АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1486/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий 30 березня 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна та 25 липня 2013 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину 1 рік 7 місяців 1 день,

на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001266,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року

ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2011 року і остаточно ОСОБА_6 за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Судом вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_6 29 червня 2014 року, біля зупинки громадського транспорту, що розташована біля станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, знайшов та підібрав поліетиленовий пакет, в якому знаходилися дві скляні банки і два поліетиленові крафт-пакети з наркотичним засобом канабісом, загальною масою 64,7 г, який він незаконно повторно зберігав при собі, направившись до станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен», приблизно до 15 годині 30 хвилин цього ж дня.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КПК України.

Своє прохання обґрунтовує тим, що суд, хоч і встановив, але не врахував, що на той час, коли він знайшов сумку з якоюсь речовиною, йому не було відомо, що це наркотичний засіб, а взяв він її собі лише з метою вберегти випадкових дітей, які могли її знайти.

Крім того, звертає увагу на відсутність доказів його небезпеки для суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції були дотримані.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ньому проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, спрямований на всебічне, повне й об`єктивне дослідження обставин справи, а висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненому повторно, за обставин, наведених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і викладеним у вироку доказам, дослідженим під час судового розгляду та належним чином оціненим у їх сукупності.

Зокрема, висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину суд першої інстанції обґрунтував належними, допустимими та достовірними доказами, проаналізувавши:

- показання в суді свідка ОСОБА_9 про те, що 29 червня 2014 року о 15 годині 30 хвилин у вестибюлі станції метро «Видубичі», де він ніс службу по хороні громадського порядку, побачив ОСОБА_6 , який вів себе підозріло, тому підійшов до нього, представився та запитав чи має він заборонені речі, на що ОСОБА_6 відповів, що нічого забороненого при собі не має. Він запросив ОСОБА_6 у кімнату міліції, де в присутності понятих ОСОБА_6 повідомив, що має коноплю, тому було проведено його огляд та в присутності двох понятих виявлено в речах 2 скляні банки і два пакетики з речовиною рослинного походження, металевий пенал з марками та порошкоподібною речовиною;

- показання в суді свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що 29 червня 2014 року, у другій половині дня, були запрошені працівниками міліції до кімнати міліції на станції метро «Видубичі», де в їх присутності проводився огляд одягу і речей ОСОБА_12 та були вилучені речовини рослинного походження, при цьому ОСОБА_6 повідомив, що на зупинці громадського транспорту біля станції метро знайшов сумку, де знаходився наркотичний засіб, який забрав собі для подальшого власного вживання;

- висновки експерта № 1358х від 21 липня 2014 року, згідно з якими надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою канабісу, в перерахунку на суху речовину, 34,7 г, 26,0 г, 2,1 г і 1,9 г, загальною масою канабісу - 64,7 г;

- показання обвинуваченого в суді, який не оспорював того, що за указаних свідками обставин, у нього були вилучені 2 скляні банки і два пакетики з речовиною рослинного походження.

Дав належну оцінку суд і показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема в частині того, що він знайшов сумку з речовиною рослинного походження на зупинці громадського транспорту біля станції метро та забрав її виключно з метою вберегти випадкових дітей, тобто його посиланням на те, що йому не було відомо, що знайдена їм речовина є наркотичним засобом, і обґрунтовано відкинув їх як такі, що спростовуються дослідженими в суді доказами.

До того ж в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 не заперечував, що коли він оглянув вміст знайденої сумки, зрозумів, що в скляних банках знаходиться наркотичний засіб, тому і забрав його, щоб вжити особисто.

В той же час, та обставина, що ОСОБА_6 в такий спосіб хотів вберегти випадкових дітей від вживання наркотичних засобів, не дає підстав для висновку про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки привласнення ним знайденого наркотичного засобу без мети його подальшого збуту, а також перебування наркотичного засобу у володінні ОСОБА_6 протягом певного часу, що було доведено в суді і з чим погоджується колегія суддів, свідчить про наявність в діях обвинуваченого об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 309 КК України, як то незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу.

Дії ОСОБА_6 судом правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючою ознакою - вчиненні повторно, бо обвинувачений раніше судимий за ст. ст. 307, 309 КК України.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину не заслуговують на увагу, а висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, а також щодо правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України, є обґрунтованими та достатньо мотивованими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового провадження, як вважає колегія суддів, допущено не було, а всі доводи сторони захисту в цій частині суперечать як матеріалам кримінального провадження, так і вимогам закону.

Покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, які його пом`якшують та обтяжують, особи ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий і вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2011 року на строк 1 рік 7 місяців 1 день позбавлення волі, що всупереч тверджень апелянта свідчить про його соціальну небезпечність.

Таким чином, з огляду на дотримання судом вимог ст.ст. 50, 65, 71 КК України, остаточне покарання, призначене судом ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Оскільки колегія суддів не встановила підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження, як про це просить обвинувачений, апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року стосовно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

________________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4