11-кп/775/369/2015(м)
264/8083/14-к

Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 20.07.2014 року приблизно о 15.00год., в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на майданчику першого поверху під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_2 , під час бійки з раніше незнайомим ОСОБА_9 , раптово виниклої на грунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, став наносити ножем, який тримав у руці, численні удари потерпілому в життєво важливий орган - шию та по тілу, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран лівої бокової поверхні шиї у середній та нижній третині з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`яз шиї, загальної сонної та яремної вен, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх спричинення, які призвели до смерті потерпілого, та по одній рані підключичної області зліва та рани передньої черевної стінки, які відносяться стосовно живих осіб до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та потребують для свого лікування строк більше 6, але менше 21 дня.
Смерть потерпілого настала від колюче-ріжучих поранень лівої бокової поверхні шиї у середній та нижній третині з ушкодженням загальної сонної артерії та яремної вени, які ускладнились зовнішньою кровотечею, яка призвела до гострого недокрів`я внутрішніх органів.
Не погодившись з судовим рішенням, обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, змінити кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст.115 КК України на ст.118 КК України та призначити обвинуваченому за ст.118 КК України покарання з застосуванням вимог ст.75 КК України.
Захисник також просить прослухати при апеляційному розгляді записи аудіофіксації судового засідання в частині показань обвинуваченого, свідка ОСОБА_10 та судово-медичного експерта ОСОБА_11 , оскільки вважає, що суд вибірково взяв до уваги їх показання.
Також вказує, що жоден свідок не зазначив, що у ОСОБА_8 із собою був ніж, яким він згодом спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Отже, суд, засуджуючи обвинуваченого, вийшов з того, що ніж, яким спричинено тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_8 відібрав в ході нападу на нього у останнього. На думку захисника, даний висновок суду суперечить іншому про те, що потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, озброєний ножем, спричинивши тілесні ушкодження ножем ОСОБА_8 , не створював загрози життю та здоров`ю обвинуваченому.
Зазначає, що, досліджений судом запис слідчого експерименту, фототаблиця, додана до протоколу огляду, тільки підтверджують показання обвинуваченого, а не спростовують їх, як дійшов суд.
Крім того, вказує, що як і сам обвинувачений, так і свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свідчили, що 20 липня 2014 року ОСОБА_8 змінився з добового чергування, тобто останній на час вчинення кримінального правопорушення був працівником ОСОБА_14 . Зазначене суперечить перевірці слідчого управління обласної прокуратури, за результатами якої обвинувачений був звільнений ще 18 липня 2014 року.
Захисник також зауважує, що в ситуації, що склалась, незважаючи на перехід ножа від нападника ОСОБА_15 до ОСОБА_8 , напад ОСОБА_16 продовжував, і у діях обвинуваченого якщо і є склад злочину, то передбаченого ст. 118 КК України, як вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. Відповідно цієї норми має бути призначено і покарання, а враховуючи те, що обвинувачений має постійне місце проживання, позитивно там і за місцем роботи характеризується, то до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили вирок скасувати; прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
В апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що оскаржує кваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення за ст. 115 ч.1 КК України, вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за ст. 118 КК України, оскільки він обороняючись від потерпілого, який його душив, завдавав удари ножем, відібраним перед цим у останнього, умислу на вбивство потерпілого у нього не було.
Колегія суддів не може погодитися з вказаними апеляційними доводами.
Суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні доводи обвинуваченого, у тому числі і зазначені ним та його захисником в апеляційних скаргах, які свого підтвердження не знайшли.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин та в обсязі, встановленому в судовому засіданні та наведеному в мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, стосовних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які суд, на думку колегії суддів, правильно проаналізував в їх сукупності, дав їм належну оцінку у вироку та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Апеляційні доводи спростовуються матеріалами справи та добутими по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_17 , згідно яких обвинувачений, одягнутий у сірий костюм, жестом руки позвав потерпілого зайти з ним у під`їзд будинку і той пішов за ним;
- показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які показували, що обвинувачений вийшов з під`їзду, а коли вони за ним зайшли в під`їзд, то побачили потерпілого, який держався за шию і був увесь у крові, на запитання ОСОБА_19 , яка побігла за обвинуваченим і кричала, що він натворив, ОСОБА_8 спокійно відповів, що вона може зробити кров`яну ковбасу;
- показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які працюючи у службі охорони, з яких вбачається, що вони місце пригоди проїздили повз, назустріч вибіг обвинувачений, який їх зупинив та сказав, що вбив людину, кинув на землю ніж, видимих тілесних ушкоджень на ньому не було, за його поясненнями потерпілий його переслідував, після чого підбігли люди, почали кричати на обвинуваченого, кидати в нього каміння;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який викладав ОСОБА_8 правила рукопашного бою та пояснив, що обвинувачений має відмінні навички, які дозволили б йому провести складний прийом самооборони з захватом ножа, при цьому не поранивши себе;
- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який наполягав, що тілесні ушкодження, наявні у потерпілого, не могли бути спричинені способом, який зазначав обвинувачений, тобто внаслідок розмахування ножем, крім того, на тілі у нього були відсутні тілесні ушкодження, які притаманні для здавлювання шиї;
- висновком експерта № 732 від 21.07.2014 року, який спростовує твердження обвинуваченого, що експерт оглядав його у одязі, поверхово;
- іншими письмовими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
Оскільки ці докази у своїй сукупності узгоджуються між собою, суд першої інстанції цілком обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.
Також не знайшли підтвердження доводи обвинуваченого про його тверезий стан, при цьому він не заперечував, що вживав алкогольні напої в той день.
На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції не містять протиріч, за встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, виходячи з сукупності вказаних та інших досліджених в судовому засіданні доказах, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, в межах висунутого обвинувачення. Суд першої інстанції обґрунтовано та правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України.
Між тим, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в достатній мірі врахував як особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має сім`ю, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, частково визнав провину, так і поведінку самого потерпілого, який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, переслідував обвинуваченого, що було встановлено в судовому засіданні.
Вказані обставини, а також сумлінна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 в ході досудового розслідування та судового слідства, відсутність намагань уникнути кримінальної відповідальності та покарання, приводить колегію суддів до переконання, що наявні достатні підстави вважати призначену міру кримінального покарання суворою, тому вважає можливим зменшити йому розмір призначеного покарання.
Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.07.2015 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
В іншій частині вирок Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.07.2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4