БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/4156/15-к
Провадження № 1-кп/361/272/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2015 за № 0001340, по обвинуваченню: ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2015 року, близько 11-00 год. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні аптеки, що в АДРЕСА_3 , підійшов до прилавку, за яким знаходилася ОСОБА_4 . В ході розмови між ними виник конфлікт, в зв`язку з чим у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, цієї ж дати, близько 11-15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи обличчям до ОСОБА_4 , здійснив захват долонею правої руки потилиці останньої, потягнувши, при цьому таку, ривком на себе. В результаті таких дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді розлитого синця з внутрішньо шкірними крововиливами на задній поверхні шиї, розтягнення шийного відділу хребта з утворенням посттравматичного кіфозу та зсадніння в області мочки лівої вушної раковини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь, визнав, покаявся у скоєному і суду показав, що напередодні його дружина прочитала в мережі «Інтернет» інформацію, яка стосувалася останньої та була неправдивою. Підозрюючи в розповсюдженні такої потерпілу ОСОБА_4 , наступного дня, тобто 11.04.2015, близько 11 год. він разом з дружиною, прийшов до аптеки, що розташована в АДРЕСА_3 , в якій працювала ОСОБА_4 . В ході розмови з останньою щодо публікацій в мережі «Інтернет», між ними виник конфлікт, що послугувало приводом для того, щоб він схопив потерпілу за шию своєю правою рукою та потягнув на себе. Після цього він відпустив шию ОСОБА_4 та вийшов з приміщення аптеки.

Заявлений потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з нього в користь останньої заподіяної моральної та матеріальної шкоди визнає в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди.

Заявлений прокурором позов про стягнення з нього в користь держави в особі Броварської ЦРЛ витрат на лікування потерпілої, визнає.

Винуватість ОСОБА_6 у заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, повністю доводиться не тільки його особистими показами, а й показами потерпілої, допитаної у суді.

Так, потерпіла ОСОБА_4 , суду показала, що з обвинуваченим до подій, які мали місце 11.04.2015, знайома не була.

Вказаної дати, в період між 11-ою та 12-ою годинами, коли вона знаходилася на робочому місці в приміщенні аптеки, що в с. Красилівка. Броварського району, до такої зайшов обвинувачений ОСОБА_6 з дружиною. Останні накинулися на неї з претензіями щодо якоїсь публікації в «Інтернеті», до якої вона відношення не має. Після цього ОСОБА_6 , знаходячись до неї обличчям, через отвір у склі прилавку, простягнув руку, якою схопив її за шию та ривком потягнув до себе, внаслідок чого з її лівого вуха злетіла сережка. Після цього, ОСОБА_6 її відпустив та вийшов з приміщення. Цього ж дня вона звернулася за допомогою до дільничного інспектора. Але у зв`язку з зайнятістю останнього до міліції з заявою про заподіяння їй тілесних ушкоджень вона звернулася лише 13.04.2015.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв їй матеріальної шкоди в розмірі 243,82 грн., як витрати понесені на придбання ліків, медичних препаратів та профілактичного огляду, а також моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі, емоційних та душевних стражданнях, оскільки події відбулися на її робочому місці, з вини зазначеної особи вона перебувала на стаціонарному лікуванні, постійно хвилювалася за наслідки через нанесену травму. З вини ОСОБА_6 вона втратила довіру до оточуючих людей, боїться перебувати на робочому місці через погрози з боку відповідача та його дружини, в зв`язку з чим, розмір заподіяної їй моральної шкоди оцінює в 30 000 грн., які і просить стягнути з винної особи на її користь.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених як потерпілою, так і обвинуваченим, які узгоджуються між собою.

Про визнання будь-яких доказів недопустимими учасниками судового провадження не заявлялося.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку про те, що потерпіла отримала зазначені вище тілесні ушкодження внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

З`ясувавши обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, за ч. 2 ст. 125 КК України. Підстав для зміни кваліфікації його дій судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючої обставини, як то щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, і відсутність обтяжуючих покарання обставин кримінального провадження.

Так, суд вважає, що ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, вчинено злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2006 року народження, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, а тому вважає призначити такому покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 органами досудового розслідування не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили, не вбачається.

Речові докази та витрати, пов`язані з залученням експертів, відсутні.

Суд вважає, що заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 в її користь заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 243,82 грн., підлягає до часткового задоволення в розмірі 143,82 грн., як доведеною та документально підтвердженої позивачкою. Заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з винного в її користь 30 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення, враховуючи, при цьому, ступінь тяжкості заподіяних їй тілесних ушкоджень, а також наслідків для неї, суть та глибину пов`язаних з ними моральних страждань, отриманої душевної травми, внаслідок фізичного болю, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, а також матеріального стану обвинуваченого, що становить 2 000 грн. В решті позову про стягнення заподіяної моральної шкоди необхідно відмовити, враховуючи неспіврозмірність скоєному та заявлених позивачкою вимог.

З врахуванням вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 за №11 (зі змінами та доповненнями), позов прокурора в інтересах держави в особі Броварської ЦРЛ до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити частково у розмірі витрат на медикаменти та харчування потерпілої, яка перебувала на лікуванні у лікувальному закладі з 14.04.2015 по 17.04.2015, тобто 3-и дні, що становить 76,86 грн., в іншій частині відмовити, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір витрат на лікування ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави в особі Броварської ЦРЛ 76,86 грн., як витрати, понесені на лікування потерпілої ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 заподіяну такій матеріальну шкоду, в розмірі 143,82 грн., моральну шкоду, в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень, а всього 2143,82 грн., в решті позову відмовити.

Речові докази та витрати, пов`язані з залученням експертів, відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1