В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2015 Справа №607/8054/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000165 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скалат Підволочиського району, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що вони всупереч вимог Закону України № 619 - XIV «Про металобрухт» від 05 травня 1999 року, за попередньою змовою без державної реєстрації суб`єкта господарювання відомості про якого включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, 09 квітня 2015 року порушили здійснення операції із металобрухтом, а саме, використовуючи мікроавтобус марки «VOLKSWAGEN LT 28» д.р.н. НОМЕР_1 , 09 квітня 2015 року о 12 годин з метою здійснення незаконної операції із металобрухтом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали в с. Прошова Тернопільського району де без державної реєстрації суб`єкта господарювання, діючи умисно, переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення, порушили порядок здійснення операцій із металобрухтом чорних та кольорових металів, а саме, здійснили прийом брухту чорних металів вагою 30 кілограмів у ОСОБА_7 , сплативши останній грошову суму у кількості 69 гривень та у ОСОБА_8 брухту чорних металів вагою 20 кілограмів та брухту кольорових металів вагою 20 кілограмів сплативши йому 151 гривню.
Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на думку сторони обвинувачення, своїми умисними діями, що виразились у здійсненні прийому брухту чорних та кольорових металів фізичними особами, вчинили злочин передбачений ч.1 ст.213 КК України.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.213 КК України, не визнав та суду пояснив, що він в квітні 2015 року поїхав разом із ОСОБА_5 в с. Прошова Тернопільського району з метою купівлі металу, для подальшого його використання для власних потреб, а саме для будівельних робіт по заливці гаражу. Приїхавши в с. Прошова вони запитували у перехожих людей про наявність в них металу для його подальшої купівлі, одна із перехожих повідомила про наявність в неї металу приблизною вагою 30 кг., який вони в неї і придбали. В подальшому вони зустріли іншого перехожого який повідомив їм про наявність в нього металу приблизною вагою 20 кг. та двох бідонів, які вони також придбали. Крім того, пояснив суду, що єдиною ціллю купівлі металу було намагання зекономити кошти на проведення будівельних робіт, оскільки ціна аналогічних металевих виробів в магазині дорожча у шість разів.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.213 КК України, не визнав та суду пояснив, що 08.04.2015 року до нього подзвонив його товариш ОСОБА_4 з проханням допомогти йому купити метал для проведення будівельних робіт, 09.04.2015 року вони зустрілися поблизу місця його проживання та вирішили поїхати з цією метою в с. Прошова. Приїхавши в с. Прошова вони запитували у перехожих людей про наявність в них металу для його подальшої купівлі, одна із перехожих повідомила про наявність в неї металу приблизною вагою 30 кг., який вони в неї і придбали. В подальшому вони зустріли іншого перехожого який повідомив їм про наявність в нього металу приблизною вагою 20 кг. та двох бідонів, які вони також придбали. Крім того, пояснив суду, що єдиною ціллю купівлі металу було намагання зекономити кошти на проведення будівельних робіт, оскільки ціна аналогічних металевих виробів в магазині дорожча у шість разів.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що весною 2015 року близько 10 год. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 приїхали бусом в с. Прошова, і повідомили свідку що їм потрібний метал і бідони для власних потреб, та в подальшому придбали металеві вироби за ціною близько 100 грн.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 09.04.2015 року близько 14 год. він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при огляді білого буса, власник буса йому невідомий, в бусі бачив вагу та металеві вироби, при огляді буса обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бачив.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні проколом огляду місця події від 09.04.2015 року вбачається що предметом огляду являється автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, всередині якого знаходяться металеві предмети.
Суд дослідивши матеріали кримінального провадження №0000165, заслухавши доводи учасників процесу приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення за ч.1 ст.213 КК України, є безпідставним, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають виправданню за відсутності в їх діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України з наступних підстав.

Так, безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України є порядок здійснення операцій з металобрухтом як різновид господарської діяльності. Згідно ст.1 Закону України «Про металобрухт» операціями з металобрухтом є заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів. Збирання металобрухту - діяльність фізичних або юридичних осіб, пов`язана з переміщенням металобрухту від місця його утворення або знаходження до території розташування спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств та їх приймальних пунктів. Заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом переробка металобрухту - діяльність, пов`язана із доведенням металобрухту шляхом сортування або, в разі потреби, пресування, пакетування, дрібнення, різання до стану, який відповідає встановленим стандартам, нормам і правилам; вилучення металевої складової із шлаків металургійної переробки чорних та кольорових металів і їх сплавів. Як встановлено судом будь-яких із зазначених видів операцій з металобрухтом обвинувачені не вчиняли, а лише придбали 70 кг. металевих виробів для подальшого власного використання.
Предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України є металобрухт (брухт кольорових і чорних металів). Згідно ст.1 Закону України «Про металобрухт» металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Зокрема суд звертає увагу на те, що обвинуваченими придбано два бідони для їх подальшого використання за призначенням, а враховуючи вищенаведене визначення ці предмети металобрухтом не вважаються.
Крім того, кримінальне правопорушення передбачене ст.213 КК України, є одним із різновидів злочинів у сфері господарської діяльності. Згідно ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. А з врахуванням позиції сторони обвинувачення, про переслідування обвинуваченими корисливих цілей, суд робить висновок, з врахуванням положень ч.2 ст.3 Господарського кодексу України, що прокурором вбачається, в діях обвинувачених здійснення саме підприємницької діяльності. Так, згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Проте враховуючи наведені визначення Закону суд не знаходить будь-якого підтвердження того що в діях обвинувачених наявні ознаки здійснення ними підприємницької діяльності, оскільки відсутні будь-які дані про отримання обвинуваченими будь-якого прибутку, так само як і відсутність систематичності такої діяльності оскільки встановлено лише два епізоди здійснення купівлі металевих виробів, виключно для потреб власного господарства.
Крім того, суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, при цьому умисел особи винної в порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом повинен охоплюватися усвідомленням протиправності здійснення прийому металобрухту фізичними особами.
Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.1 ст.213 КК України, враховуючи відсутність в їх діях суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованого злочину, об`єкту та предмету злочину, суд приходить до висновку, що в діях обвинувачених відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2015 року по справі №607/6299/15-к про накладення арешту на автомобіль «Фольксваген ЛТ28» д.н.з. НОМЕР_1 , металобрухт вагою 164 кг. та електронну вагу - підлягає скасуванню; автомобіль «Фольксваген ЛТ28» д.н.з. НОМЕР_1 слід повернути власнику ОСОБА_11 , а металобрухт вагою 164 кг. та електронну вагу ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України та виправдати за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України та виправдати за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2015 року по справі №607/6299/15-к про накладення арешту на автомобіль «Фольксваген ЛТ28» д.н.з. НОМЕР_1 , металобрухт вагою 164 кг. та електронну вагу - скасувати; автомобіль «Фольксваген ЛТ28» д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_11 , а металобрухт вагою 164 кг. та електронну вагу ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1