АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1671/15 Справа № 200/52/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі за апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпропетровська,

громадянина України, одруженого,

має двох неповнолітніх дітей,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України до п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна, за ч.2 ст.149 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення вол, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років один місяць без конфіскації майна.

Частково задоволені цивільні позови потерпілих: суд стягнув з ОСОБА_6 на користь потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , кошти у відшкодування моральної шкоди кожній у сумі по 30 000 гривень та судовий збір кожній у сумі 243,60 гривень, а також на користь потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в відшкодування коштів за моральну шкоду у сумі 5000 гривень кожній та судовий збір кожній у сумі 243,60 гривень;

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що діючи за попередньою змовою групою осіб, направленою на торгівлю людьми, вербування, переміщення до м. Анапа Російської Федерації та передачу людей в незаконну власність іншим особам за грошове винагородження з метою їх сексуальної експлуатації, як повій, на початку травня 2014 року, знаходячись за місцем свого мешкання у м.Дніпропетровськ, зателефонував особі, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, яка знаходилась м. Анапа, з якою вступивши у попередню змову, домовився про те, що він за грошову винагороду на території м. Дніпропетровська буде підшукувати осіб жіночої статі для зайняття проституцією та в подальшому передавати їх вказаній особі в м. Анапу.

При цьому ОСОБА_17 взяв на себе обов`язки, в які входили: безпосередній пошук та вербування осіб жіночої статі, зустрічатися з особами жіночої статі та використовувати їх уразливий стан, або обманом висловлювати обіцянки щодо працевлаштування в м. Анапа РФ у різних сферах, крім сексуального бізнесу, з великою зарплатнею та наданням житла, не повідомляючи їм свої реальні злочинні наміри, відправлення дівчат до м. Анапа з метою сексуальної експлуатації, як повій, інформування співучасника злочину про знаходження та вербування дівчат для виїзду до м. Анапа РФ, отримання грошей від співучасника злочину, безпосередня купівля дівчатам проїзних документів; відправлення дівчат до м. Анапа РФ, отримання матеріальної винагороди в сумі 10 000 рублів РФ за кожну із завербованих та переміщених дівчат з території України на територію РФ.

Реалізуючи свій злочинний намір, з метою виконання покладених на себе обов`язків, відповідно до відведеної йому ролі у скоєнні злочину, ОСОБА_17 на початку червня 2014 року знаходячись у власній квартирі через Інтернет розповсюджував інформацію про працевлаштування осіб жіночої статі у м. Анапа з високооплачуваною заробітною платою, зазначивши у ній своє ім`я та номер мобільного телефону. Приблизно 12-15 червня 2014 року ОСОБА_18 , підшукуючи собі роботу, дізнавшись про високооплачуване працевлаштування в м. Анапа зателефонувала останньому, на що ОСОБА_17 запропонував зустрітися для обговорення умов працевлаштування.

Після чого, ОСОБА_17 , реалізуючи спільний з невстановленою особою, злочинний умисел, 17 червня 2014 року близько 17.00 годині зустрівся в кафе «Мафія» в м. Дніпропетровську з ОСОБА_18 та під час спілкування з останньою з використанням обману, запропонував їй працевлаштуватись у Російській Федерації з високою грошовою зарплатнею у розмірі 750-1500 російських рублів на день та безоплатним проживанням, переїздом, чим спонукав ОСОБА_18 дати згоду на працевлаштування там офіціантом. При цьому він приховав від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із незаконним примусовим наданням послуг сексуального характеру особам чоловічої статі.

Далі ОСОБА_17 , приблизно о 18.00 годині 18 червня 2014 року, знаходячись біля буд.1 по вул. Леніна в м. Дніпропетровську, зустрівся із останньою та передав їй раніше придбаний ним квиток сполученням Київ-Адлер із станції м. Дніпропетровськ до станції м. Краснодар Російської Федерації, та контролював переміщення останньої.

20 червня 2014 року ОСОБА_18 прибула до м. Краснодар РФ де її зустріла не встановлена особа, яка доставила останню на автомобілі до готельного комплексу «Redik» в м. Анапа. В подальшому, невстановлені особи повідомили ОСОБА_18 про те, що вона зобов`язана відпрацювати 10 000 рублів, які були за неї виплачені ОСОБА_17 , як грошова винагорода, шляхом надання послуг інтимного характеру. Невстановлені особи, отримавши відмову від ОСОБА_18 на надання інтимних послуг, застосовуючи до неї фізичне та психологічне насильство, умисно утримуючи останню в номері вищевказаного готельного комплексу, створили останній умови, непридатні до життя, які полягали у відсутності належного харчування, постійному психологічному тиску та неможливості самостійно пересуватись. З урахуванням створених умов існування, ОСОБА_18 була змушена надавати інтимні послуги невідомим особам на території м. Анапа РФ за грошову винагороду. У подальшому ОСОБА_18 скориставшись тимчасовою відсутністю нагляду за нею, залишила приміщення готелю та придбала на автовокзалі м. Анапа квиток на автобус Новоросійськ-Севастополь, звідки 20 липня 2014 року самостійно повернулась до України. 21 липня 2014 року ОСОБА_17 отримав від невстановленої особи, яка знаходилась у м. Анапа грошові кошти в розмірі 30 000 рублів РФ, 1 0000 з яких безпосередньо, як винагороду за підшукування, вербування та переправлення ОСОБА_18 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_17 повторно вчинив аналогічний злочин із залученням декількох осіб за наступних обставин.

Приблизно 13-15 червня 2014 року ОСОБА_19 , підшукуючи собі роботу, дізнавшись про високооплачуване працевлаштування у м. Анапа, інформацію про яке раніше розмістив ОСОБА_17 у мережі Інтернет, подзвонила останньому для з`ясування обставин пропонованої роботи, на що ОСОБА_17 запропонував зустрітися для обговорення умов працевлаштування. Після чого, ОСОБА_17 17 червня 2014 року близько 12.00 год. зустрівся з ОСОБА_19 , де під час спілкування з останньою з використанням обману, запропонував працевлаштуватись у Російській Федерації на високооплачувану роботу офіціантом у готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Анапа, чим спонукав ОСОБА_12 шляхом досягнення з нею домовленості на працевлаштування з високою грошовою зарплатнею та безоплатним переїздом і проживанням. При цьому ОСОБА_17 приховав від неї дійсні відомості про умови праці пов`язаної із незаконним примусовим наданням послуг сексуального характеру особам чоловічої статі.

ОСОБА_19 домовившись із ОСОБА_17 про вигідне працевлаштування за кордоном, поділилася цією новиною з її подругою ОСОБА_20 , яка також виявила бажання на працевлаштування за кордоном та попросила ОСОБА_12 влаштувати їй зустріч з ОСОБА_17 . 18 червня 2014 року ОСОБА_19 зателефонувала ОСОБА_17 та домовилась про зустріч повідомивши, що її подруга ОСОБА_20 також бажає працевлаштуватись за кордоном.

Сахань цього ж дня зустрівся з ОСОБА_20 , де під час спілкування з останньою з використанням обману, запропонував їй працевлаштуватись у Російській Федерації офіціантом в готельний комплекс «Redik» в м. Анапа з високою грошовою зарплатнею у розмірі 3000 російських рублів на день та безоплатним проживанням, чим спонукав ОСОБА_20 дати згоду на працевлаштування у цій сфері, за межами України. Здійснивши вербовку ОСОБА_20 , ОСОБА_17 також приховав від неї дійсні відомості про умови праці.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_17 19 червня близько 14.00 год., знаходячись біля театру «Опери і балету» зустрівся з останніми та передав їм раніше придбані ним в касах залізничного вокзалу м. Дніпропетровська квитки на потяг сполученням Київ-Краснодар, зі станції м. Дніпропетровськ до станції м. Краснодар та контролював переміщення останніх.

25 червня ОСОБА_20 та ОСОБА_19 прибули до м. Краснодар де їх зустріла невстановлена особа, яка доставила останніх на автомобілі до готельного комплексу який розташований у м. Анапа.

У подальшому, невстановлені особи повідомили ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про те, що вони зобов`язані відпрацювати по 10 000 рублів кожна, які були за них виплачені ОСОБА_6 як грошова винагорода, шляхом надання послуг інтимного характеру. Невстановлені особи, отримавши відмову ОСОБА_20 та ОСОБА_19 на надання інтимних послуг, застосовуючи до них фізичне та психологічне насильство, умисно утримуючи останніх у номері вищевказаного готельного комплексу, створили останнім умови, непридатні до життя, які полягали у відсутності належного харчування та постійному психологічному тиску, не можливості самостійно пересуватись. З урахуванням створених умов існування слабко та ОСОБА_19 були змушені надавати інтимні послуги невідомим особам на території м. Анапа РФ за грошову винагороду.

У подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скориставшись відсутністю нагляду за ними, залишили приміщення готелю на автовокзалі м. Анапа РФ придбали квитки на автобус Новоросійськ-Севастополь, звідки 27 липня 2014 року самостійно повернулись до України.

21 липня 2014 року ОСОБА_17 отримав від невстановленої особи грошові кошти в сумі 20 000 рублів РФ, по 10000 із яких безпосередньо, як винагорода за підшукування, вербування та переправлення ОСОБА_20 та ОСОБА_19 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_17 у липні-серпні 2014 року, повторно вчинив тяжкий злочин із залученням декількох осіб при наступних обставинах.

Приблизно 07 серпня 2014 року ОСОБА_21 підшукуючи собі роботу, дізнавшись про високооплачуване працевлаштування у м. Анапа інформацію про яке ОСОБА_17 розмістив у мережі Інтернет, зателефонувала останньому для з`ясування обставин пропонованої роботи, на що ОСОБА_17 запропонував зустрітися для обговорення умов працевлаштування.

Після чого, ОСОБА_17 реалізуючи спільний з невстановленою особою злочинний умисел, спрямований на здійснення торгівлі людьми, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, близько 21.00 год. 07 серпня 2014 року., зустрівся біля магазину «Ельдорадо» з ОСОБА_21 та під час спілкування з останньою з використанням обману, запропонував їй працевлаштуватись у РФ на високооплачувану роботу масажистом у готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в м. Анапа, чим спонукав ОСОБА_14 дати згоду на працевлаштування у цій сфері за межами України. Здійснивши з використанням обману вербування ОСОБА_14 , ОСОБА_17 приховав від неї дійсні відомості про умови праці пов`язаної із незаконним примусовим наданням послуг сексуального характеру особам чоловічої статі.

Далі,приблизно у другій декаді липня 2014 року, ОСОБА_13 , підшукуючи собі роботу, дізнавшись про високооплачуване працевлаштування м. Анап, інформацію про яке ОСОБА_6 розмістив у мережі Інтернет, зателефонувала на вказаний останнім номер мобільного телефону для з`ясування обставин пропонованої роботи, на що ОСОБА_6 запропонував зустрітися для обговорення умов працевлаштування.
ОСОБА_6 , аналогічним чином. реалізуючи спільний з невстановленою особою злочинний умисел, спрямований на здійснення торгівлі людьми, діючи за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, в першій декаді 2014 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, близько 18.00 години, зустрівся в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_13 , та під час спілкування з останньою, з використанням обману, запропонував їй працевлаштуватись масажистом в готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у м. Анапа, з високою грошовою зарплатнею та безоплатним проживанням, чим спонукав ОСОБА_13 дати згоду на працевлаштування у цій сфері за межами України, приховавши від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язані із незаконним примусовим наданням послуг сексуального характеру особам чоловічої статі.
ОСОБА_13 , домовившись із ОСОБА_6 про вигідне працевлаштування за кордоном, поділилася цією новиною з подругою ОСОБА_15 , яка також виявила бажання працевлаштування за кордоном та попросила ОСОБА_13 надати їй контакти ОСОБА_6 .
Приблизно в третій декаді липня 2014 року, ОСОБА_15 , зателефонувала ОСОБА_6 на мобільний телефон, і останній аналогічно 12.08.2014 року в денний час, зустрівся з нею біля ТЦ «Дафі» за адресою: м. Дніпропетровськ, буд. Зоряний 1-А, з ОСОБА_15 , де під час спілкування з останньою з використанням обману, запропонував працевлаштуватись у Російській Федерації на високооплачувану роботу в сферу обслуговування - офіціантом чи масажистом в готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у м. Анапа, з високою грошовою зарплатнею та безоплатним проживанням, чим спонукав ОСОБА_15 дати згоду на працевлаштування у цій сфері за межами України. Здійснивши, з використанням обману, вербування ОСОБА_15 , ОСОБА_6 приховав від неї дійсні відомості про мови праці, пов`язаної із незаконним примусовим наданням послуг сексуального характеру особам чоловічої статі.
Аналогічним чином, ОСОБА_6 в першій декаді серпня 2014 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, запропонував ОСОБА_16 , яка знаходилась у вразливому стані, високооплачувану роботу масажиста в готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у м. Анапа Російської Федерації, з високою грошовою зарплатнею та безоплатним проживанням, чим спонукав ОСОБА_16 дати згоду на працевлаштування у цій сфері за межами України, приховав від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із незаконним примусовим наданням послуг сексуального характеру особам чоловічої статі.
У результаті отримання згоди від ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на працевлаштування за кордоном ОСОБА_6 , 10.08.2014 року зателефонувавши невстановленому співучаснику злочину в м. Анапа Російської Федерації та повідомив про готовість переправлення вказаних осіб 16.08.2014 року та про необхідність йому грошових коштів у сумі 20 000 рублів РФ для придбання квитків для переправлення. 12.08.2014 року у невстановлений час, ОСОБА_6 , знаходячись у відділенні №5 «Сбербанку Росії» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, 13, отримав переказ грошових коштів через електронну систему переказу грошових коштів «Колібрі», за домовленістю із співучасником злочину, з території Російської Федерації в сумі 20 200 рублів РФ, що еквівалентно 7 362,90 грн.
Далі ОСОБА_6 зустрівся з останніми в різний час на території міста . Дніпропетровська та передав ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 раніше придбані ним в касах залізничного вокзалу м. Дніпропетровська квитки № ЗЄ 119105, № ЗЄ 119104, № ЗЄ 119103, № НОМЕР_1 , повідомив кожній дівчині дату та час відправлення 16.08.2014 року, номер потягу № 090 сполученням Дніпропетровськ - Сімферополь, та місце у вагоні, та в подальшому, піклуючись про те, щоб вказані особи вчасно потрапили на потяг, контролював їх за допомогою мобільного зв`язку під час посадки. 17.08.2014 року ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 прибули до пропускного пункту «Новоолексіївка» Херсонської області де о 04.10 годині самостійно відмовились від подальшої поїздки та під супроводом працівників прикордонної служби залишили потяг у якому прямували до місця призначення.
Таким чином, дії ОСОБА_6 щодо продажу ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з метою їх сексуальної експлуатації не були закінчені з причин, що не залежали від його волі.
В апеляційних скаргах:

- прокурор, з вироком суду не погодився, з причин невідповідності, на його думку, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, як таке, що за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість. Посилається, що при призначенні покарання суд прийняв до уваги поясненням обвинуваченого, однак не надав належної оцінки діям ОСОБА_6 , яким вчинено злочини, які віднесено до категорії особливо тяжких, а саме здійснення продовжуваного злочину з єдиним злочинним умислом направленим на експлуатацію осіб жіночої статі на території Російської Федерації. Вважає, що обвинувачений повністю не розкаявся. На його думку, крім того, в порушення вимог ст.370 КК України, судом не обґрунтовано та не вмотивовано прийнято рішення щодо не застосування покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_17 .

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченому більш суворе покарання - у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна.

- Обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, однобічності та неповноти судового слідства. Вважає, що потерпілих в оману не вводив, оскільки вони усвідомлювали, що їдуть працювати в сфері інтимних послуг. Суд неправильно оцінив окремі докази, оскільки свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 не були присутні під час вчинення протиправних дій. Рішення суду в частині цивільного позову вважає несправедливим, вважаючи стягнуті суми завищеними. На його думку, призначене покарання є занадто суворим, суд е врахував його щиросердне каяття, наявність двох неповнолітніх дітей, те що на утриманні він має матір пенсіонерку.

Просить вирок суду змінити, призначити покарання із застосуванням положень ст.ст.69, 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з іспитовим строком, та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди.

- захисник ОСОБА_24 в інтересах ОСОБА_6 відкликав свою апеляційну скаргу, не погоджуючись з позицією та непорозумінням з обвинуваченим.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого:

представник потерпілих ОСОБА_25 вважає вирок суду щодо призначеного покарання законним та обґрунтованим. Посилається, що довід обвинуваченого про те що потерпілі усвідомлювали що їдуть працювати в сфері інтимних послуг безпідставний, остільки вони насправді надавали згоду на іншу роботу( офіціант,масажист, адміністратор).Також вказує, що потерпілі не могли вільно пересуватись в м.Анапа, остільки постійно перебували під контролем. Крім цього, вважає безпідставними та надуманими доводи обвинуваченого, що ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , не могли бути свідками по справі. Також вважає, що сума відшкодування моральної шкоди потерпілим, є несправедливою та має бути збільшена, виходячи з розмірів, вказаних в позовних заявах. По 50 тисяч гривень. Крім цього, вважає безпідставним довід обвинуваченого про те, що суд призначив покарання без врахування пом`якшуючої обставини у вигляді наявності двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який прохав задовольнити апеляційну скаргу, винести вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі, а вирішення питання щодо можливості конфіскації майна залишити на розсуд суду, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які просили вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, застосувавши положення ст..ст.69, 75,76 КК України та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим, представника потерпілих ОСОБА_25 , яка прохала вирок змінити в частині рішення суду щодо цивільного позову, збільшивши розмір стягнення згідно позовних вимог, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, дослідивши окремі документи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Суд правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених злочинів.

Висновки суду ґрунтується на належно зібраних у встановленому законом порядку та ретельно перевірених судом доказах.

Його вина повністю доведена показами потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які поясняли, що ОСОБА_6 пропонуючи їм роботу в м. Анапі не казав, що вони обов`язково повинні будуть займатися наданням інтимних послуг. Скориставшись тим, що вони, кожна окремо, мали тяжке матеріальне становище та тяжкі життєві обставини, обіцяючи, що вони будуть працювати офіціантками або масажистками, умовив їх погодитися на роботу в м. Анапа. При цьому, переправою їх в м. Анапу займався саме він, надаючи їм проїзні документи на потяг, телефонував їм, під час руху потягу, контролюючи їх переміщення через кордон. В подальшому у м.Анапі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 були змушені надавати сексуальні послуги, за обставин, наведених у вироку, та весь час перебували під контролем. Лише за збігом обставин ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 вдалося втекти та добратися додому. Вина ОСОБА_17 у скоєному встановлена також і протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами огляду мобільного телефону, протоколами оглядів квитанцій про грошові перекази на адресу ОСОБА_17 , проїздними документами.. та іншими доказами, які наведені та проаналізовані у вироку.
Cтвердження ОСОБА_6 , що він він не вважає скоєне злочином, оскільки попереджав потерпілих про можливість зайняття у м. Анапі проституцією, що він не займався торгівлею людьми, спростовані наведеними вище доказами. Доводи обвинуваченого, що гр. ОСОБА_26 , ОСОБА_27 не могли бути визнані належними свідками, є безпідставними, остільки вони, як видно з журналу судового засідання, є незацікавленими особами та надавали свідчення про обставини, які їм особисто були відомі. При цьому свідок ОСОБА_27 пояснювала про тяжке матеріальне становище потерпілої ОСОБА_14 , на утриманні якої перебувало 3 дітей і вона знаходилась у скрутному матеріальному положенні. Щодо пояснень свідка ОСОБА_26 провідника вагону поїзду №90 сполученням Дніпропетровськ - Сімферополь. в якому слідкували 17.08.2014 року потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 які раніше зійшли з поїзда, та яких розшукували 2 чоловіків кавказької національності, то на вказані покази даного свідка суд обгрунтовано послався у вироку, остільки ними також встановлено вину ОСОБА_17 у скоєному.

З журналу судового засідання та технічного запису видно, що районий суд з дотриманням вимог Закону повно,всебічно,об`єктивно дослідив всі обставини скоєного обвинуваченим, ретельно перевірив всі його та захисника доводи. надав належну оцінку у вироку зібраним доказам, належно вмотивувавши прийняте рішення.
Тому відповідні доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого є безпідставними.
Умисні дії ОСОБА_6 які виразилися у вербуванні, переміщенні людей, торгівлі людьми, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, районним судом правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України Крім того, умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в замаху на торгівлю людьми, вчиненому з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану щодо кількох осіб, скоєні повторно, за попередньою змовою групою осіб, також правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 149 КК України
В апеляційному суді Сахань повністю визнав себе винним у скоєному, не оспорюючи доведеність його вини та правильність юридичної кваліфікації.суду.
Що стосується доводів обвинуваченого щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів, перевіривши матеріали провадження приходить до висновку, що воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи зі слідуючого.

Як видно з вироку, при призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 суд врахував, що скоєні злочини віднесено до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс часткове відшкодування потерпілим коштів по відшкодуванню моральної шкоди. Врахував суд і часткове визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не було встановлено.

В апеляційному суді Сахань повністю визнав себе винним у скоєному

В зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку. що районним судом було фактично враховано всі обставини справи, характер та тяжкість скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які є посилання в апеляціях як прокурора так і обвинуваченого, та призначено ОСОБА_6 покарання. у вигляді позбавлення волі. у мінімальному розмірі, передбаченому за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 149 КК України, та близького до мінімального за ч. 2 ст. 149 КК України, та за сукупністю злочинів у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, без конфіскації майна, яке за своїм видом видом та розміром є справедливим та достатнім для його виправлення і попередження скоєнню нових злочинів.
Тому будь-яких підстав як для пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання, для застосування ст.ст.69, 75 КК України про що той прохає в апеляційній скарзі, так і для призначення більш сурового покарання, про що просить прокурор, колегія судді, не вбачає.
Щодо думки представника потерпілих. що сума відшкодування районним судом моральної шкоди потерпілим : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у розмірі по 30 000 гривень кожній, та потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 по 5000 гривень кожній, є недостатньою, та просить задовольнити позовні вимоги у розмірах по 50 тисяч гривень, згідно позовних вимог, а обвинувачений напроти просить зменшити розмір стягнутих коштів по відшкодуванню моральної шкоди, то колегія суддів вважає рішення суду і в цій частині законним, обґрунтованим, прийнятим з врахуванням конкретних обставин даної справи, перенесених душевних переживань, страждань потерпілими, є належно вмотивованим, справедливим, та прийнятим у розумних розмірах.

Порушень в ході кримінального провадження або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи, колегією суддів - не виявлено.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим, а апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ,обвинуваченого, залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченому, що перебуває під вартою, в той же строк, з дня отримання ним копії вказаної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_28 ОСОБА_4