У Х В А Л А
Іменем України
30 грудня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 157 72 відносно,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Мар`янівка, Арбузинського р-ну, Миколаївської обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України -

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.12.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Так, 27.12.2015 ОСОБА_5 , який представився як ОСОБА_6 було затримано у порядку ст.208 КПК України.

28.12.2015 ОСОБА_6 (справжні анкетні данні ОСОБА_5 ) було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України.

29.12.2015 ОСОБА_5 було повторно пред`явлено підозру за його справжніми анкетними даними

На переконання прокурора, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилаючись на вказане, прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не спроможні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на його думку інші запобіжні заходи не спроможні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти застосування такого заходу як тримання під вартою просили суд обрати інший, більш м`який запобіжний захід не позбавлений з ізоляцією від суспільства.

Обгрунтовуючи позицію захисту захисник зазначив, що клопотання містить неточності та суперечності. Так у змісті клопотання по різному відображається назва викраденого мобільного телефону. Ризики неналежної процесуальної поведінки є декларативними та нічим не підтверджені, необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу не обґрунтовано.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Обговорюючи питання наявності зазначених прокурором ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, слідчий суддя враховує наступне.
Так, ОСОБА_5 хоча і є раніше не судимою особою, разом з тим підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, крім того під час затримання надав не справжні анкетні відомості щодо своєї особи.

Дана обставина є достатньо вагомою для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування. Відсутність роботи, та, як наслідок джерела доходу для існування може бути чинником на підтвердження ризику щодо можливості продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, обставини вчинення злочину, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У силу п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція ч.2 ст. 187 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 тягне позбавлення волі понад вказаний строк.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Також, з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про тримання під вартою, має право не визначати розмір застави кримінальному провадженні.

Доводи захисника щодо наявності неточностей та суперечностей у клопотання, яке складено прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 м.Києва ОСОБА_3 є слушними та заслуговують на увагу. Так, дійсно по тексту клопотання зазначено різні назви мобільного телефону, викрадення якого шляхом вчинення розбою інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 .

Дані підозрюваного у мотивувальній частині клопотання не співпадають з даними у її резолютивній частині.

До клопотання додана розписка від 29.12.2015 року про вручення клопотання яке складено 30.12.2015 року. В розписці не зазначено кількість аркушів - додатків до клопотання.

Додано постанову про призначення групи прокурорів від 28.12.2015 першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 без підпису, в наступному на підтвердження повноважень прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні надано іншу постанову про призначення групи прокурорів від 28.12.2015 складену заступником Київської місцевої прокуратури № 10 м.Києва ОСОБА_9 .

Зазначене свідчить у сукупності про неналежну якість підготовки матеріалів для розгляду їх у суді, втім вказані недоліки не впливають на висновки суду щодо необхідності обрання саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотанняпрокурора Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 - запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою визначити по 24.02.2016 включно.
На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1