирав зі столу на вимогу ОСОБА_10 .

Також колегія суддів звертає увагу на тяжкість наслідків, які настали внаслідок протиправних дій обвинуваченого, які є невиправними, і на поведінку ОСОБА_8 після вчинення злочину, який направився до ванної кімнати змивати кров з ножа та заховав його, що спростовує доводи захисника про протилежне.

Посилання захисту на те, що суд першої інстанції безпідставно врахував як обставину, що обтяжує покарання, не зайнятість обвинуваченого суспільно корисною працею, є надуманими, оскільки вказана обставина характеризує особу винного. І прибуття ОСОБА_8 в м. Київ з метою отримання роботи, як вказує захисник, не спростовує таких висновків суду, адже належними доказами не підтверджено.

На переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, і є справедливим, навіть з урахуванням доводів захисника.

А тому підстави для пом`якшення ОСОБА_8 покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3