Провадження № 11-кп/779/379/2015
Категорія ч. 2 ст. 190 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2015 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000312 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також прийнятого за відсутності правових підстав, прохає її скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту з наведених в ухвалі підстав, порушив принцип змагальності сторін кримінального судочинства, не дослідивши доказів та не надавши стороні обвинувачення можливості обґрунтувати свою правову позицію. Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд безпідставно сприяє затягуванню кримінального провадження. На думку апелянта, рішення суду суперечить як завданням кримінального провадження, так і засадам кримінального провадження щодо законності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, розумності строків.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2015 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000312 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставами повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків було те, що з тексту обвинувального акту не можна зрозуміти, які ж саме конкретно дії ставляться у вину ОСОБА_9 як такі, що вказують на вчинення ним злочинів передбачених саме ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, та за якими саме кваліфікуючими ознаками цих злочинів; обвинувальний акт, в частині обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 382 КК України, частково дублює обвинувачення, що зазначене за ч. 2 ст. 190 КК України, в той час як диспозиція та кваліфікуючи ознаки вказаних статей обвинувачення є різними; в обвинувальному акті помилково зазначено, що ОСОБА_11 , тобто потерпіла, а не обвинувачений, діяла всупереч зазначеним рішенням судів з метою подальшого заволодіння частиною належних його дружині облігацій. На думку суду першої інстанції, у вказаних питаннях повинен визначитись саме орган досудового розслідування та виправити вказані недоліки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, що підтримав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили ухвалу суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції в ухвалі послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема щодо правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, як це передбачено ст. 91 КПК України, і які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Безпідставним колегія суддів вважає твердження суду першої інстанції про неконкретність пред`явленого обвинувачення, оскільки суд під час підготовчого судового засідання не вправі давати оцінку доказам та вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Відсутність у обвинувальному акті зазначених судом кваліфікуючих ознак у формулюванні правової кваліфікації, не надає права суду зобов`язувати прокурора зробити це, повернувши обвинувальний акт.

Як передбачено п. 13 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим поклада¬ється на сторону обвинувачення.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитись від підтримання державного обвинувачення тощо.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою неви-нуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопо¬рушення обвинуваченим судом, відповідно до ст. 373 КПК України, ухвалюється виправдувальний вирок.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали - направленню на новий судовий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2015 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000312 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, - скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню №0000312 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст.382 КК України, новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4