Справа № 591/4411/14-к Провадження № 1-кс/591/683/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2014 рокум. Суми
Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до документів до оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та проведення вилучення документів в яких міститься інформація про надання телекомунікаційних послуг, за абонентських номерів оператора мобільного зв`язку ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає: АДРЕСА_1 , а саме вхідні, вихідні дзвінки, sms повідомлення із зазначенням дати, часу тривалості з`єднання, номер ІМЕІ мобільного терміналу з прив`язкою до базових станцій абонента з яким спілкувався розшукуваний, дзвінки, під час яких з`єднання не відбувалось (нульові дзвінки) за період часу 17.05.2014 по термін дії ухвали включно.
Слідчий вважає, що зазначена в клопотанні інформація має суттєве значення у даному кримінальному провадженні, іншим способом довести обставин, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, та, відповідно, є підстави вважати що вони вживають заходів до приховування таких відомостей.
Згідно з ч.8 ст.135 КПК України, володільці інформації ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про дату, час та місце судового засідання завчасно повідомлені належним чином, з дотриманням вимог ч.8 ст.135 КПК України, тому суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання за відсутності належним чином повідомлених володільців інформації. Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України, оскільки, слідчим не заявлено клопотань про фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, суд вирішив провести судове засідання без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні встановлено, що 18.05.2014 близько 13:30 год., коли ОСОБА_5 перебував біля гаражів, розташованих напроти будинку АДРЕСА_2 , до нього підійшли дві невстановлені особи чоловічої статі та почали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла. Після цього невстановлені особи помістили ОСОБА_5 до автомобіля синього кольору, марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 та зникли з місця події.
В подальшому з`ясовано, що дані державні номерні знаки були викрадені у м. Вишневе Київської області в період з 20:30 год. 17.05.2014 по 01:00 год. 18.05.2014 з автомобіля «Chevrolet Lacetti», який належить гр. ОСОБА_6 .
Зазначені обставини судом встановлено з протоколу допиту свідка ОСОБА_7 (а.с.9), свідка ОСОБА_8 , висновку ЖЄО №8159 від 18.05.2014р. щодо розшуку номерних знаків НОМЕР_4 .
В силу ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно п. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
В силу ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема: підстави вважати, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Таким чином, суд погоджується з доводами слідчого відносно того, що з метою перевірки показів свідків, встановлення об`єктивної істини по справі, встановлення очевидців події злочину, інших свідків, осіб, які вчинили даний злочин необхідно отримати інформацію по телефонним номерам, які перебували у володінні ОСОБА_5 та перебували при ньому в момент викрадення, за допомогою якої можна буде відтворити маршрут слідування транспортного засобу, на якому ймовірно переміщували викрадену особу.
Приналежність ОСОБА_5 абонентських номерів оператора мобільного зв`язку ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 підтверджено показами потерпілої ОСОБА_9 (а.с.7-8).
Тому, суд визнає таким, що відповідає меті кримінального провадження доступ до інформації, оскільки до ЄРДР внесено відомості за фактом умисного вбивства особи, вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
На підставі ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне надати слідчому можливість вилучити визначені в клопотанні документи, оскільки через значний обсяг слідчий зобов`язаний протягом тривалого часу здійснити їх аналіз з використанням комп`ютерного забезпечення, отже таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Водночас, суд не має права зобов`язувати оператора мобільного надати документи на майбутнє по строк дії даної ухвали, який може сягати до 30 днів, одержання такої інформації можливо в ході отримання дозволу на провадження негласних слідчих дій, що віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції. Тому, доступ слід надати по дату звернення до суду із зазначеним клопотанням.
Відносно можливості надання доступу до інформації кількох володільців суд виходить з наступного.
В силу ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Належна правова процедура це встановлений кримінальним процесуальним законом порядок дій, яка забезпечує прийняття законних, обґрунтованих і справедливих рішень.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Таким чином, з урахуванням завдань кримінального провадження, суд, слідчий суддя повинен здійснювати нагляд та аналізувати підстави для застосування заходів примусового по відношення до кожного учасника кримінального провадження.
Зазначена засада деталізується в регламентуванні підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, тимчасового доступу до речей і документів.
Положення ч.1 ст.159 КПК України передбачено можливість отримання доступу до документів, які перебувають у володінні певної особи, а не кількох осіб.
Слідчий у клопотанні повинен зазначити підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи (п.4 ч.1 ст.160 КПК України), тобто конкретно визначеної окремої особи, відносно якої слідчий суддя зможе надати дозвіл на обмеження прав володінні зазначеними речами чи документами.
В подальшому законодавець неодноразово використовує формулювання щодо надання доступу до документів відповідної особи, а не кількох осіб, що передбачено ст.ст.163, 164 КПК України.
Таким чином, позиція законодавця відносно врегулювання застосування заходів забезпечення кримінального провадження є послідовною, викладена як в загальних нормах КПК України так і при визначення порядку вчинення конкретних слідчих дій.
Як слідчий, прокурор, так і слідчий суддя зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що передбачено ч.2 ст.19 Основного Закону.
Норми процесуальному закону підлягають буквальному, а не розширювальному тлумаченню, аналогія не допускається.
Тому, підстави для надання доступу до документів кількох володільців інформації суперечитиме вимогам Конституції України та чинного КПК України.
З аналізу протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2014р. судом встановлено, що ОСОБА_5 використовував мобільні пристрої оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто необхідність доступу до документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не доведено.
Тому, клопотання слід задовольнити частково, надавши доступ до документів ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на доступі до документів яких в судовому засіданні слідчий наполягав першочергово.
На підставі викладеного, керуючись ст.159 - 166 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Встановити строк дії ухвали - до 20 липня 2014 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 .
У відповідності до ч.1 ст.166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_1