Справа№751/8619/15-к
Провадження №1-кп/751/32/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Боровики, Чернігівського району, Чернігівської області, освіта професійно-технічна, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інвалід ІІІ групи,
у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -
сторона обвинувачення прокурор прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_6 -,
без участі представника цивільного відповідача, -
22 червня 2015 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Чернігові по вул.. Гагаріна зі сторони провулку Спортивний в напрямку вул.. Старобілоуська.
Рухаючись у вказаному напрямку, приблизно о 19 годині, в районі будинку №15 по вул.. Гагаріна в м. Чернігові, ОСОБА_3 неправильно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не діяв у відповідності до терміну «небезпека для руху» з моменту виникнення якої повернув кермо вищевказаного автомобіля ліворуч, чим порушив вимоги п.п. 2.3(б) Правил дорожнього руху України: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, п. 12.3 Правил дорожнього руху України: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», в результаті чого виїхав на зустрічну смугу для руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги вул.. Гагаріна в м. Чернігові справа наліво по напрямку руху автомобіля марки «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми рана на межі лівої скроневої та лівої тім`яної ділянок голови, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в проекції рани, перелом основи склепіння черепа зліва, зливні дифузні субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні в лобній і скроневій долях зліва та в лобній та скроневих долях справа, на основі мозку в проекції правої скроневої та лобної долей, двох забоїв головного мозку на полюсі правої скроневої долі, а також рана лівої нижньої кінцівки, численні садна тулубу й кінцівок , які згідно висновку судово-медичної експертизи №522 від 21.07.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких помер в кареті швидкої медичної допомоги по дорозі у лікарню.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнав та пояснив, що 22 червня 2015 р. він їхав по вул.. Гагаріна. На перехресті вулиць Гагаріна Дніпровської на пішохідному переході йшла жіночка з коляскою, він пригальмував, швидкість була 30-35 км, пропустив жіночку, їхав повільно. Не доїхавши до виїзду з заправки, боковим зором помітив велосипедиста на в`їзді до заправки. Він взяв лівіше, розраховуючи на те, що може велосипедист поверне праворуч чи ліворуч, і він його об`їде. Доїхав вже майже до середини цього в`їзду, а велосипедист збільшив швидкість, хоча і так швидко їхав, не показав сигналу рукою, став перетинати дорогу. У велосипедиста був напрямок на вул.. Транспортну, і він перетинав проїзну частину під кутом 45 градусів, їхав дуже швидко. Велосипедист їхав йому ніби в лоб, йому не було куди діватись. Попутних та зустрічних машин не було, він сміливо уходив від велосипедиста вліво. До цього гальма були справні. Він так давив на педаль гальма, що лопнула гальмівна манжета у правому задньому колесі. Велосипедиста він збив на своїй смузі руху, машина з велосипедистом покотилась вліво і місце наїзду помилково визначено там, де він впав з капота. Причиною гальмування та зміни напрямку руху були дії велосипедиста. Схему ДТП бачив, однак осипу лобового скла не було, лобове скло потріскалось, але не осипалось, окрім того, автомобіль «Волга» не має пластикових деталей.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами, показаннями потерпілої, свідків, результатами проведених слідчих дій, висновками експертиз.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з загиблим ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з 1999 року, мають сина ОСОБА_9 14 років. Вранці того дня чоловік поїхав на роботу. Після 18 години їй зателефонували, що чоловіка збила машина, що його забрали в лікарню. Вона прийшла на місце події з дитиною та за виразом обличчя свого знайомого зрозуміла що чоловік загинув, зрозумів це і син , у якого сталась істерика. На обстановку дорожньо-транспортної пригоди вона не звернула ніякої уваги. Чоловік поїхав на роботу на велосипеді «Україна», старому, звичайному. Про вживання ним спиртних напоїв їй нічого невідомо. Чоловік був короткозорим, постійно був в окулярах, в окулярах бачив добре. Спиртними напоями чоловік не зловживав, їздив зажди через заправку, через гаражі у депо на роботу. Від їх будинку до місця ДТП приблизно 3 хвилини шляху. Щоб доїхати додому, йому треба було перетнути вулицю Гагаріна.
Після смерті чоловіка вони залишились вдвох з сином. Чоловік їх утримував, працював у ПЧ-10 на залізниці та підробляв, все вмів робити. Пенсію у зв`язку з втратою годувальника на сина призначили мінімальну. Після смерті чоловіка вона ходить по лікарям, витрачає кошти, яких у неї нема, лікується у гастроентеролога та невропатолога, вважає, що внаслідок стресу, бо до цього вона не зверталась до лікарів. До позову про відшкодування школи вона приклала всі чеки, у тому числі і на поминальний обід, бо не могла не пом`янути чоловіка. ОСОБА_10 надсилає їй грошові перекази, які вона не отримує, бо він ще не визнаний судом винним.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 22.06.2015 року, біля 19 години, він рухався з боку вулиці Глібова на автомобілі ВАЗ 2101 у напрямку зупинки «Московська» по вул.. Гагаріна, ззаду в машині сиділи двоє його дітей. Після проїзду пішохідного переходу він рухався зі швидкістю приблизно 45 км. Перед ним рухалась чорна «Волга». Продивляючись перехрестя, він побачив, що перед «Волгою» з-за стовпа з території заправки виїхав велосипед, не прямо перпендикулярно, а під кутом до магазину. Він бачив, як водій «Волги» повернув кермо вліво, загорілись сигнали зупинки раз і другий раз. Потім побачив тіло, що підлетіло. Чоловік лежав біля бордюри, велосипеда видно не було. Допомогу чоловікові хтось надавав. Він відвіз дітей до бабусі та повернуся приблизно через 15 хвилин.
Можливо його автомобіль та «Волга» рухались з одноковою швидкістю. Між правим габаритом «Волги» та бордюром було 1,5-2 метри. Велосипед з`явився з-за стовпа, йому здалось, що він буде повертати праворуч, але він продовжив рух прямо. На гальмівний шлях він не звернув уваги. ДТП сталось на зустрічній смузі. Вікна «Волги» не були тоновані, ззаду сиділи дві жінки. Він не може оцінити відстань від «Волги» до велосипедиста в момент виїзду того на дорогу. Між його автомобілем на автомобілем «Волга» відстань була приблизно 70-80 метрів. Водій «Волги» намагався уникнути зіткнення. На зустрічній смузі транспорту не було, в попутному напрямку також не було. При проведенні слідчого експерименту він вказав на місце знаходження автомобіля «Волга» так, як він його запам`ятав, вимірювалась відстань, велосипед проїздив кілька разів, і він вказав на ту швидкість, з якою рухався велосипед на момент ДТП. Відстані на схемі ДТП зазначені вірно.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 22.06.2015 року, близько 19 години, їхала разом з ОСОБА_3 у якості пасажира по вул.. Гагаріна. Перед пішохідним переходом побачила велосипедиста, який перетинав дорогу на дуже великій швидкості. Коли сталось зіткнення, велосипедист ударився в лобове скло і впав на дорогу. ОСОБА_10 та інші люди почали надавати йому допомогу. Вона побачила велосипед на невеликій відстані, в метрах назвати не може, коли він майже виїхав на дорогу. Вона звернула увагу до того, як ОСОБА_10 почав гальмувати. Велосипед пересікав вулицю під кутом у ліву сторону, справа наліво відносно руху автомобіля. ОСОБА_10 відразу почав гальмувати, дуже різко, з`їзжати в ліву сторону, старався уникнути аварії. Скільки метрів машина при цьому проїхала, сказати не може. ОСОБА_10 кермо в ліву сторону повертав. Велосипедист не подавав ніяких знаків, навіть голови не повернув.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 22.06.2015 року зі співробітницею та свекром їхали з вулиці Гагаріна в бік вулиці Старобілоуської. З заправки виїздив велосипед, їхав під кутом прямо на них. ОСОБА_10 став звертати вліво і гальмувати. Велосипедист впав їм на капот, вдарився об лобове скло і перелетів через капот. Напрямок руху велосипедист не показував, був у окулярах, можливо не бачив машини. Велосипедист їхав дуже швидко. Вони їхали ближче до правого краю дороги, точну швидкість автомобіля назвати не може. Велосипедиста вони хотіли об`їхать.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 855 від 22.06.2015 року, ознак сп`яніння у ОСОБА_3 не виявлено.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 522 від 23.06.2015 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок набряку головного мозку, який виник внаслідок
внутрішньочерепної травми з переломом кісток черепа. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми - рана на межі лівої скроневої та лівої тім`яної ділянок голови, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в проекції рани; перелом основи та склепіння черепа зліва; зливні дифузні субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні - в лобній і скроневій долях зліва та в лобній та скроневих долях справа, на основі мозку - в проекції правої скроневої та лобної долей; двох забоїв головного мозку на полюсі правої скроневої долі; а також рана лівої нижньої кінцівки, численні садна тулуба й кінцівок. Всі вище перераховані ушкодження виникли в комплексі внаслідок одномоментного травмування при дорожньо-транспортній пригоді. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ступенем тяжкості, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. В момент первинного контакту потерпілий перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні, обернутий лівою поверхнею тулуба до травмуючого знаряддя, яким міг бути транспортний засіб, будь-яких слідів переїзду тіла потерпілого транспортним засобом виявлено не було.
Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.06.2015 року, місце ДТП знаходиться по вул. Гагаріна поблизу буд. № 15, дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, на два напрямки, шириною 10,4 м, кожна смуга - по 5,2 м, дорожня розмітка відсутня, до проїжджої частини з двох боків примикають бордюрні камені. Зафіксовано однорідний слід гальмування правого заднього колеса автомобіля марки «ГАЗ-24», р.н. НОМЕР_1 , на відстані 4,5 м від лівого краю проїзної частини початок сліду, та 4,2 м від лівого краю проїзної частини - кінець сліду, загальною довжиною 4,9 м, схемою до протоколу огляду місця події і фотоілюстрацією, де наглядно видно загальний вид місця ДТП, відображено слід гальмування правого заднього колеса автомобіля марки «ГАЗ-24», загальний вигляд розташування осипу скла, уламків та подряпин на дорожньому покритті, які утворилися в результаті ДТП, пошкодження, які утворилися на автомобілі «ГАЗ-24», місце знаходження велосипеда марки «Україна» по відношенню до автомобіля марки «ГАЗ-24» .
Згідно з протоколом огляду транспортного засобу автомобіля марки ГАЗ 24 р.н. НОМЕР_1 , автомобіль має пошкодження лобового скла, декоративної решітки радіатора, незначну деформацію капоту, відсутній захисний пластик на правій протитуманні фарі, відірвано та деформовано з лівої сторони державний номерний знак.
При огляді велосипеда було встановлено, що у нього деформовані рама, перо лівої передньої вилки, ліва педаль.
З огляду на заперечення обвинуваченим місця зіткнення автомобіля «ГАЗ 24» та велосипеда, судом оглянути фотознімки, зроблені при огляді місця події, у електронному вигляді з застосуванням комп`ютерної техніки та встановлено, що на місці ДТП були виявлені уламки кришки правої протитуманної фари автомобіля «ГАЗ - 24» та осип лобового скла зазначеного автомобіля, хоча і не значний. При цьому у автомобіля «ГАЗ -24» розбите скло правої фари, що не зазначено у протоколі огляду транспортного засобу, і його уламки є більшими за розмірами, ніж уламки лобового скла. Суд не виявив розбіжностей у цих доказах з приводу визначення місця осипу скла та пластмасових уламків, місця розміщення гальмівного шляху відносно уявної середньої лінії дороги.
Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 317 від 08.07.2015 року, у момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобіля «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 і повздовжньою віссю переднього колеса велосипеда „Україна" складав приблизно в діапазоні 90-95 градусів. Первинне зіткнення відбулось між переднім реєстраційним номерним знаком автомобіля „ГАЗ-24" реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відстані приблизно 103-105 см від правого габариту його кузову, і лівою
боковиною пневматичної шини переднього колеса велосипеда «Україна».
Подальше контактування відбулось між частинами транспортних засобів і в
послідовності яка перелічена в таблиці дослідницької частини. Наїзд автомобілем „ГАЗ-24" реєстраційний номер НОМЕР_1 на велосипед «Україна» був здійснений в місці, яке знаходиться на відстані не більш ніж 3,64-3,66 м від лівого краю дороги вул. Гагаріна, по напрямку руху автомобіля перед ДТП в напрямку вул. Старобілоська, тобто на зустрічній смузі відносно напрямку руху автомобіля «ГАЗ-24» перед ДТП. В повздовжньому напрямку, наїзд автомобілем на велосипед був здійснений в місці, яке перебуває на деякій відстані перед першими уламками осипу скла зруйнованої правої фари головного освітлення та вітрового скла автомобіля.
Після детального дослідження сукупності даних протоколу огляду місця події, схеми до нього, фотознімків місця ДТП, що містяться у фото таблиці до протоколу, фотознімків, наданих потерпілою, фотознімків у електронному вигляді, та висновку судової транспортно-трасологічної експертизи суд дійшов висновку, що місце наїзду автомобіля ГАЗ -24 під керуванням водія ОСОБА_3 на велосипедиста розташоване на смузі зустрічного руху для автомобіля ГАЗ -24 НОМЕР_1 . При цьому суд вважає за можливе зазначити, що якщо осип лобового скла міг статись пізніше, з огляду на те, що на капот впало тіло потерпілого, то осип скла від фари та пластикової накладки на протитуманну фару стались у момент зіткнення, тому обвинувачений у своїх свідченнях місце наїзду визначив помилково.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 14.07.2015 №320, система рульового керування автомобіля „ГАЗ-24" реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент дослідження знаходилась в належному працездатному стані, в якій відсутні несправності які могли б впливати на показники основних вихідних параметрів її задовільної роботи, система виконує свою основну потрібну функцію по зміні напрямку руху автомобіля з задовільною ефективністю. Система робочого гальма автомобіля „ГАЗ-24" реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у відмовному стані. Несправності, які призвели до неможливості виконання системою своєї основної потрібної функції по зниженню швидкості автомобіля з задовільною ефективністю, виходу показників основних вихідних параметрів за межі допустимих норм згідно вимог п.31.4.1 „б" ПДР України та ДСТУ 3649:10, існували до події ДТП. Водій ОСОБА_3 мав змогу виявити несправності експлуатаційного характеру в системі робочого гальма автомобіля до події ДТП, шляхом проведення перевірки системи автомобіля перед експлуатацією, виконавши дії які призводять до зовнішнього прояву властивостей системи, тобто шляхом проведення контрольного гальмування перед експлуатацією.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2015 року за участю свідка ОСОБА_11 , схемою до нього, при проведені цієї слідчої дії були визначені параметри наїзду автомобіля ГАЗ 24 на велосипедиста Коновал, розташування автомобіля «ГАЗ -24» відносно меж проїзної частини дороги перед зміною напрямку руху ліворуч, параметри руху після зміни напрямку до зіткнення, параметри та траєкторія руху велосипедиста, у тому числі швидкості /с.116-122/.
Слідчий експеримент проводився також за участі свідка ОСОБА_12 /с.123-130/
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи від 20.08.2015 №392 покази свідка ОСОБА_12 щодо вказаного розташування місця наїзду на відстані 7,8 м від проекції умовного продовження лівого краю виїзду з АЗС, з технічної точки зору є неспроможними. Покази свідка ОСОБА_12 щодо поперечного розташування місця наїзду відносно ширини дороги вул. Гагаріна, на відстані 2,1 м від лівого краю дороги відносно напрямку руху автомобіля перед ДТП, нема будь-яких підстав вважати технічно неспроможними. По показам свідка ОСОБА_11 , водій автомобіля „ГАЗ-24"
реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути події ДТП, якби своєчасно діяв у відповідності до терміну «небезпека для руху» п.п. 12.3 ПДР України По показам свідка ОСОБА_11 , невідповідні дії водія ОСОБА_3 вимогам п.п. 12.3 ПДРУ з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП./с.135 -141/
Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав всі три наведені вище експертні висновки та додатково пояснив, що система робочого гальма автомобіля ГАЗ -24 знаходилась у відмовному стані. Коли були проведені ходові дорожні іспити, було встановлено, що гальмівний шлях значно перевищував норматив, а також спрацював тільки робочий гальмівний механізм тільки заднього правого колеса, це колесо гальмувало незначну відстань, після чого відбулась розгерметизація циліндра та витік гальмівної рідини. У подальшому було встановлено, що за рахунок значного зносу накладок, надмірного зносу гальмівного барабану, коли ОСОБА_10 вплинув на педаль гальма, відбувався надмірний робочий хід поршнів колісного циліндра і пошкодження манжетів. Інші колеса автомобіля не гальмували за рахунок того, що поводилось неякісне технічне обслуговування, не спрацьовували поршні робочих циліндрів гальмівних механізмів, які мали надмірне зношення.
Експерту заборонено змінювати показання учасників ДТП, відтворення обставин ДТП проводиться окремо зі свідками та з водієм. Цифри встановлюються на слідчому експерименті, а потім проводиться дослідження по кожній групі даних. За показаннями ОСОБА_10 він експертизи не проводив, йому не надавались вихідні дані. По показам свідка ОСОБА_11 , якщо б водій своєчасно застосував екстрене гальмування без руху вліво, велосипедист зміг би перетнути смугу руху автомобіля. Водій одночасно здійснив маневр ліворуч та здійснив наїзд на потерпілого на зустрічній смузі. За обставинами даної дорожньо-транспортної пригоди, навіть при наявних дефектах гальмівного механізму автомобіля, водій ОСОБА_3 мав можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР, тобто шляхом вживання заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, причиною ДТП став маневр ліворуч, внаслідок якого водій автомобіля збив велосипедиста, коли той вже перетнув його смугу руху.
Стороною захисту надані викопіювання топографо-геодезичного плану перехрестя вул. Гагаріна та Дніпровської в м. Чернігові на підтвердження тієї обставини, що потерпілий ОСОБА_7 з метою дістатися вулиці Транспортної, на якій він проживав, мав перетинати вулицю Гагаріна під кутом.
Надані суду докази з приводу їх належності чи допустимості сторонами кримінального провадження не оспорювались.
Оцінуючи достовірність наданих доказів суд прийшов до наступних висновків:
Причетність обвинуваченого до вчинення злочину ним самим не заперечувалась, стороною захисту оспорюються наявність у обвинуваченого саме винної протиправної поведінки у дорожній ситуації, що виникла.
Суд визнає найбільш об`єктивними та достовірними свідчення ОСОБА_11 в суді та при проведенні слідчого експерименту, як особи, що не мала знайомства з жодний учасником ДТП, була стороннім спостерігачем, не була у стані стресу, та вважає, що висновки експерта, обґрунтовані на цих свідченнях, також є достовірними.
Доказами, які найменш залежні від суб`єктивного сприйняття фактів окремими особами, та отримані без заінтересованості у результатах справи, і які поставити під сумнів у суду підстав немає, є висновки судових експертиз, наведені вище, протоколи огляду місця події та транспортних засобів, які і покладені судом в основу висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому правопорушення.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи від 20.08.2015 №392 покази свідка ОСОБА_12 щодо вказаного розташування місця наїзду на відстані 7,8 м від проекції умовного продовження лівого краю виїзду з АЗС, з технічної точки зору є неспроможними, тому суд відноситься до них критично.
Виходячи з об`єктивних даних, які отримані при оглядах місця події та проведенні експертиз, суд дійшов висновку, що показання в суді обвинуваченого ОСОБА_3 в частині справності гальмівного механізму автомобіля, визначення місця зіткнення транспортирних засобів, є помилковими.
Аналізуючи в сукупності надані та перевірені в судовому засіданні докази, які, за наведеними вище виключеннями, узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Суд погоджується з тим, що потерпілий ОСОБА_7 при русі на велосипеді порушив вимоги п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, однак в причинно - наслідковому зв`язку з подією даної ДТП за висновком автотехнічної експертизи від 20.08.2015 року № 392 є невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДРУ.
Суд не може погодитись з позицією захисника про визнання дій ОСОБА_3 такими, що не є злочином відповідно до ст.. 42 КК України, оскільки вони були вчинені в умовах виправданого ризику, однак мети уникнення наїзду на потерпілого він не досяг через незалежні від нього обставини. Суд вважає за необхідне з цього приводу зазначити, що кримінальним законом враховано, що керування транспортним засобом є діяльністю з підвищеним ризиком, вина водія визнається необережною, це враховано при визначення меж покарання, а за обставинами даного кримінального провадження подія ДТП пов`язана не з ризиком, у контексті ст.. 42 КК України, а з помилкою водія при обранні способу уникнення наїзду на перешкоду.
Судом встановлені обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме стан його здоров`я, наявність ІІІ групи інвалідності, та намагання надати матеріалу допомогу потерпілій у вигляді щомісячного направлення на її адресу грошових переказів на 1018 гривень (потерпіла відмовлялась від їх отримання).
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При вирішенні питання про міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та вважає, що мета його виправлення та попередження вчинення нових злочинів може бути досягнута при звільненні від покарання з випробуванням.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на теперішній час не потребує ізоляції від суспільства, оскільки він не має ознак особи, небезпечної для суспільства, характеризується позитивно, має родину, є інвалідом ІІІ групи, згідно з медичною документацію переніс два інфаркти в 2009 та 2015 році, страждає на інші хронічні пожиттєві хвороби органів кровообігу та травлення. При призначені покарання суд також враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме поведінку потерпілого ОСОБА_7 , який необачно виїхав на проїзну частину на велосипеді у стані алкогольного сп`яніння.
У кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експертів в розмірі 6740,09 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок винного.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» надав заперечення на позовну заяву, в яких просить залишити цивільний позов в частині вимог до Страхової компанії без розгляду для надання можливості учасникам процесу виконати вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки страхова компанія не причетна до самої події злочину, а тому цивільно-правовий спір з особою не причетною до самої події злочину не підлягає розгляду в кримінальному провадженні.Окрім того, відповідач зазначає, що між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2565110. За роз`ясненнями, які містяться в п. п. 5, 6, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», розгляду в кримінальній справі підлягають лише позови про відшкодування матеріальної шкоди, які випливають з пред`явленого обвинувачення. Вважають, що відшкодування витрат на поховання та моральної шкоди, що випливають із обов`язків страховика по договору страхування цивільно-правової відповідальності не можна відносити до прямих (реальних) збитків, що заподіяні злочином і випливають із фабули пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 . Крім того, потерпіла ОСОБА_5 не виконала обов`язків передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страхової компанії з приводу відшкодування їй шкоди не звернулась у визначений Законом термін. Зазначає також, що витрати на поминки померлого не являються витратами на його поховання, а тому згідно ст. 14 ЦК України, ст. 27 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають відшкодуванню страховиком (ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами».
Потерпіла з огляду на зазначені заперечення суду пояснила, що батьки її чоловіка померли, окрім неї та сина ОСОБА_9 , 2001 року народження, у ОСОБА_7 інших членів сім`ї, які могли претендувати на страхове відшкодування нема.
Цивільний позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Не підлягають задоволенню позовні вимоги про солідарне відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим та страховою компанією, оскільки шкода не була спричинена їх спільним діями.
Наявність між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності підтверджена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2565110 та не заперечується сторонами.
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд вважає на необхідне розглянути позовні вимоги ОСОБА_5 по суті, не зважаючи на заперечення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».
Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичном розміром шкоди і страховою виплатою.
Відповідно до ст.. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Заявлена до відшкодування матеріальна шкода полягає у втратах на поховання ОСОБА_7 , організацію поминальних обідів в день поховання та на 40 день.
Прямі втрати на поховання становлять 1653,97 грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», ліміту страхової відповідальності не перевищують.
У відповідності до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Загальновідомим є той факт, що згідно з традиціями, обрядами, які заведені в українців, родичі та близькі померлої особи вшановують її пам`ять шляхом влаштування поминального обіду в день поховання та на сороковий день після смерті особи, а тому суд дійшов висновку про право позивача, який поніс такі витрати, на їх відшкодування за рахунок винної особи, оскільки такі витрати документально підтверджені платіжними документами, відповідають вимогам розумності.
Факт спричинення моральної шкоди позивачці суд вважає доведеним, оскільки у результаті злочину вона зазнала втрати найдорожчої людини чоловіка, батька для дитини, має докладати додаткових зусиль для організації і нормалізації свого життя. Суд виходить з того, що моральна шкода спричинена необережним злочином, наслідки злочину є незворотними, моральні страждання потерпілої є пожиттєвими.
При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди за рахунок винної особи, суд враховує критерії, які передбачені ст. 23 ЦК України: характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, та інших обставин, які мають істотне значення, а також виходить з засад розумності та справедливості, та приходить до висновку, що розмір відшкодування має становити 150 000 грн.
Речові докази: велосипед та автомобіль підлягають поверненню власникам.
Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки .
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи.
Початок іспитового строку обраховувати з 21.01.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експертів в розмірі 6740,09 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 1653,97 грн . матеріальної шкоди та 14 616 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 8632,82 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 150 000 грн. моральної шкоди.
Речовий доказ - автомобіль марки «марки «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_15 .
Речовий доказ велосипед марки «Україна» - повернути власнику ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1