Справа № 477/1495/15-к
Провадження № 1-кп/477/149/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, судимого: 13.07.2015р. Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч.1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
06 червня 2015 року приблизно о 01.00год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вул.. Ювілейній в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, побачив біля будинку № 5 автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , при вигляді якого в нього виник раптовий умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний автомобіль, який перегнав до с. Полігон Жовтневого району Миколаївської області, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 5000грн.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 05.06.2015 року він з товаришами вживав спиртні напої. 06.06.2015р., приблизно о 01.00год. ночі на вул. Ювілейній в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області він помітив автомобіль ВАЗ-2106, який вирішив викрасти, оскільки йому потрібен був акумулятор. Сівши за кермо, він завів двигун автомобіля шляхом з`єднання дротів, та поїхав в с. Полігон Жовтневого району Миколаївської області, де і залишив вказаний автомобіль. Приблизно о 08.00год ранку цього ж дня до нього приїхав потерпілий та спитав, де його автомобіль. Вони разом поїхали до с. Полігон та він повернув потерпілому автомобіль і відшкодував спричинену шкоду в сумі 5000грн. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив справу слухати у його відсутність, зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого.
За згодою обвинуваченого, прокурора, захисника, судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про незаконне заволодіння обвинуваченим транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч.1ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки згідно до Примітки до ст. 289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення даного злочину вважається раніше не судимим, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається щире каяття, визнання вини.
Враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи, що потерпілому відшкодована шкода та повернуто майно, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України та можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, однак з обов`язковим контролем за його поведінкою.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Центрального районного суду від 13 липня 2015року засуджений за ч.1 ст. 289 КК України до 3-х років позбавлення волі, суд вважає за необхідне остаточно призначити обвинуваченому покарання на підставі положень ч.4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.06.2015року ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись до органу досудового розслідування та суду. Інші запобіжні заходи не обирались.
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобільний акумулятор марки АТОМІК, передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 зобов`язання прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, встановлене ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2015 року.
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобільний акумулятор марки АТОМІК, передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1