Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5

суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7

розглянула 02 листопада 2015 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2015 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 14 травня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він на початку лютого 2015 року в м. Ковель Волинської обл., незаконно, з метою збуту придбав у невстановлених слідством осіб особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 61,78 г, який незаконно зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1.

В подальшому вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб у період часу з 10 лютого 2015 року по 24 лютого 2015 року перевозив з метою збуту та незаконно збув: ОСОБА_2 17,79 г - за 2200 грн; ОСОБА_3 9,75 г, 27,76 г та 3,21 г - за 1070 грн, 2280 грн та 300 грн відповідно; ОСОБА_4 2 г - безоплатно.

24 лютого 2015 року працівниками міліції у ході обшуку житла ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 2,27 г.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2015 року вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із судовим рішенням постановленим відносно ОСОБА_1 та просить його скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом помилково було встановлено обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призвело до безпідставного застосування положень ст. 69 КК України. Ухвала суду апеляційної інстанції, на думку прокурора, не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.

Неспроможними є доводи касаційної скарги про м'якість призначеного засудженому покарання та безпідставність застосування до нього положень ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_1 покарання судом обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивні характеристики з місць навчання, реєстрації, проживання, матеріальне становище засудженого і його родини та молодий вік.

Крім того, обставинами, які у відповідності до ст. 66 КК України, пом'якшують покарання судом визнано щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, які полягають в тому, що ОСОБА_1 має малолітню

дружину, яка як і він не працює, навчається на заочній формі навчання, що свідчить про низький рівень матеріального достатку сім'ї .

З огляду на викладені обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд належним чином вмотивувавши своє рішення, призначив ОСОБА_1 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України та дійшов до висновку про можливість не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна за вказаний злочин.

Апеляційний суд належним чином перевірив доводи апеляційних скарг учасників процесу, зокрема прокурора, який просив вирок суду першої інстанції скасувати з аналогічних підстав, наведених у поданій касаційній скарзі, та виніс мотивовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України з наведенням причин, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим внаслідок м'якості та безпідставним застосування положень ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, суд касаційної інстанції, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачає підстав для її задоволення, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7. ОСОБА_5