В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2013 року

Рівненський міський суд

головуючий Герасимчук М.К.,

при секретарі Дащук І.І.,

з участю прокурора Цвіркуна А.С.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого, мешк. с.Варковичі Дубенського району Рівненської області, провул. Шкільний, 3, -

за ст. 190 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

В середині лютого 2009 року, в денний час, ОСОБА_4, в с. Варковичі Дубенського району Рівненської області, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою введення в оману ОСОБА_2, повідомив їй неправдиві відомості про те, що може посприяти у вступі до вищого навчального закладу - Львівського державного університету внутрішніх справ МВС України. Тим самим, приховуючи свої дійсні наміри, викликав у останньої впевненість про вигідність скористатися його послугами.

Приблизно через тиждень, ОСОБА_4, домовившись про зустріч з приводу вступу до навчального закладу, перебуваючи неподалік АЗС "ОККО" по вул. Дубенській в м. Рівне, біля 15 год., отримав від ОСОБА_2 500 доларів США, що становить 4 000 грн., начебто для вирішення питання щодо вступу останньої до навчального закладу. Таким чином, ОСОБА_4 не маючи можливості виконати власні зобов'язання в силу об'єктивних обставин, заволодів грошовими коштами ОСОБА_2, завдавши їй матерільної шкоди.

В травні 2009 року, в денний час, ОСОБА_4, з метою отримання додаткової наживи, перебуваючи поблизу навчально-виховного комплексу №12, по вул. А. Грушевського в м. Рівне, повідомив ОСОБА_2 про необхідність передати йому 350 грн. нібито для вирішення питання щодо позитивного результату вступних іспитів у вищевказаний навчальний заклад. Будучи введеною в оману, ОСОБА_2 передала ОСОБА_4 350 грн., які останній обернув на свою користь не маючи наміру їх повернення. Таким чином, ОСОБА_4, не маючи можливості виконати власні зобов'язання, в силу об'єктивних обставин, завдав ОСОБА_2 матеріальної шкоди на суму 350 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчинені злочину, за обставин, вказаних у вироку. Суду показав, що в лютому 2009 року його знайомий із с. Варковичі Дубенського району Рівненської області звернувся з питанням сприяння вступу до вищого навчального закладу - Львівського державного університету внутрішніх справ МВС України, племінниці - ОСОБА_2 Через тиждень, він (ОСОБА_4Д.) зустрівся з потерпілою і викликавши у останньої впевненість про позитивний результат вступу до навчального закладу повідоми про передачу 500 доларів США. Домовившись про зустріч неподалік АЗС "ОККО" по вул. Дубенській в м. Рівне, отримав від ОСОБА_2 500 доларів США. Вказав, що можливості виконати зобов'язання не мав, ОСОБА_2 ввів в оману з метою заволодіння коштами. В травні 2009 року, з метою отримання додаткової наживи, повідомив ОСОБА_2 про необхідність передати йому ще 350 грн., нібито для вирішення питання щодо позитивного результату вступних іспитів. ОСОБА_2 передала йому 350 грн., які використав на свою користь не маючи наміру їх повернення.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у порядку ч.3 ст. 299 КПК України ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення підсудним злочину за обставин, вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.

Наведеними доказами встановлена винність ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Його дії вірно кваліфіковані за ст. 190 ч. 2 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому добровільно і повністю відшкодував заподіяну шкоду, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_2 будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має.

За наявності наведених обставин, що помякшують покарання винного та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, суд вважає за можливе застосувати до підсудного покарання не пов'язане з ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст. 323- 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти із залу суду.

Постанову заступника начальника СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 05 квітня 2012 року про накладення арешту на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_4 - скасувати.

Постанову заступника начальника СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 19 квітня 2012 року про накладення арешту на автомобіль "Chevrolet Niva", державний номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.

Зняти арешт з автомобіля " Chevrolet Niva", державний номерний знак НОМЕР_1, належного ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з дня проголошення.

Суддя