В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2015 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001470 від 07.05.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м. Львова, громадянки України, українки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судима, останній раз 24.07.2015 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимою за скоєння умисних корисливих злочинів, в останній раз Галицький районним судом м. Львова за ст. 185 ч. 2 КК України на три роки 4 місяці позбавлення волі, вчинила аналогічний злочин до постановлення вказаного вироку суду..

Так, 03.05.2015 року, точний час досудовим слідством не встановлений, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на проспекті Свободи у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, викрала у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Sony Xperia Z С 660З» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 6048 грн. 90 коп., з сім-карткою оператора «Київстар» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 25 грн. з картою пам`яті об`ємом 32 Гб вартістю 320 грн., чохлом вартістю 70 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму - 6493 грн. 90 коп.

Відтак, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитана в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаялася та просила суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 65 КК України, врахував її особу, те що вона неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, при яких такий вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції інкримінованої їй статті у виді позбавлення волі, вважаючи її виправлення та перевиховання можливим в умовах ізоляції від суспільства.

Обвинувачена ОСОБА_4 засуджена 24.07.2015 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Однак злочин, кваліфікований за ст.185 ч.2 КК України обвинувачена вчинила до постановлення вироку Галицьким районним судом м. Львова, а саме 03.05.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ст.185 ч.2 КК України та вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.07.2015 року, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 03 липня 2015 року.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.70 ч.4 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, передбаченихст.185 ч.2 КК України за вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.07.2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,обрати ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття ОСОБА_4 покарання рахувати з часу її фактичного затримання, тобто з 03 липня 2015 року.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1