н/п 1-кп/640/549/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не одруженої, зі середньо-спеціальною освітою, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи згідно наказу № 63/11п від 11.05.2005 на посаді контролера ПАТ «Харківміськгаз», здійснюючи свої повноваження на території Київського району м. Харкова, що пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій, виконуючи покладені на неї службові обов`язки, будучи службовою особою, наділеною правом на перевірку правил експлуатації газового обладнання, перебуваючи у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де виконувала перевірку дотримання правил експлуатації газового обладнання та перевірку показів лічильника перед встановленням нового газового лічильника, в порушення пункту 2.1. робочої інструкції контролера газового господарства дільниці по роботі з населенням, яка затверджена наказом № 175 від 23.06.2014 та ст. 35 Постанови кабінету міністрів України про внесення змін до Правил надання населенню послуг з газопостачання від 14.04.2004 № 476, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи усупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, вступила в позаслужбові відносини з ОСОБА_6 , запропонувавши останньому сприяння у вирішенні питання про оформлення документації про відсутність порушення експлуатації газового обладнання та заміни старого газового лічильника на новий.
16.06.2015 під час розмови з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 передав останній грошові кошти у розмірі 1500 грн. за початок вирішення вищезазначеного питання, решту суми ОСОБА_4 мала отримати по закінченню вирішення питання.
Під час проведення спеціального слідчого експерименту стосовно контролера ПАТ «Харківміськгаз» ОСОБА_4 , який проводився 06.07.2015, остання отримала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду на суму 1500 гривень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 368-3 КК України.
В підготовчого судового засіданні між сторонами кримінального провадження - прокурором прокуратури Київського району м. Харкова юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 було досягнуто та підписано угоду від 07 жовтня 2014 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди погодились, що обвинувачена ОСОБА_4 понесе покарання за ч.3 статті 368-3 КК України у вигляді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік без застосування спеціальної конфіскації.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочині, передбаченого ч.3 статті 368-3 КК України, у вчиненому щиро покаялась.
Підтвердила суду, що угоду про визнання винуватості вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими, а саме: наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є - для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку. Просила затвердити зазначену угоду, захисник підтримав позицію обвинуваченою, просив затвердити укладену між сторонами угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України .
Крім того, обвинуваченій ОСОБА_4 судом було роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 були роз`яснені та їй зрозумілі.
Після таких роз`яснень суду обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.3 ст. 368-3 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 і відповідає загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.ст. 66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором прокуратури Київського району м. Харкова юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Обвинуваченій ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року обирався запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до статей 118, 122, 124 КПК України процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за оплату судової експертизи звуко- та відеозапису № 127 від 20.08.2015 року в розмірі 1536,00 грн.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 370, 371, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором прокуратури Київського району м. Харкова юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ясот) грн. 00 коп. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік без застосування спеціальної конфіскації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи звуко- та відеозапису № 127 від 20.08.2015 року в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот триста шість) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно п.1 ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1