Справа № 750/7029/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/547/2015
Категорія - ч. 1 ст. 114 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок колегії суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , а також зі слів обвинуваченого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

що обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114 та ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114 та ч. 1 ст. 263 КК України з призначенням покарання за ч. 1 ст. 114 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави грошові кошти в сумі 9 248, 04 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Не погодившись з рішенням місцевого суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2015 року скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити. В подальшому обвинувачений подав доповнення до апеляційної скарги, в яких просить за пред`явленим обвинуваченням його виправдати, кримінальне провадження закрити, а його звільнити з-під варти.

Доводи апеляційної скарги та доповнень до неї мотивує тим, що не були встановлені факти його фактичного громадянства на даний момент та на момент нібито вчинення ним кримінальних правопорушень. Зокрема, стверджує про те, що він являється платним агентом органів внутрішніх справ України, а його кураторами являлись працівники МВС України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. В його обов`язки входило виявлення незаконного обігу вогнепальної зброї, наркотичних засобів та осіб, в тому числі і посадових, маючих безпосереднє до цього відношення. З цією метою антикорупційним комітетом України йому було видано посвідчення, а також, у відповідності до діючої процедури, кураторами йому було видано паспорт на ім`я ОСОБА_12 , що є доказом того, що він являється громадянином України. Не дивлячись на це, суд не допитав даних працівників МВС України, не витребував його особової справи з установчими даними ОСОБА_12 і оперативним позивним.

Вказує на порушення його конституційних та процесуальних прав, а також права на захист під час провадження досудового розслідування та зазначає про повне ігнорування судом фактів здійснення на нього тиску з боку працівників УСБУ в Чернігівській області. На думку обвинуваченого, судом проігноровано висновки судово-психіатричної експертизи в тій частині де вказано, що тимчасові розлади психічної діяльності є чітко обмеженими у часових епізодах, тривалістю від декількох хвилин до декількох часів. А також той факт, що ним вживались лікарські препарати, вживання яких супроводжувалось нервовими та психічними розладами. Зауважує, що його прохання пройти тест на поліграфі, з метою довести свою невинуватість також безпідставно було проігноровано судом першої інстанції. Стверджує, що обвинувачення побудоване на недоведених та необґрунтованих слідством доказах, що були отримані під час проведення негласних слідчих дій, дозвіл на проведення яких відсутній у матеріалах кримінального провадження. Вказує на те, що відсутні докази тому, що міжнародна організація «IKOKRIAM» нібито являється розвідницьким органом Російської Федерації. Посилається на відсутність доказів та фактичних обставин того, що ним здійснювалась передача даних або документів, які складають державну таємницю України, щодо виробництва на ПКП «Прогресс», розвідницькому органу РФ або його представнику. При цьому, вказує на те, що відсутні докази того, що він вимагав від ОСОБА_13 надання відомостей, що відносяться до державної таємниці, або документи, які б свідчили про те, що вказана особа мала доступ до такої інформації.

Стверджує про те, що під час проведення обшуків, працівники СБУ навмисно знищили ряд документів, які свідчили про те, що він займався антикорупційною діяльністю, а не шпигунською. При цьому, йому були підкинуті патрони, тротилова шашка та документи на ім`я ОСОБА_14 , карабін та патрони до нього.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції, під час розподілу справи між суддями, було допущено порушення вимог ст. 35 КПК України, при відсутності у суддів категорії допуску до державної таємниці, що унеможливлювало законний, об`єктивний та всебічний розгляд кримінального провадження. На думку апелянта, ряд показань свідків не можуть бути покладені в основу вироку, оскільки є неправдивими, мають суперечності, чи то свідки є особисто зацікавленими в результатах розгляду даної справи. Крім того, жоден із свідків не підтверджує пред`явлене йому обвинувачення у здійсненні «шпигунства». У вироку також не доведено належними доказами, що збір секретної інформації ним здійснювався саме з мето передачі іншій іноземній державі, що являється обов`язковою кваліфікуючою ознакою статті 114 КК України і в разі, якщо ця мета не доведена, то в діях особи (в даному випадку в його діях) відсутній склад злочину. Отже, мети його дій у вироку суду не доведено, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України.

Зауважує, що у вироку суд посилається на ряд інформаційних носіїв, які нібито підтверджують його вину, однак, дані речі не передбачені кримінальним процесуальним кодексом України в якості доказів. Таким чином, у вироку суду не наведено жодного, передбаченого законом, належного доказу вчинення ним інкримінованих злочинів.

Захисник ОСОБА_7 також не погодився з вироком суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2015 року скасувати а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у матеріалах справи відсутній протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями, передбачений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 із змінами та доповненнями. Інформація про неможливість розподілу справи між суддями та протокол розподілу у неавтоматичному режимі не відповідають вимогам вказаного Положення та вимогам ст. 35 КПК України. Отже, на думку захисника, колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова, що ухвалила оскаржуваний вирок, є незаконним складом суду, а відповідно і ухвалене нею рішення від 22 квітня 2015 року є незаконним та підлягає безумовному скасуванню. Вказує на те, що головуючий у даному кримінальному провадженні, за твердженням обвинуваченого, в ході досудового розслідування спілкувався зі слідчим ОСОБА_15 з приводу проведення досудового слідства, що викликає сумніви в його неупередженості, з приводу чого, як головуючому так і суддям колегії були заявлені відводи, доводи яких не були спростовані учасниками судового розгляду.

Зазначає, що наведені судом у вироку докази не доводять вини ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114 та ч. 1 ст. 263 КК України, в той час як деякі з них підтверджують ті обставини, які не заперечуються і самим обвинуваченим, та навпаки, спростовують його причетність до інкримінованих правопорушень. На ряду з цим, звертає увагу на те, що сторона обвинувачення вказує, що до відповідальності притягується громадянин Російської Федерації, при цьому в підтвердження цього факту не надає жодних документів. В той же час, у матеріалах провадження є достовірні дані, яких не оспорює і сторона обвинувачення, про те, що гр-н ОСОБА_6 у встановленому законом порядку отримав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 . При цьому, у матеріалах провадження містяться документи про притягнення гр-на ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності, що набрали законної сили. Свідки, допитані у судовому засіданні, підтвердили той факт, що видача паспорта громадянина України ОСОБА_12 дійсно відбувалась і документ є діючим. На думку захисника, факт отримання ОСОБА_12 паспорта громадянина України спростовує твердження сторони обвинувачення про наявність умислу у ОСОБА_12 діяти на користь Російської Федерації, направлених на збір відомостей у сфері обороноздатності України та здійснення збору розвідувальної інформації, отже, одна із обов`язкових складових злочину суб`єкт злочину, в діях ОСОБА_17 ( ОСОБА_12 ) відсутній.

Наголошує на тому, що у матеріалах кримінального провадження відсутні матеріальні носії, що утримують в собі державну таємницю, якою, за твердженням обвинувачення, громадянин України ОСОБА_12 намагався заволодіти, і вказані матеріальні носії не досліджувались у судовому засіданні, отже, такі носії не існують в природі, що вказує на відсутність об`єкту шпигунства.

Вказує на те, що обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України побудоване на припущеннях, оскільки зброя та боєприпаси були вилучені з квартири, до якої його підзахисний не має будь-якого відношення. Доводи обвинуваченого про те, що він не має відношення до вилученої зброї, не спростовані органами досудового розслідування.

Стверджує про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_13 , що була ним зроблена співробітнику СБУ про те, що цікавляться його діяльністю, як носія секретної інформації, що вказує на незаконність заведення відносно обвинуваченого контррозвідувальної справи та проведення за ним оперативних та контррозвідувальних заходів, а тому її матеріали не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Звертає увагу на допущені порушення під час огляду місця події від 20.03.2014 року, в ході якого було проведено освідування, але протокол даної слідчої дії, виготовлений з дотриманням ст. 104 КПК України, у справі відсутній, як відсутня і постанова прокурора про надання дозволу на проведення освідування ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ). При цьому, огляд місця події відбувався без участі захисника та без відповідного дозволу слідчого судді. Суд першої інстанції, за твердженням захисника, не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_18 , який наполягав на тому, що в приміщенні УСБ України в Чернігівській області він ніколи не перебував. Отже, протокол огляду ОСОБА_13 від 20.03.2014 року, складений у службовому кабінеті начальником ВК УСБ та протокол огляду та вручення спеціальних імітаційних засобів від 20.03.2014 року, повинні бути визнані неналежними доказами, оскільки були складені без участі ОСОБА_13 . Вважає, що оскільки всі слідчі дії проводились без внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування, в порушення вимог ст. 214 КПК України, то всі здобуті матеріали є незаконно здобутими доказами і не можуть бути використані для обґрунтування та постановлення обвинувального вироку. При цьому, на думку захисника, оскільки судом у даному кримінальному провадженні не були досліджені докази, то вони та всі інші дії, які є подальшими із залученням цих предметів, не можуть бути належними доказами. З урахуванням викладеного, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_6 закриттю з підстав відсутності в діянні кримінального правопорушення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Судом встановлено наступне:

І. 27 серпня 2009 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , з метою збирання відомостей у сфері оборони України, прибув на територію України пасажирським літаком рейсом № 845 «Мінськ-Київ» та мешкав у м. Чернігові.

На території Чернігівської області ОСОБА_6 як особисто, так і шляхом залучення до негласного співробітництва інших осіб, здійснював збір розвідувальної інформації у сфері розробки технологій виготовлення військової зброї та товарів військового призначення.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та з метою прикриття своєї розвідувальної діяльності в Україні, ОСОБА_6 ініціативно запропонував свої послуги як негласного джерела отримання інформації співробітникам міліції Чернігівської та Київської областей, а також співробітникам Служби безпеки України.

В результаті таких дій ОСОБА_6 заслужив довіру співробітників МВС України та отримав через них можливість здійснювати свою подальшу діяльність з використанням установчих даних неіснуючої особи громадянина України ОСОБА_12 .

Впевнившись у офіційності установчих даних на громадянина України ОСОБА_12 , громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 використав їх для вступу до організації Державна установа «Антикорупційний комітет України», де обійняв посаду уповноваженого Державної установи "Антикорупційний комітет України" з питань антикорупційної політики Східного регіонального управління територіального відділення м. Чернігова, про що він мав відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 .

Вказане посвідчення ОСОБА_6 використовував у своїй розвідувальній діяльності по збору відомостей у сфері економіки, науки і техніки, державної безпеки і охорони правопорядку, які становлять державну таємницю, для подальшої їх передачі іноземній громадській організації.

Для передачі отриманої інформації громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 відновив контакт з керівництвом російського представництва "Міжнародного комітету по боротьбі з організованою злочинністю, тероризмом та корупцією" громадською організацією "ІКОКРИМ", маючи впевненість, що вона виконує функції розвідувального органу Російської Федерації.

Виконавши підготовчий етап, ОСОБА_6 , з метою передачі представникам іноземної громадської організації, став збирати відомості, що становлять державну таємницю.

На початку лютого 2013 року ОСОБА_6 від ОСОБА_19 , як свого джерела інформації, отримав відомості про громадянина України ОСОБА_13 , який на ДП НВК «Прогрес» у м. Ніжині є одним з розробників дослідно-конструкторської розробки системи наведення керованого артилерійського снаряду "Квітник-А" (виріб 1С2), складові частини якої мають гриф секретності "ТАЄМНО", та після виходу на пенсію мав намір створити підприємство з виготовлення симуляторів для військової техніки та шукав інвесторів для свого проекту.

Реалізуючи свій злочинний намір, з метою отримання та подальшої передачі представникам іноземної організації відомостей, що становлять державну таємницю, ОСОБА_6 , використовуючи установчі дані на ім`я ОСОБА_12 , які свідчили про його відношення до діяльності державної установи "Антикорупційний комітет України", 16 лютого 2013 прибув у м. Ніжин Чернігівської області для зустрічі з розробником ОСОБА_13 .

У ході зустрічі ОСОБА_6 , з метою подальшого отримання документальних матеріалів щодо розробки КАС "Квітник-А", та маскуючи свої злочинні наміри, запропонував ОСОБА_13 відмовитись від початкового наміру створити підприємство з виготовлення симуляторів для товарів військового призначення, які виготовляються ДП НВК "Прогрес", та створити підприємство по виготовленню новітньої зброї.

Приховавши від ОСОБА_13 незаконність своїх дій та намірів, ОСОБА_6 впевнив останнього у тому, що він є представником вищих органів державної влади України та має допуск до відомостей, які становлять державну таємницю. При цьому, запропонував ОСОБА_20 провести незначні зміни параметрів зазначеної розробки та її зовнішнього вигляду, начебто для подальшого виробництва розробки та продажу.

05 березня 2013 року ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_21 , залученим ним до негласного співробітництва, поставив останньому завдання передати ОСОБА_13 про необхідність надати креслення системи наведення керованого артилерійського снаряду "Квітник-А" (виріб 1С2), мотивуючи це вимогою іноземного інвестора - представника Російської Федерації "в погонах". Зазначену вимогу ОСОБА_6 неодноразово повторював особисто ОСОБА_13 під час зустрічей та телефонних розмов.

20 березня 2014 року близько 14:30 години у м. Чернігові на Червоній площі біля Чернігівського обласного драматичного театру ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_13 документи, які вважав кресленнями системи наведення керованого артилерійського снаряду "Квітник-А", що мають гриф "ТАЄМНО", а в дійсності були імітаційними засобами, які унеможливлять розголошення державної таємниці та не створюють передумов загрози національної безпеки. Зазначені документи ОСОБА_6 отримав для подальшої передачі їх іноземним організаціям та її представникам.

Відповідно до висновку експерта з питань державної таємниці № 276/11/4-ЕВ від 17.02.2014 року, інформація, яку збирав ОСОБА_6 , стосується технічної документації головки самонаведення ЗК (1ГЛ6), відповідає ст. 1.9.3. Зводу відомостей, які складають державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 12.08.2005 року № 440, має гриф «ТАЄМНО» та розголошення вказаної інформації може завдати шкоди національній безпеці України.

ІІ. У лютому 2014 року ОСОБА_6 незаконно, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин та вибухових матеріалів, затверджених наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, придбав 10 набоїв калібру 9 мм та тротилову бурову шашку, які незаконно зберігав за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані предмети були виявлені та вилучені у ході обшуку вказаного житлового приміщення 20.03.2014 року.

У відповідності до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 31/6 від 15.04.2014 року, виявлені та вилучені 10 набоїв калібру 9 мм є бойовими припасами придатними для стрільби.

У відповідності до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 33/6 від 15.04.2014 року, виявлена та вилучена тротилова бурова шашка відноситься до категорії вибухових речовин.

У лютому 2014 року ОСОБА_6 у с. Количівка Чернігівського району Чернігівської області незаконно, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин та вибухових матеріалів, затверджених наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, придбав у мешканця міста Чернігова ОСОБА_22 карабін системи Мосіна. Вказаний карабін, ОСОБА_6 незаконно зберігав, разом з незаконно придбаними за невстановлених обставин 16 патронами, у квартирі АДРЕСА_3 , яку використовував для своєї злочинної діяльності.

11.04.2014 року у ході огляду вказаного житлового приміщення карабін та 16 патронів були виявлені та вилучені.

У відповідності до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1381-1383/14-24 від 26.05.2014 року вилучений карабін є ручною нарізною вогнепальною зброєю - карабіном Мосіна, зразка 1938 року, калібру 7,62 мм, № НОМЕР_2 , 1940 року виготовлення, з оптичним прицілом, та придатний для стрільби; 16 патронів відносяться до боєприпасів для ручної нарізної зброї калібру 7,62 мм, які придатні для стрільби.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з доповненнями, просив її задовольнити з викладених в ній підстав та закрити кримінальне провадження, в зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих кримінальних правопорушень, та підтримав апеляційну скаргу свого захисника, яку також просив задовольнити; захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_6 та просив закрити кримінальне провадження по відношенню до останнього, в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114 та ч. 1 ст. 263 КК України, підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, яку також просив задовольнити, при цьому не заперечував проти скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду; міркування прокурора, який не погодився з поданими апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника, просив залишити їх без задоволення, вважав вирок суду законним, обґрунтованим та таким, що зміні або скасуванню не підлягає, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених колегією суддів місцевого суду і викладених у судовому рішенні, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, та пояснив, що до російських спецслужб ніякого відношення не має і на даний час з Росією його нічого не пов`язує, а на територію України в м. Чернігів прибув для подальшого проживання. На даний час являється платним агентом МВС України, а його кураторами є працівники МВС ОСОБА_23 та Поштак, за вказівкою яких він займався збором інформації. В його обов`язки входило виявлення незаконного обороту вогнепальної зброї та наркотиків. Поширення ним інформації про те, що він був кадровим співробітником спецслужб Російської Федерації (ФСБ, ГРУ) та перебував у гарячих точках - Афганістані та Чечні є лише частиною його легенди та намаганням завоювати довіру осіб, з якими йому доводилось спілкуватися.

Не заперечував свій зв`язок з спецслужбами РФ у минулому та вказав, що його час від часу залучали до виконання різного роду спеціальних завдань в різних областях РФ. Для підтримання легенди, при виконанні поставлених завдань, працівниками російських спецслужб йому були видані членський квиток Всеросійської громадської організації ветеранів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », членська картка №1023 асоціації ветеранів бойових дій органів внутрішніх справ і внутрішніх військ Росії.

До організації "Державна установа Антикорупційний комітет України» вступив за пропозицією куратора МВС з метою більш ефективної діяльності по викриттю злочинності, де обійняв посаду уповноваженого державної установи "Антикорупційний комітет України" з питань антикорупційної політики Східного регіонального управління територіального відділення м. Чернігова, про що отримав відповідне посвідчення.

Наполягав на тому, що жодної протиправної діяльності на території України він не вчиняв. Враховуючи, що ОСОБА_13 , який мав відношення до розробки зброї та висловив бажання створити свій бізнес, при цьому жалівся на відсутність належних матеріальних ресурсів, він припускав, що ОСОБА_13 може піти на вчинення протиправної діяльності, у зв`язку з чим встановив над ним контроль.

З приводу вилученої в рамках кримінального провадження зброї карабіну Мосіна та боєприпасів вказав, що не має до неї ніякого відношення. Карабін належить ОСОБА_22 і він його дійсно бачив та фотографував, але на власний телефон. У квартирах, де були вилучені зброя та набої, він не проживає, ключі від квартир мають багато людей. Крім того, карабін та набої були виявлені у квартирі на АДРЕСА_4 лише під час повторного обшуку, без його участі, а тому невідомо скільки людей могло побувати в цій квартирі.

Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про непричетність до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, суд послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності по справі не встановлено.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що з 1998 року він працює начальником конструкторського відділу КБ ВК «Прогрес», має допуск до державної таємниці, розробляє (супроводжує) виготовлення КАС «Квітник-А» (керованого артилерійського снаряду), який влучає в ціль на відстані до 20 км. При виході на пенсію мав намір створити легальну фірму по виготовленню симуляторів для військової техніки та шукав спонсора, тому в мережі Інтернет на початку 2013 року познайомився з ОСОБА_24 , який розмістив там оголошення про надання послуг у сфері оформлення підприємств. В ході зустрічі з ним у м. Ніжині ОСОБА_25 повідомив, що знає чоловіка, який може йому допомогти в цьому питанні та дав номер телефону ОСОБА_6 , якого тоді він назвав прізвищем « ОСОБА_26 ». Через ОСОБА_27 він передав ОСОБА_6 буклети зі зразками продукції, виготовленням якої займається КБ ВК «Прогрес».

На початку 2013 року, по отриманому від ОСОБА_27 номеру телефону, він домовився про зустріч з ОСОБА_6 в кафе «Заморський принц» у м. Ніжині Чернігівської області. При зустрічі ОСОБА_6 представився, як ОСОБА_28 , показав посвідчення у вигляді червоної книжечки з інформацією про якийсь контроль, точного змісту якої він не розгледів, та представився діячем, що має потужні зв`язки в Україні та Росії і має можливості виходу на великих інвесторів. В ході спілкування вони обговорювали питання відкриття фірми по випуску тренажерів для військової техніки, після чого ОСОБА_6 став його переконувати, що сьогодні це нікому не потрібно та став цікавитися виготовленням керованого артилерійського снаряду типу «Квітник-А», який є конструкторською розробкою ДП НВК «Прогрес», містить таємну інформацію в системі наведення на ціль та повністю виготовляється на цьому підприємстві. Після цього вони стали говорити про більш високі технології, при цьому, він мав на увазі більш високотехнологічні тренажери, в тому числі і симулятори для ракет, але жодним чином не мав на меті виготовлення зброї. Однак, ОСОБА_6 вів розмову про можливість виготовлення прототипу керованого артилерійського снаряду типу «Квітник», просив підготувати та надати йому бізнес-план на потужності виробів, кількість людей, кошти, тощо для можливого створення підприємства по виготовленню прототипу вказаного виробу, а також просив надати креслення самого виробу.

На його повідомлення про те, що такі креслення системи наведення керованого артилерійського снаряду "Квітник-А" мають гриф секретності "таємно", ОСОБА_6 відповів, що є іноземні інвестори з відповідними допусками, які на рівні вищого керівництва України мають домовленості про інвестиції, і що такий проект при наявності коштів передбачає створення групи спеціалістів для складання кошторису. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що він особисто в Росії мав 1-шу категорію допуску до державної таємниці.

Так як він добре розумівся, що таке група допуску, його насторожило це повідомлення, оскільки йому достовірно відомо, що наявність допуску до таємниці в Росії на території України не діє, а іноземні інвестори, як і ОСОБА_6 , не можуть мати 1-шу групу допуску. Через тиждень або два, після зустрічі з ОСОБА_17 , він звернувся до СБУ в Чернігівській області.

З показань свідка ОСОБА_29 , вбачається, що він є співробітником МВС, ОСОБА_17 знає під іменем ОСОБА_30 , який повідомив, що має інформацію про джерела надходження та збуту зброї та боєприпасів на території Україні. При зустрічі в м. Чернігові ОСОБА_6 погодився надати інформацію про причетних до цього осіб, а прибувши до них через 3-4 дні у м. Київ він надав згоду на оперативну закупівлю зброї. Їх службу цікавили лише незаконні придбання та збут зброї, тому інших завдань, у тому числі, і щодо креслень артилерійського снаряду ОСОБА_6 вони не давали. ОСОБА_6 не був оформлений, як позаштатний співробітник їх підрозділу, оскільки наступного дня з новин по телебаченню стало відомо, що ОСОБА_6 у м. Чернігові був затриманий органами СБ України.

Свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_6 знав з 2009 року, підтримував з ним дружні стосунки. При знайомстві він представився, як ОСОБА_6 , показував паспорт громадянина Російської Федерації, два посвідчення (зеленого та синього кольору) з російськими гербами, на одному з них (зеленого кольору) його фото у військовій формі. При зустрічах ОСОБА_6 розповідав про себе, що був кілька разів одружений, має онуку, був польовим розвідником, воював у Чечні, є співробітником ГРУ РФ та працював у Росії під прикриттям, а в Україні працює у проекті по боротьбі з корупцією. Стверджував, що працює також на СБУ України та запропонував і йому спільно боротися з корупцією, і задля цього взяв його анкетні дані. В одному з кафе він та ще один чоловік на пропозицію ОСОБА_6 написали заяви на ім`я начальника відділу бізнес-розвідки України про надання згоди на співробітництво.

Так як він надає допомогу у реєстрації юридичних осіб, то дав з цього приводу оголошення в Інтернеті, а в січні 2013 року йому зателефонував ОСОБА_13 з приводу відкриття свого Товариства з обмеженою відповідальністю. З ним вони зустрілися у м. Ніжині, де ОСОБА_13 розповів йому, що працює на НВП «Прогрес» і по виходу на пенсію має наміри відкрити ТОВ по виробництву симуляторів для військових, по своїй суті, комп`ютерні ігри, тому просив його допомоги у юридичному супроводі відкриття ТОВ та підшукання інвесторів. В цій розмові він згадав про ОСОБА_6 , з яким вони часто спілкувалися на військову тематику, а також він цікавився заводом «Хімтекстильмаш» у м. Чернігові, а саме, кевларовими пластинами, які раніше той завод виробляв. ОСОБА_6 говорив, що у нього є потужний інвестор, який має в українських банках гроші для інвестування відновлення виробництва кевларових бронежилетів.

Наміри ОСОБА_13 одразу зацікавили ОСОБА_6 і через деякий час вони поспілкувалися між собою по телефону та домовились про зустріч, а пізніше і зустрічалися.

Вказав, що вперше про ПЗРК «Квітник» і про те, що його виготовляють у Ніжині, він почув від ОСОБА_6 . При зустрічі у кафе «Челентано» у м. Чернігові ОСОБА_6 повідомив, що у нього є чоловік у погонах, який спеціально прибув з Росії в Україну, щоб з`ясувати, куди вкладати інвестиції, а для цього йому потрібна конкретна інформація стосовно того, що може запропонувати ОСОБА_13 . Мова йшла про креслення якоїсь продукції. При цьому ОСОБА_6 вимагав креслення не симуляторів, а виробів НПЗ «Прогрес». Мова йшла також і про КАС «Квітник», але про надання яких саме креслень говорили, точно сказати не може, так як мова йшла і про інші системи.

ОСОБА_6 сказав йому, що ОСОБА_13 якийсь «мутний» та вимагав, щоб той передав конкретну інформацію про те, що він може виробляти. Він передав ОСОБА_13 по телефону вимогу ОСОБА_6 , на що ОСОБА_13 погодився та бажав особистої зустрічі.

Свідок ОСОБА_31 , у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що працював адміністратором кафе «Заморський принц» в м. Ніжині. В лютому 2013 року до кафе прибули два чоловіка один з яких представився ОСОБА_32 та пред`явив посвідчення співробітника антикорупційного комітету України, при цьому, він з`ясував у нього де знаходяться в кафе камери відео спостереження та повідомив, що в кафе буде проходити дуже важлива зустріч щодо продажу вибухівки. До ОСОБА_6 та чоловіка, що з ним був на зустрічі, прийшов ще один чоловік, сама зустріч відбулась в залі №2, де відео спостереження відсутнє. Після проведення зустрічі ОСОБА_6 витребував у нього відеозаписи за півгодини до зустрічі та півгодини після проведення зустрічі. Для чого необхідні саме такі записи ОСОБА_6 не пояснив.

Той факт, що особа, яка представилась ОСОБА_32 є громадянин РФ ОСОБА_6 йому стало відомо в ході досудового слідства.

Свідок ОСОБА_33 підтвердив показання свідка ОСОБА_34 , додавши, що дійсно в лютому березні 2013 року він возив на своєму автомобілі ОСОБА_6 до м. Ніжина на важливу зустріч з невідомим йому чоловіком.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що являється співробітником управління СБ України у Чернігівській області. З ОСОБА_6 познайомився у листопаді-грудні 2012 року, коли той особисто зателефонував та просив зустрічі. При зустрічі обвинувачений спочатку представився ОСОБА_12 , однак, в кінці зустрічі назвався ОСОБА_6 . В розмові він повідомив, що переховується в Україні і побоюється за дії, вчинені на території Російської Федерації, а прізвище ОСОБА_26 отримав за сприяння співробітників МВС України. Про себе розповідав, що служив у російській армії, воював на території Афганістану, Чечні, був кадровим співробітником ГРУ РФ, виконував спецзавдання та працював під прикриттям на посаді радника адміністрації Президента РФ. Крім того, ОСОБА_6 представився також членом державної організації «Антикорупційний комітет України» та пропонував залучити його до співробітництва з СБУ, в якості негласного джерела інформації. Він відмовив обвинуваченому, пояснивши, що відповідно до міждержавної угоди між Україною та Російською Федерацією, займатися розвідувальною діяльністю один проти одного заборонено.

Під час подальших зустрічей ОСОБА_6 неодноразово повертався до питання залучення його до негласного співробітництва з органами СБУ. При цьому він ініціативно надавав інформацію щодо можливих протиправних дій з боку вищих посадових осіб у різних установах Чернігівської області, незаконного обігу зброї та наркотиків. Стверджував, що приймав участь у оперативній закупівлі снайперської гвинтівки, надавав іншу інформацію, але вона була неконкретною та розрізненою і цю інформацію логічно неможливо було зв`язати в одне ціле. Зазначив, що на його думку, ОСОБА_6 хотів легалізуватися на території України за допомогою правоохоронних органів, але робити цього офіційно не бажав, про що пізніше підтвердив ОСОБА_36 .

Вказав, що в ході зазначених ним зустрічей він став помічати наполегливі намагання ОСОБА_6 використати свої контакти з ним, як з оперативним співробітником органу Служби безпеки України, з розвідувальною метою. При цьому, через нього ОСОБА_6 намагався перевірити, як оперативного працівника, зібрані відомості щодо створення та використання окремих організацій Служби зовнішньої розвідки України, використання їх у своїй розвідувальної діяльності під прикриттям, а також належності окремих посадових осіб вказаних організацій до кадрового складу СЗРУ, які виконують свої завдання під прикриттям. На його зауваження, що така інформація відноситься до таємної, ОСОБА_6 повідомив, що працює у межах домовленості України з Російською Федерацією у рамках робочої групи по протидії незаконному обігу зброї (у тому числі і контрабанди), яку очолює ОСОБА_37 на той час заступник Голови адміністрації Президента України, куди він включений як фахівець з цих питань.

В зв`язку з цим, було проведено перевірку діяльності ОСОБА_16 , за результатами якої була встановлена його причетність до збору інформації, зацікавленість зовнішньою розвідкою та ВПК, залучення громадян до співробітництва тощо. Разом з тим, було встановлено, що до роботи вказаної ОСОБА_6 групи він ніякого відношення не має, а відомості щодо завдань та діяльності групи ОСОБА_38 здобув із ЗМІ, яка перебувала у вільному доступі.

З огляду на таку зацікавленість ОСОБА_6 почали перевіряти його діяльність на території України та коло осіб, з якими він контактував. Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_6 , залежно від обставин та цілей, в одних випадках представлявся кадровим співробітником спецслужб Російської Федерації, в інших співробітником ДУ «Антикорупційний комітет України» або агентом МВС України. Був виявлений та зафіксований факт організації ОСОБА_6 так званої "випадкової" зустрічі з ним колишнього керівника ДУ «Антикорупційний комітет України» ОСОБА_39 . Вказаній особі ОСОБА_6 завчасно відпрацював завдання по документуванню контактів з ним на диктофон, спеціально переданий для цього, а також збір інформації щодо нього та об`єктів зацікавленості органів СБУ, про що свідчили питання, які йому ставив ОСОБА_40 у ході зустрічей. В бесіді ОСОБА_40 пояснив, що перелік питань, які необхідно було йому поставити, озвучив ОСОБА_6 . Записи бесід його та ОСОБА_41 на диктофон, останній передав ОСОБА_6 .

Вказав на те, що була отримана інформація про те, що у 2012 році ОСОБА_6 особисто та через колишнього інженера ВАТ "Хімтестильмаш" ОСОБА_42 та інших осіб, намагався отримати відомості щодо технології виготовлення вуглецевого волокна, яке використовується для потреб оборонної промисловості, інформація про яку відсутня у відкритому доступі. Витік наявної на ВАТ "Хімтестильмаш" інформації щодо технології виготовлення вуглеволокна, могла сприяти розробці іноземними виробниками (в першу чергу російськими) власних аналогів згаданої продукції, що могло також завдати шкоди національній безпеці України у науково-технічній сфері, однак таких відомостей ОСОБА_6 не отримав.

У ході проведення контрозвідувальних заходів щодо ОСОБА_6 був зафіксований контакт зазначеного іноземця з громадянином України ОСОБА_13 - конструктором Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Прогрес", який має допуск до відомостей з обмеженим доступом з грифом "цілком таємно".

В середині 2013 року ОСОБА_13 , що працював у конструкторському бюро НВП «Прогрес», звернувся до них в УСБ України в Чернігівській області та повідомив, що до нього через свого знайомого ОСОБА_19 звернувся представник російського ВПК під виглядом створення спільного конструкторського бюро та просив підтвердити його кваліфікацію, вимагаючи від нього креслення системи наведення керованого артилерійського снаряду (КАС) "Квітник", який прийнятий на озброєння ЗС України як виріб 1С2. Потребу в кресленнях ОСОБА_6 пояснював необхідністю надання їх для ознайомлення представнику російського інвестора з числа військовослужбовців цієї країни, назвавши їх "люди у погонах". Зацікавленість ОСОБА_6 КАС «Квітник» пізніше була підтверджена ОСОБА_43 та ОСОБА_19 , а також результатами оперативно-розшукової діяльності. На підтвердження кваліфікації ОСОБА_13 мав надати якісь конкретні матеріали, а саме креслення, про що ОСОБА_19 довів до відома ОСОБА_13

20 березня 2014 року у м. Чернігові при затримані ОСОБА_6 підтвердив, що у портфелі знаходяться його особисті документи та креслення, які він щойно отримав від ОСОБА_13 , хоча папку з кресленнями він поклав у портфель, навіть не відкриваючи. Після затримання ОСОБА_6 не заперечував своєї провини, але у обмін на це, вимагав для себе допомоги пакет прикриття, в чому йому було відмовлено.

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції показав, що являється головним оперуповноваженим інспектором Департаменту боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми МВС України. Підтвердив показання свідка ОСОБА_44 в частині спроб залучення ОСОБА_6 до своєї протиправної діяльності співробітників правоохоронних органів України СБУ та міліції тобто секретоносіїв.

Доповнив, що громадянин РФ ОСОБА_6 ініціативно вийшов в 2010 році на працівників міліції в м. Чернігові та запропонував свої послуги щодо збору та надання інформації про вчинені та ті, що готуються, злочинні дії, а вже через працівників УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_6 ініціативно вийшов на нього та ОСОБА_45 з такою ж пропозицією. Про себе ОСОБА_6 розповідав, що є громадянином РФ, приймав участь в бойових діях в гарячих точках, служив в спецпідрозділі ГРУ ГШ РФ на офіцерських посадах.

Протягом всього часу спілкування з ОСОБА_6 останній ніякої конкретної інформації щодо вчинення злочинних дій так і не надав. Однак, сам хотів використати знайомство на свою користь та отримати таємну інформацію, а саме таємні внутрішні інструкції МВС України щодо агентурної роботи, на що йому було відмовлено. Зауважив, що ОСОБА_17 телефонував багатьом працівникам МВС України з інших відділів і часто цікавився конфіденційною інформацією, тому окремі співробітники відмовлялися від спілкування з ним.

Свідок ОСОБА_46 надав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_10 , додавши лише, що ОСОБА_6 надавав їм лише інформацію загально кримінального характеру, яка інтересу для них не представляла.

Свідок ОСОБА_47 також надав аналогічні показання, виокремивши лише той факт, що поспілкувавшись близько року з ОСОБА_6 він перестав його серйозно сприймати і жодних завдань йому не ставив.

Свідок ОСОБА_48 в суді першої інстанції показав, що являється співробітником ВКР УСБУ. Інформація з приводу КАС «Квітник А» була ними отримана, в ході контррозвідувальної діяльності, від ОСОБА_13 . Імітаційні засоби виготовлялись за запитом до керівництва ДП НВК «Прогрес» ще до порушення кримінального провадження, але з повним дотриманням вимог закону.

Свідок ОСОБА_49 в суді першої інстанції показав, що являється співробітником контррозвідки УСБ України в Чернігівській області. Знайомство з ОСОБА_6 відбулося після припинення протиправних дій останнього і він отримав дозвіл на спілкування з ОСОБА_6 , яке тривало близько 20 хвилин. В ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що прибув в Україну після звільнення із Збройних Сил Російської Федерації та на даний час перебуває в резерві. ОСОБА_6 розповідав, що декілька разів був у «гарячих точках», зізнавався, що має відношення до ГРУ Генштабу РФ, фактично визнавши, що працює на Російську Федерацію. Заявив, що готовий в обмін на забезпечення безпеки його та родини повідомити під аудіо- та відеозапис про своє завдання на території України та наголосив, що має повноваження на фізичне знищення осіб, які викрили секретні матеріали Російської Федерації. Зазначив, що під час розмови з співробітниками СБУ ОСОБА_6 спілкувався на спеціальному сленгу, що підтверджувало його обізнаність у розвідувальній діяльності. Особисто йому ОСОБА_6 нічого не говорив про «Квітник», так як це не було предметом їх розмови.

Свідок ОСОБА_50 пояснив, що входив до складу слідчої групи, проводив обшук по вул. П. Морозова в м. Чернігові, фіксував слідчу дію. Під час обшуку заборонених речей виявлено та вилучено не було. Також не було виявлено за даною адресою і карабіна. Він пізніше був виявлений в ході огляду за показами ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_51 в суді першої інстанції показала, що з ОСОБА_6 її познайомив ОСОБА_52 . Зазначила, що під час спілкування ОСОБА_6 говорив, що є співробітником російських спецслужб, показував документи. Коли в неї виникли проблеми, ОСОБА_53 сказав, що ОСОБА_6 працює від російських спецслужб у Антикорупційному комітеті і може допомогти. ОСОБА_6 давав їй диктофон та просив вести розмови з працівниками міліції та кримінальними авторитетами, однак вона відмовилась від його пропозиції. Після цього ОСОБА_6 запропонував придбати в нього телефон. Вона придбала, а коли він зламався, то віддала в ремонт і в ньому виявили пристрій для прослуховування, через який записувались всі розмови. ОСОБА_6 говорив, що за вказівкою з Російської Федерації слідкує за працівниками міліції та подає в Росію звіти. ОСОБА_6 показував паспорт громадянина Росії, документи з російським гербом та український документ з Антикорупційного комітету. Пропонував їй взяти на зберігання зброю, але вона відмовилась.

Вказала і на те, що ОСОБА_6 показував їй багатотомну документацію «Хімтекстильмашу» з грифом секретності, що особисто її здивувало. На її думку, інформація, що містилась в документації ХТМ могла містити секретні відомості. ОСОБА_6 говорив, що вони потрібні Росії для об`єднання кількох заводів для виготовлення кінцевої продукції. Навіщо показував дані документи, вона не знає, але вона 10 років працювала на ХТМ контролером-технологом і з кресленнями знайома. Крім того, ОСОБА_6 просив надавати йому інформацію про співробітників міліції та можливу документацію з радіозаводу. Коли працювала на радіозаводі, то така документація була з грифом секретності, як зараз, з впевненістю сказати не може.

Свідок ОСОБА_53 в суді першої інстанції показав, що з ОСОБА_6 зустрівся приблизно в кінці 2012 року. З`ясувалось, що раніше вони разом тренувались і були знайомі з 70-х років. ОСОБА_6 говорив, що служив у спецпідрозділах інших держав, те, що це були саме російські спецслужби, не говорив.

Зазначив, що з 1974 по 1986 роки він працював на «ХТМ» техніком, а потім інженером-конструктором. Його робота можливо і була пов`язана з військовими розробками, але допуску він не мав, виконував різні роботи за вказівкою, знав, що проводять досліди вуглеводних волокон. При цьому, ОСОБА_6 був достеменно обізнаний, де він працює та цікавився розробками, говорив, що потрібно виявляти недобросовісних чиновників, в чому просив йому допомогти. Вказав на те, що ОСОБА_6 представився йому співробітником Антикорупційного комітету, просив повідомити деталі вуглецевого виробництва, говорив, що звітує перед Президентом та іншими високопосадовими особами. Не дивлячись на це, він не сприймав всерйоз ОСОБА_6 , так як не мав змоги переконатися у його статусі. До збору інформації його ОСОБА_6 не схиляв, а скоріше намагався добути якусь секретну інформацію по волокнах, говорив, що це державна справа і вона йому цікава, та поскільки він не є носієм секретної інформації, тому не міг її надати.

Свідок ОСОБА_54 в суді першої інстанції показав, що в 2010 році працював начальником УГІРФО, на ОСОБА_6 заводилась облікова картка, згідно якої термін перебування ОСОБА_6 на території України закінчився 12 жовтня 2010 року і в установленому законом порядку офіційно не продовжувався.

Свідок ОСОБА_55 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що ОСОБА_6 не знає та раніше не був знайомий, навіть якщо і бачив його. Працівник УГІРФО надав йому документи на громадянина Шаповала, а він мав сформувати паспорт. Український паспорт ОСОБА_6 видавали за спецпроцедурою, яка проводиться, як правило, в рамках ОРД. Заміна паспорта Шаповалу за спецпроцедурою проводилась за вказівкою начальника УГІРФО ОСОБА_56 .

Свідок ОСОБА_57 в суді першої інстанції показав, що з ОСОБА_6 познайомився через товариша ОСОБА_58 , а ОСОБА_6 в свою чергу познайомив його з ОСОБА_19 . В його присутності ОСОБА_6 в одному з кафе приблизно в березні 2013 року розмовляв з ОСОБА_19 та ставив йому завдання повідомити конструктора з м. Ніжина про необхідність надання ОСОБА_6 креслення якоїсь надзброї. Говорив, що у нього в Україні є вчені люди, які можуть зробити високоточну зброю, але їм треба допомогти матеріально.

Свідок ОСОБА_59 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що являється колишнім працівником КРУ в Чернігівській області. За вказівкою ОСОБА_6 надавав акти проведених ним ревізій підприємства «Хімтекстильмаш» та документацію цього підприємства. Крім того, ОСОБА_6 намагався залучити його до закупки кількох зразків зброї, але вона не відбулась.

Свідок ОСОБА_60 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що він довгий час працював в спецслужбах РФ, де є чотири спецслужби: Служба зовнішньої розвідки, Головне розвідувальне управління ГШ МО РФ, ФСБ РФ та Федеральна служба охорони президента РФ, які здійснюють розвідку на території інших держав. Вказані спецслужби РФ ніколи не припиняли своєї діяльності і на теперішній час здійснюють свою протиправну діяльність і на території України, а саме вербують агентів, здійснюють збір інформації, вихід на політичну арену та на політичних діячів. Зв`язок агенти здійснюють через обумовлені канали зв`язку: електронні, поштові та телефонні, як правило через організації, які використовують спецслужби РФ. Зазначив, що громадська організація «ІКОКРИМ» в РФ належить саме до такої організації, яку використовують спецслужби РФ для зв`язку та збору інформації.

Свідок ОСОБА_61 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що являється начальником відділу охорони державної таємниці УСБУ в Чернігівській області. З приводу наявності у матеріалах кримінального провадження двох експертиз по державній таємниці, пояснив, що одна з них не зареєстрована в органах служби безпеки України, оскільки такий висновок реєструється в Департаменті охорони державних таємниць та ліцензування СБ України і строк його дії становить 5-ть років, тому, в разі, якщо перший висновок експерта уже зареєстрований, немає потреби в реєстрації іншого, з тих же питань.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що з ОСОБА_6 знайомий з дитинства. Після його повернення у м. Чернігів вони продовжили спілкування. ОСОБА_6 стверджував, що служив у військових спецпідрозділах, штабі ГРУ, воював у Чечні та Афганістані, а також показував посвідчення заступника голови антикорупційного комітету в Чернігівській області, однак про свою роботу нічого не розповідав. Багато говорили з ним про зброю та її властивості і він повідомив ОСОБА_6 , що років два тому знайшов карабін. Оптичний приціл на карабін він особисто купив у м. Києві, однак карабін виявився непридатним для стрільби, так як у ньому випадав затвор. Вказаний карабін він особисто передав ОСОБА_6 як офіційній особі, яка займається боротьбою з незаконним оборотом зброї.

Свідок ОСОБА_62 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що познайомився з ОСОБА_6 у 2013 році. Спочатку знав його як ОСОБА_12 , який представлявся відставним офіцером Російської Федерації, що воював у «гарячих точках», а в Україні працював у Антикорупційному комітеті. У 2014 році на запрошення ОСОБА_6 він був у нього в квартирі, де на його ж прохання фотографував карабін, його номер та приціл. ОСОБА_6 хотів комусь відправити цю інформацію та одразу ж провів її через комп`ютер. Бачив один чи два патрони у квартирі, але не знає, до якої зброї вони належать. ОСОБА_6 говорив, що має взяти ці набої на якусь зустріч.

Свідок ОСОБА_63 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що входив до складу слідчої групи та після затримання ОСОБА_6 проводив обшук за місцем його тимчасового проживання по АДРЕСА_5 . При обшуку заборонених речей виявлено та вилучено не було, а через певний час при повторному обшуку вказаної квартири за показами ОСОБА_6 у шафі був виявлений карабін Мосіна, схований у верхньому зимовому одязі.

Свідок ОСОБА_64 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що працює в СБУ 12 років на оперативній роботі. В квітні 2014 року за вказівкою керівництва СБУ був залучений до обшуку квартири по АДРЕСА_4 . В ході обшуку були оглянуті дві кімнати, кухня, коридор, туалет. В лівому куті шафи у ганчірці та папері був виявлений карабін. Карабін був у згортку та окремо в цьому ж згортку знаходились набої у заводській упаковці. Зброя була схована, а саме, згорток підвішений таким чином, щоб його було нелегко виявити (під верх плечиків). Під час обшуку були присутні двоє понятих. В тумбочці чи під нею був знайдений предмет, схожий на пістолет Флобера. Додав, що карабін був завернутий у верхній одяг (шуба чи дублянка).

Свідок ОСОБА_65 у судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що кв. АДРЕСА_5 належала її батькам, потім жили її сестра та племінниця. Коли сестра виїхала до Італії, з квартирою виникли проблеми, які ОСОБА_6 допомагав уладнати, а потім проживав у ній. В період проживання ОСОБА_6 на квартирі у неї ключів від квартири не було. У березні 2014 року в цій квартирі проводився обшук і вона була присутня як родич, так як цього вимагали співробітники, що проводили обшук.

Свідок ОСОБА_66 у судовому засіданні в суді першої інстанції повідомила, що обвинувачений є її сином, він повернувся з Росії, де навчався, а потім жив та працював. Її син ніколи не був військовим і не брав участі в бойових діях, але завжди був великим вигадником і вона з цього приводу ходила до психіатра, який дійшов висновку, що це, мабуть, шизофренія. Зазначила, що син використовував звукозаписувальну техніку і щодо неї, але лише з метою доведення своєї правоти.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав вірну юридичну оцінку показанням вказаних свідків, з урахуванням того, що вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, та правильно визнав їх допустимими доказами у справі.

Крім вищевикладених показань вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, які перевірені та ретельно досліджені у судовому засіданні, узгоджуються між собою, з показаннями свідків та з іншими даними матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, повідомленням № 2/2-2382 від 17 березня 2014 року про протиправне діяння, що містить ознаки злочину (т.1 а.п. 2-3).

Рапортом оперативних працівників УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_35 та ОСОБА_67 від 17 березня 2014 року (т.1 а.п.4-6).

Повідомленням ДП НВК «Прогрес» м. Ніжин від 18 жовтня 2013 року № 137 дск щодо надання вибірних матеріалів конструкторсько-технологічної документації на головку самонаведення артилерійського снаряду та протоколом огляду вказаних документів від 03 червня 2014 року (т.1 а.п., 92, 93).

Протоколом огляду ОСОБА_13 від 20 березня 2014 року, який за власною згодою був залучений до участі у проведенні негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки із обов`язковим застосуванням імітаційних заходів, які унеможливлюють розголошення державної таємниці та не створять передумов загрози національної безпеки (т.1 а.п.39).

Протоколом огляду та вручення спеціальних імітаційних засобів від 20 березня 2014 року, згідно якого ОСОБА_13 після огляду вручено для подальшого використання під час проведення негласної слідчої дії спеціальні імітаційні засоби, помічені маркером з надписом «Контрольна поставка СБУ» (т.1 а.п.40).

Протоколом огляду ОСОБА_13 від 20 березня 2014 року після проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки (т.1 а.п.41-42).

Протоколом про результати контролю за скоєним злочином від 20 березня 2014 року, якими зафіксовано, що особа, яка назвалась ОСОБА_12 , 20 березня 2014 року біля 14 год. 20 хв. сіла в автомобіль «Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 , та вийшла з вказаного автомобіля близько 14 год. 35 хв., тримаючи у руці чорну папку, всередині якої було виявлено білу картонну папку з документами, що під дією ультрафіолетових променів випромінювали сліди речовини жовтого кольору. ОСОБА_6 при цьому повідомив, що вказану папку з документами йому передав ОСОБА_13 в автомобілі «Ланос», д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджено оптичним компакт-диском DVD (4.7Gb) до вказаного протоколу, який було досліджено у судовому засіданні (т.1 а.п.43-45, 46).

Протоколом огляду місця події від 20 березня 2014 року, в ході якого оглянуто місце затримання ОСОБА_6 та у нього вилучено: чорну шкіряну папку, в якій містилася біла паперова папка з кресленнями імітаційних засобів системи наведення керованого артилерійського снаряду "Квітник-А"; 2 мобільних телефони; 2 ножі та посвідчення на ім`я ОСОБА_68 , що підтверджується оптичним компакт-диском DVD (4.7Gb), переглянутим у судовому засіданні (т.1 а.п.47-49, 50).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео контролю особи від 1 квітня 2014 року та оптичними компакт-дисками до нього, якими підтверджується той факт, що ОСОБА_6 мав намір отримати креслення засобів системи наведення керованого артилерійського снаряду «Квітник» (т.3 а.п.144-145, 146).

Протоколом огляду предметів та документів від 27 березня 2014 року, вилучених 20 березня 2014 року під час обшуку тимчасового помешкання ОСОБА_6 та речовими доказами до нього, а саме: паспортом громадянина РФ, членським квитком Всеросійської громадської організації ветеранів «Бойове братство», членською карткою № 1023 асоціації ветеранів бойових дій органів внутрішніх справ і внутрішніх військ Росії, свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , візитними картками громадян Російської Федерації ОСОБА_69 заступника директора Російського бюро «Міжнародного комітету по боротьбі з організованою злочинністю, тероризмом та корупцією» та ОСОБА_70 помічника депутата державної Думи (т.1 а.п.51-53, 54).

Повідомленням в.о. Голови правління ВАТ "Хімтекстильмаш" ОСОБА_71 від 8 червня 2011 року №60-100 про те, що відомості щодо технології виготовлення вуглеволокна становили конфіденційну інформацію, що є власністю держави, і до теперішнього часу вказана інформація не висвітлюється у відкритих виданнях та засобах масової інформації (т.1 а.п.56).

Протоколом огляду предметів від 01 квітня 2014 року, згідно якого був оглянутий мобільний телефон «Самсунг», вилучений у ОСОБА_6 в ході затримання 20 березня 2014 року. В ході огляду було встановлено, що в телефоні містяться чотири телефонні розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .. Відповідно до прослуховування яких підтверджується факт їх домовленості про зустріч 20 березня 2014 року біля обласного драматичного театру (т.4 а.п.131-133).

Повідомленням Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 24 грудня 2012 року, згідно якого ОСОБА_6 за паспортом РФ НОМЕР_5 прибув до України у 2009 році, є громадянином Російської Федерації, офіційно тимчасово мешкав у м. Чернігові з 18 листопада 2009 року по 12 вересня 2010 року (т.1 а.п.57).

Довідками бази даних про перетин ОСОБА_6 27 серпня 2009 року державного кордону України (т.1 а.п.58, т.2 а.п.128).

Експертним висновком № 276/11/4-ЕВ від 17 лютого 2014 року державного експерта з питань таємниць про наявність відомостей, що становлять державну таємницю, згідно якого інформація, яка міститься у робочій конструкторській документації «Изделие 1ГЛ6. Технические условия. ЯЕЛИ.372323.000ТУ», сукупно у всіх із зазначених в експертизі місць розкриває відомості про результати дослідно-конструкторської роботи (показники якості, надійності,коефіцієнту готовності та поля захвату оптичної системи, а також експлуатаційні характеристики головки самонаведення ЗК в різних режимах і умовах роботи), що дозволяють удосконалити існуючу систему артилерійського озброєння, які становлять державну таємницю у сфері оборони, відповідають статті 1.9.3 ЗВДТ та мають ступінь секретності «таємно».

Інформація, яка міститься у технічній документації «Изделие 3К. ЯЕЛИ.372323.000СБ. Сборочный чертеж», сукупно на сторінці 1«ЯЕЛИ.372323.000 СБ. Изделие 3К. Сборочный чертеж» розкриває відомості про результати дослідно-конструкторської роботи (загальний вигляд, будову та конструкторські особливості головки самонаведення ЗК), що дозволяють удосконалити існуючу систему артилерійського озброєння, які становлять державну таємницю у сфері оборони, відповідають статті 1.9.3 ЗВДТ та мають ступінь секретності «таємно» (т.1 а.п.84-86, т.2 а.п.57-60).

Протоколом огляду документів від 14 червня 2014 року, в ході якого було оглянуто два документи, що були вилучені у ході затримання обвинуваченого ОСОБА_6 20 березня 2014 року (т.1 а.п.96).

Протоколами впізнання особи за фотознімками, відповідно до яких свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_31 , ОСОБА_29 та ОСОБА_57 серед пред`явлених фотознімків, впізнали ОСОБА_6 та обрали саме той фотознімок, на якому був зображений обвинувачений, при цьому свідки зазначили риси, за якими впізнали особу обвинуваченого (т.2 а.п. 6-8, 14-16, 20-22, 23-25, 125-127).

Висновком судової експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 353 (х) від 03 квітня 2014 року, достовірність висновків якої у судовому засіданні в суді першої інстанції була підтверджена показаннями експерта ОСОБА_72 . Відповідно до висновків експерта, на кресленні «Головка самонаведення 372323.010СБ» виявлено нашарування люмінесцентної спеціальної хімічної речовини (люмінофору) у вигляді напису «Контрольна поставка СБУ» з блакитним кольором люмінесценції, а також виявлено нашарування люмінесцентної спеціальної хімічної речовини (люмінофору) у вигляді плям з жовтим кольором люмінесценції у значному ступеню концентрації.

На ватних тампонах зі змивами, з правої та лівої рук ОСОБА_6 , виявлено нашарування люмінесцентних спеціальних хімічних речовин (люмінофорів) з жовтим кольором люмінесценції.

Люмінесцентна спеціальна хімічна речовина (люмінофор) з блакитним кольором люмінесценції, нашарована у вигляді напису «Контрольна поставка СБУ» та «Контроль Маркер» на вказаному кресленні за сукупністю фізико хімічних властивостей має спільну родинну належність з речовиною на ватних тампонах зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_6 та з контрольного зразку (т.2 а.п.61-73).

Висновком судовотехнічної експертизи № 30/3 від 11 квітня 2014 року, згідно якого технічний пристрій прямокутної форми чорного кольору з роз`ємом USB та емблемою «надкушеного яблука» (GSM мікрофоном), що був вилучений під час обшуку 20 березня 2014 року в помешканні ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , відноситься до спеціальних технічних засобів для негласного отримання аудіоінформації та є працездатним (т.2 а.п. 91-99).

Протоколом огляду від 26 березня 2014 року, в ході якого були оглянуті документи та портативний жорсткий диск «My Passport», вилучені під час обшуку в помешканні ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Оглядом встановлено, що на вказаних аркушах та на диску в електронному вигляді міститься інформація про призначення керованого артилерійського снаряду з лазерним напівактивним самонаведенням типу «Квітник», дані щодо його технічних характеристик, а також додаток з переліком документації на керований артилерійський снаряд 1С2 артилерійського пострілу «Квітник», де мається визначення, які саме вузли та агрегати є таємними (т.4 а.п.71-75).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2014 року за участю ОСОБА_6 та протоколом огляду документів від 09 квітня 2014 року, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_6 повідомив адреси та логіни своїх поштових ящиків « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (пароль ІНФОРМАЦІЯ_4 ) і « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (пароль Siemargl) для контактів з керівництвом російського представництва " ІНФОРМАЦІЯ_6 " громадською організацією "ІКОКРИМ", яка виконує функції розвідувального органу Російської Федерації. При цьому, в поштовій скринці « ІНФОРМАЦІЯ_3 » була відкрита папка «Икокрим», в якій виявлено 9 листів, проаналізувавши зміст яких впевнено можна прийти до висновку, що в ході спілкування ОСОБА_6 отримав з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_7 від ОСОБА_73 номер телефону для особистого спілкування з ОСОБА_74 . Сам обвинувачений передав інформацію про налагоджений контакт з "офіцерами ІНФОРМАЦІЯ_8 " і просить про налагодження конфіденційного зв`язку (т.4 а.п.95-118, 119-120).

Протоколом огляду документів від 09 квітня 2014 року, яким встановлено, що ОСОБА_6 користуючись адресами своїх поштових ящиків « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (пароль ІНФОРМАЦІЯ_4 ) і « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (пароль Siemargl), при контакті з керівництвом російського представництва " ІНФОРМАЦІЯ_6 " громадською організацією "ІКОКРИМ", направив листа з витягом своєї біографії, текст якої свідчить про причетність ОСОБА_6 до спеціальних служб Російської Федерації (т.4 а.п.123, 124).

Вищевикладені докази у сукупності з показаннями свідків та встановленими фактичними обставинами у кримінальному провадженні доводять те, що ОСОБА_6 , будучи громадянином Російської Федерації, мав наміри заволодіти матеріалами конструкторсько технологічної документації головки самонаведення 3К та автопілотного блоку виробу 1С2, які становлять державну таємницю у сфері оборони та мають ступінь секретності «таємно» в інтересах іноземної держави.

При цьому, доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_6 перебував на службі МВС України та мав на меті збір інформації щодо корупційних діянь у вищих правоохоронних органах, а також направлених на виявлення трафіку поставок незаконної зброї та наркотичних засобів, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки суперечать зібраним у кримінальному провадженні доказам.

Так, в ході апеляційного перегляду, колегія суддів встановила, що ОСОБА_6 підтримував зв`язок з керівництвом російського представництва "Міжнародного комітету по боротьбі з організованою злочинністю, тероризмом та корупцією" громадською організацією "ІКОКРИМ", якому доповідав про результати своєї діяльності на території України. Сам обвинувачений вказував наявність у нього потужного російського інвестора «в погонах». Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 досить активно цікавився технологічною документацією з грифом «таємно», як щодо головки самонаведення 3К та автопілотного блоку виробу 1С2, так і щодо технології виробництва вуглеводних волокон, яке на даний час припинено, а тому не мало викликати зацікавленості у обвинуваченого в разі, якщо він займався саме тою діяльність, про яку вказує у своїх показаннях та апеляційній скарзі.

Окрім цього, свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні впевнено вказав на те, що мав на меті по виходу на пенсію створювати комп`ютерні симулятори для військової техніки, що не має ніякого відношення до зброї і саме з ціллю пошуку спонсорів він вийшов на зв`язок з ОСОБА_6 , якому повідомив про свої наміри. Таким чином, в разі, якщо обвинувачений діяв з вказаними ним цілями, направленими на виявлення корупційних діянь, незаконного обігу зброї та наркотичних засобів, дізнавшись про наміри свідка, він не мав підстав для подальшого спілкування з ОСОБА_13 . Не дивлячись на це, ОСОБА_6 зацікавився не планами ОСОБА_13 щодо виготовлення комп`ютерних симуляторів, а технічною документацією зброї, що мала гриф «таємно» та наполегливо йшов до своєї цілі, намагаючись отримати креслення та всі технічні документи щодо головки самонаведення 3К та автопілотного блоку виробу 1С2.

З показань свідків та наявних у матеріалах офіційних відповідях МВС та СБУ вбачається, що перед ОСОБА_6 жодні завдання та цілі, про які вказує обвинувачений, не ставились.

Зокрема, згідно повідомлень т.в.о начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Чернігівській області від 07.04.2014 року; заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю головного ГУ УМВС України в м. Києві від 24.04.2014 року; першого заступника начальника Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України від 24.04.2014 р. - впродовж 2010-2014 років ні громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ні громадянин України ОСОБА_12 до виконання спеціальних завдань працівниками міліції МВС України не залучались (т. 1 а.п. 87, 89, 90).

Таким чином всі доводи обвинуваченого про те, що він діяв тільки в межах постановлених перед ним завдань та в інтересах МВС України не можуть бути прийняті до уваги.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, в судовому засіданні достовірно було встановлено, що ОСОБА_6 не тільки не отримував спеціальних завдань від співробітників МВС України, а й не міг отримати завдання відносно придбання матеріалів креслень керованого артилерійського снаряду «Квітник-А» по причині відсутності в нього права допуску до матеріалів з грифом «таємно». При цьому, сам ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував цього факту.

Наразі, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази тому, що ОСОБА_6 діяв в інтересах Антикорупційного комітету, не надано таких доказів і самим обвинуваченим та його захисником, натомість, органом досудового розслідування зібрано ряд належних і допустимих доказів незаконної діяльності ОСОБА_6 направленої на здобуття інформації, що становить державну таємницю, на користь іноземної держави.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України також підтверджується рядом зібраних органом досудового розслідування доказами, які були ретельно перевірені судом першої інстанції.

Зокрема, повідомленням про протиправне діяння № 2/2-5227 від 15 травня 2014 року, що містить ознаки злочину, згідно з яким встановлено, що під час проведення обшуку 20 березня 2014 року в приміщенні, яке винаймав ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено 10 бойових набоїв та вибухівку циліндричної форми світло-жовтого кольору (т.1 а.п.9-10).

Рапортом оперативного працівника УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_44 від 15 травня 2014 року (т.1 а.п.11).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13 червня 2014 року, згідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених гвинтівок впізнав гвинтівку та пояснив, що саме її в лютому 2014 року він передав ОСОБА_6 (т.2 а.п. 28-30).

Протоколом обшуку від 20 березня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_6 , згідно до якого за місцем проживання останнього було вилучено набої в кількості 10 шт. калібру 9 мм, предмет циліндричної форми темно-жовтого кольору схожий на вибухівку та два технічні пристрої прямокутної форми чорного кольору з роз`ємом USB та емблемою «надкушеного яблука» (GSM мікрофоном), та протоколом огляду вилучених під час обшуку предметів від 21 березня 2014 року (т.4 а.п.5-12, 14-68).

Висновком судово-балістичної експертизи № 31/6 від 15 квітня 2014 року, відповідно до якого набої в кількості 10 шт. калібру 9 мм, що вилучені під час обшуку 20.03.2014 в помешканні ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , є бойовими припасами та придатні до стрільби (т.2 а.п.76-79).

Висновком вибухотехнічної експертизи № 33/6 від 15 квітня 2014 року, згідно якого предмет циліндричної форми темно жовтого кольору, що вилучений під час обшуку 20 березня 2014 року за місцем проживання ОСОБА_6 , є тротиловою шашкою та відноситься до категорії вибухових речовин (т.2 а.п.80-83).

Протоколом огляду предметів від 01 квітня 2014 року, де в ході даної слідчої дії було оглянуто зв`язку ключів від квартири АДРЕСА_3 , яка була предметом вилучення під час затримання ОСОБА_6 20 березня 2014 року (т.4 а.п. 134).

Протоколом огляду від 11 квітня 2014 року, де в ході даної слідчої дії було оглянуто помешкання по АДРЕСА_5 , де мешкав ОСОБА_6 , та було вилучено карабін Мосіна зразка 1938 року, калібру 7,62 мм № НОМЕР_2 , 1940 року виготовлення з оптичним прицілом та 16 патронів для ручної нарізної зброї калібру 7,62 мм R та протоколом огляду від 14 квітня 2014 року, яким оглянуто вказану зброю та боєприпаси (т.4 а.п.83-91, 92).

Висновком судово-балістичної експертизи № 1381-1383/14-24 від 26 травня 2014 року, відповідно до якого карабін Мосіна зразка 1938 року, калібру 7,62 мм № НОМЕР_2 , 1940 року виготовлення з оптичним прицілом, що вилучений за місцем мешкання ОСОБА_6 11 квітня 2014 року, є ручною вогнепальною зброєю та придатною до стрільби. 16 патронів - є боєприпасами для ручної нарізної зброї калібру 7,62 мм R (Росія) використовуються для стрільби з гвинтівок та карабінів систем Мосіна, АВ, АВЛ, та інш. і придатні до стрільби (т.2 а.п.108-113).

Окрім того, вина ОСОБА_6 підтверджується дослідженими у суді протоколами огляду документів за результатами проведення негласних розшукових заходів за КРС категорії «перевірка» від 12 квітня 2014 року, 20 квітня 2014 року та 22 квітня 2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_6 на території Чернігівської області як особисто, так і шляхом залучення до негласного співробітництва інших осіб, здійснював збір розвідувальної інформації у сфері розробки технологій виготовлення військової зброї, товарів військового призначення, а також компрометуючої інформації стосовно співробітників правоохоронних органів та органів державної влади, при цьому застосовував технічні засоби фіксації (т.3 а.п. 2-4,6-8,10-11, 13-22, 24-25, 28-43,46-54, 56-74,76-90, 92-113, 115-138).

Спрямованість дій ОСОБА_6 на отримання відомостей, що містять державну таємницю стосовно головки самонаведення керованого артилерійського снаряду «Квітник-А» з заводу «Прогрес» м. Ніжин, зафіксовані під час особистих зустрічей ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , а також ОСОБА_19 , ОСОБА_75 та ОСОБА_6 . Крім того, вимогу на отримання креслень ОСОБА_6 неодноразово повторював особисто ОСОБА_13 під час зустрічей, телефонних розмов, а також просив ОСОБА_19 щоб останній зобов`язав ОСОБА_13 надати креслення головки самонаведення керованого артилерійського снаряду.

Встановлені органом досудового розслідування та під час судового розгляду в суді обставини та факти підтверджуються протоколом огляду документів від 30 травня 2014 року за результатами проведення негласного розшукового заходу «аудіо, відеоконтроль громадянина РФ ОСОБА_6 » за КРС категорії «перевірка» №219 від 08.01.2014, оптичний носій інформації №1279 від 26 травня 2014 року, відповідно до якого між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 11 січня 2014 року відбулась розмова (т. 3 а.п. 148-149).

Протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року (т.2 а.п. 37-38, 44-45), від 23.04.2014 (т. 2 а.п. 52-53) протоколами огляду документів від 25.04.2014, 19.04.2014, 26.04.2014 (т. 2 а.п. 39, 46-47, 55).

Протоколом огляду документів від 22 квітня 2014 року, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю місця, оптичний носій інформації: №1230 та №1231 від 27 березня 2014 року (розмова відбулись 20 березня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , записи велись з різних положень в автомобілі).

Так, оглядом було встановлено, що 20 березня 2014 року близько 14 години 30 хвилин у м. Чернігові на Червоній площі біля Чернігівського обласного драматичного театру, громадянин ОСОБА_6 , як ОСОБА_12 , отримав від ОСОБА_13 , документи, які вважав кресленнями системи наведення керованого артилерійського снаряду "Квітник-А", що мають гриф секретності "ТАЄМНО", що в дійсності є імітаційними засобами, які унеможливлять розголошення державної таємниці та не створюють передумов загрози національної безпеки, для подальшої передачі їх іноземним організаціям та її представникам. При цьому, ОСОБА_6 намагався придбати у ОСОБА_13 3 ПЗРК, нібито для демонстрації їх в дії для іноземного інвестора (т. 3 а.п. 141, 142-143, 144-145).

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 187 від 11 квітня 2014 року, у ОСОБА_6 не простежувалось клінічних ознак психічного захворювання, він міг віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними на періоди часу, до якого відносяться вчинені кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється. Також у ОСОБА_6 в даний час не простежуються клінічні ознаки психічного захворювання, він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження і давати про них правильні покази, при цьому, примусові заходи медичного характеру йому не показані (т.2 а.п. 114-119).

Показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 та ОСОБА_78 спростовуються твердження апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника в тій частині, що виявлені та вилучені зброя, боєприпаси та вибухова речовина не належать ОСОБА_6 , оскільки за адресами, де були вилучені вказані речі, обвинувачений не проживав, а лише винаймав дані квартири, як оперативні, а тому не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів. Крім того, показаннями свідка ОСОБА_79 підтверджується той факт, що ОСОБА_6 певний проміжок часу винаймав у неї квартиру та проживав там. При цьому, свідок зазначила, що на час проживання обвинуваченого у квартирі по АДРЕСА_5 , ключів від даного помешкання у неї не було, отже, твердження обвинуваченого про те, що від помешкань, які він винаймав, ключі були і в інших людей, є неспроможними та спростовуються встановленими фактичними обставинами у кримінальному провадженні.

Загалом, з урахуванням викладених показань обвинуваченого, свідків, доказів у кримінальному провадженні у своїй сукупності, на думку колегії суддів, не можна вважати припущеннями фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та у вироку колегії суддів місцевого суду, як про це стверджують обвинувачений та його захисник, оскільки це є логічний висновок з врахуванням фактичних даних та обставин у даному кримінальному провадженні.

Не заслуговують на увагу твердження захисника в тій частині, що під час судового розгляду в суді першої інстанції предметом дослідження не були речові докази, а тому всі слідчі дії та документальні докази, що пов`язані з даними речовими доказами, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами та покладені в основу вироку, оскільки не були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні.

В ході апеляційного перегляду вироку колегії суддів місцевого суду встановлено, що суд першої інстанції досить ретельно дослідив обставини кримінального провадження, письмові докази, речові докази, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження, у виді письмових та на аудіо- відео носіях. В разі, якщо захисник бажав дослідження тих речових доказів, що зберігаються в УСБУ в Чернігівській області та у в/ч НОМЕР_6 АДРЕСА_4 , то мав право заявити щодо цього відповідне клопотання, а поскільки висновки експертиз з приводу вилученої у ОСОБА_6 зброї та вибухових речовин, не викликали сумнівів у колегії суддів, то за власною ініціативою суд дані речові докази не витребовував. Крім того, у матеріалах кримінального провадження та у висновках експертів мається їх детальний опис, який також не викликав питань в учасників судового провадження. При цьому, як обвинуваченим, так і його захисником, оспорюється належність вказаних речей ОСОБА_6 , а їх безпосереднє дослідження в судовому засіданні жодним чином не могло вказати на те, кому ж саме належить карабін, вибухові речовини та набої.

Давши оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, суд обґрунтовано визнав показання свідків достовірними, з урахуванням того, що вони попереджались про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, а їх показання у повній мірі узгоджуються між собою та з зібраними у кримінальному провадженні доказами, утворюючи єдину схему, за якою діяв обвинувачений задля досягнення своїх злочинних намірів. Отже, підстав для закриття кримінального провадження, як про це йдеться у апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, колегія суддів не вбачає.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, на переконання колегії суддів, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за частиною першою статті 114 КК України, як умисні протиправні діяння, які виразились у збиранні з метою передачі представникам іноземної організації відомостей, що становлять державну таємницю, вчинені іноземцем та за частиною першою статті 263 КК України як дії, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин та ручної нарізної вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо порушень вимог ст. 35 КПК України, при відсутності у суддів категорії допуску до державної таємниці, та відсутності протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, передбачений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 із змінами та доповненнями, оскільки інформація про неможливість розподілу справи між суддями та протокол розподілу у неавтоматичному режимі не відповідають вимогам вказаного Положення та вимогам ст. 35 КПК України.

Так відповідно до п.п. 3.1.6 та 3.17 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 із змінами та доповненнями що діяло на час надходження даного кримінального провадження до суду першої інстанції слідує що якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматичному розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді призначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач з числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності). Справа розглядається колегією суддів, до складу якої входить призначений автоматизованою системою головуючий суддя або суддя-доповідач. Засади формування колегії суддів визначаються зборами суддів відповідного суду з унеможливленням впливу на формування осіб, зацікавлених у результатах судового розгляду справи. Збори суддів відповідного суду визначають засади формування колегії суддів без здійснення повторного автоматизованого розподілу справ також у випадках призначення колегіального складу суду першої інстанції. А враховуючи неможливість автоматичного розподілу даного кримінального провадження в судді де є спеціалізація розгляду справ, рішення колегіального органу суддівського самоврядування щодо визначення колегії суддів є обов`язковим до виконання та не є порушенням вимог ст. 35 КПК України, як про це зазначають апелянти.

Питання щодо можливості розгляду даного кримінального провадження вказаним складом суду першої інстанції при відсутності у суддів категорії допуску до державної таємниці, були предметом перевірки апеляційного суду Чернігівської області за поданням голови Деснянського районного суду м.Чернігова, за результатами якого ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14 листопада 2014 року, матеріали кримінального провадження направлені в той же суд для розгляду по суті тим же складом суддів, за відсутності підстав та обставин які унеможливлювали б законний, об`єктивний та всебічний розгляд даного кримінального провадження.

А тому, твердження обвинуваченого та його захисника, з приводу того що колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова, що ухвалила оскаржуваний вирок, є незаконним складом суду, а відповідно і ухвалене нею рішення від 22 квітня 2015 року є незаконним та підлягає безумовному скасуванню, не заслуговують на увагу.

Безпідставними, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги захисника, за твердженням обвинуваченого, та заяви обвинуваченого в апеляційному суді про те, що головуючий в суді першої інстанції у даному кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування спілкувався зі слідчим ОСОБА_15 з приводу проведення досудового слідства, що викликає сумніви в його неупередженості, оскільки такі твердження являються голослівними та не доводяться жодними доказами.

Не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого про порушення його конституційних та процесуальних прав, а також права на захист під час провадження досудового розслідування та повне ігнорування судом фактів здійснення на нього тиску з боку працівників УСБУ в Чернігівській області. Матеріали кримінального провадження не містять доказів порушення прав обвинуваченого, дані про те що останній звертався зі скаргами на дії співробітників УСБУ, матеріали кримінального провадження не містять, не наведено таких фактів і в апеляційній скарзі.

Не заслуговують на увагу твердження захисника щодо відсутності у обвинуваченого ОСОБА_6 громадянства Російської Федерації. Так в матеріалах кримінального провадження (т.1 матеріалів досудового розслідування а.п. 54-55 ) знаходяться свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , згідно якого його батьками являються ОСОБА_80 та ОСОБА_81 , остання будучи допитаною в суді першої інстанції підтвердила що є матір`ю обвинуваченого та неодноразово зверталась та отримувала з ним побачення, а також паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_6 за № НОМЕР_5 . Згідно повідомлення УПГІРФО України в Чернігівській області ОСОБА_6 , громадянин Російської Федерації , ІНФОРМАЦІЯ_9 , прибув до України за зазначеним вище паспортом громадянина Російської Федерації та зареєстрував тимчасове місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 , що є місцем проживання його матері ОСОБА_82 , та підтверджується результатами роздруківки пошукової системи, де останньою датою прибуття до України громадянина Російської Федерації ОСОБА_83 повітряним транспортом з закордонним паспортом № НОМЕР_5 , зазначено - 27.08.2009 року о 19.40. Даних про зміну імені ОСОБА_6 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Чернігівської області не має. (т.1 матеріалів досудового розслідування а.п. 56-63, 73 - 77 ). Окрім того, згідно постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 серпня 2010 року, ОСОБА_6 , як громадянин Російської Федерації, був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП, за те що своєчасно не продовжив термін тимчасового перебування іноземців в Україні та порушив правила перебування в Україні з чим останній повністю погодився. (т.1 матеріалів досудового розслідування а.п. 64 )

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними твердження захисника обвинуваченого з приводу того що ОСОБА_6 не є громадянином Російської Федерації, а тому і не є суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114 КК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу винного, який раніше на території України не судимий, прийняв до уваги відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його покарання, та призначив його покарання за інкримінованими статтями наближене до мінімальної межі, та застосував принцип призначення покарання за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Колегія суддів вважає, що обране обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, відповідає скоєному та особі обвинуваченого, підстав для пом`якшення міри покарання колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_84 ОСОБА_85 ОСОБА_86