печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., за участю секретаря Солоної А.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відповідальної особи начальника відділу ГСУ ГПУ Кухарчука І.І. та відповідальних осіб ГСУ СБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов'язання внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність відповідальної особи начальника відділу ГСУ ГПУ Кухарчука І.І. та відповідальних осіб ГСУ СБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов'язання внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначає, що через ГСУ СБУ у відповідності до ч.1, ч.4 ст.214 КПК України ним була подана заява №№118 про службовий злочин, організований заступником прокурора м. Києва ОСОБА_2 по не виконанню ним судових рішень. В свою чергу СБУ, без внесення відомостей до ЄРДР, передоручила цей обов'язок внесення в ЄРДР Генеральній прокуратурі України. Але, листом ГПУ за підписом І.Кухарчука, йому було відмовлено у внесенні зазначених відомостей до ЄРДР, з підстав не відповідності вимогам ст.214 КПК України.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. 303 КПК України, ОСОБА_1 просить зобов'язати відповідальну особу ГПУ Кухарчука І.І. внести відомості по його заяві про злочин №118 в ЄРДР та надати йому витяг з ЄРДР про прийняття його повідомлення про кримінальні правопорушення; визнати протизаконними дії ГСУ СБУ щодо невнесення відомостей в ЄРДР самостійно, як структурою, яка мала на це повноваження згідно ч.4 ст.214 КПК України.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_1, прокурор та представник ГСУ СБУ не з'явилися, про місце та час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

При отримані судової повістки під розпис, ОСОБА_1 зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, не заперечує щодо розгляду скарги у його відсутність (а.с.60).

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, прокурора та представника ГСУ СБУ на підставі наданих сторонами доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_1 №118 від 01.07.2013р., яку було зареєстровано у ГСУ СБУ 01.07.2013 за №С-112-сг.

Листом від 03.07.2013 року ГСУ СБУ вказану заяву відповідно до вимог ст.216, 218 КПК України, надіслано до Генеральної прокуратури України.

Вказана заява ОСОБА_1 була розглянута Генеральною прокуратурою України на підставі Закону України «Про звернення громадян» та надана відповідь від 18.07.2013 №06/1-1255-03, відповідно до якої у даній заяві не наведені обставини, які охоплюються поняттям «правопорушення», викладеним у ст.11 КК України, а сама заява ґрунтується лише на особистих міркуваннях та припущеннях щодо протиправності дій.

Відповідно до ч. 1 ст.216 КПК України, слідчі органів внутрішніх справ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Оскільки в заяві ОСОБА_1 не містилося даних щодо вчинення злочинів, розслідування яких віднесено до компетентних слідчих органів безпеки, а нагляд за додержанням законів здійснює Генеральна прокуратура України, тому Головним слідчим управлінням СБУ його заява направлена до Генеральної прокуратури України.

Таким чином, ГСУ СБУ, направляючи заяву ОСОБА_1 про злочин до Генеральної прокуратури України, діяло в межах наданих повноважень згідно норм чинного законодавства.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як вбачається з заяви №118 ОСОБА_1, остання містять особисту незгоду ОСОБА_1 з прийнятим процесуальним рішенням та процесуальною позицією прокурора.

Вважаю обґрунтованим та правомірним висновок прокурора про те, що у вказаній заяві ОСОБА_1 не наведені обставини, які охоплюються поняттям «правопорушення», викладеним у ст.11 КК України, а сама заява ґрунтується лише на особистих міркуваннях та припущеннях щодо протиправності дій.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_1 від 01.07.2013 р., про вчинення на його думку кримінального правопорушення заступником прокурора м. Києва ОСОБА_2, була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», що відповідало на час розгляду вказаної заяви положенням ст. 20 цього Закону, слідчий суддя не вбачає підстав для того, щоб по доводам скарги зобов'язати відповідальну особу начальника відділу ГСУ ГПУ Кухарчука І.І. внести відомості до ЄРДР за заявою від 01.07.2013 р., а відтак відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність відповідальної особи начальника відділу ГСУ ГПУ Кухарчука І.І. та відповідальних осіб ГСУ СБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов'язання внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.Г.Ільєва