Справа № 128/3508/15-к
Провадження №11-кп/772/172/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування ст.82 КК України відносно засудженого
ОСОБА_6 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кременець Тернопільської області, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працював, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 06.07.1982 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі:

- 22.09.1982 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. 140 ч.2, 193 ч.3. 206 ч.4. 42. 42 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Тернопільського районного суду невідбутний термін покарання

скорочений па половину на підставі ст.7 п.»а» Указу ПВР « Про амністію» від 27.12.1982 р., був звільнений 22.06.1984 року умовно достроково на 5 місяців 4 дні

- 29.10.1990 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. 81 ч.3, 47 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- 26.08.1991 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. 206 ч.2, 215 ч. 1, 42, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

- 23.12.1994 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 81 ч.3, 47, 26 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

- 16.08.2005 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 142 ч.3.,187 ч. 4, 185 ч.3, 15 ч.3, 289 ч.3, 255 ч.1, 70 ч.1 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

03.04.2008р. Із`яславським районним судом Хмельницької області вирок приведено у відповідність до ЗУ від 15.04.2008р. «Про внесення змін до КК та КПК України, щодо гуманізації кримінальної відповідальності» та постановлено вважати засудженим за ст. 15 ч.3.ст.289 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі.

08.10.2008р. Апеляційний суд Хмельницької області вирок змінив ухвалою та зазначив рахувати за ст.70 ч.1 КК України покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

за участю сторін кримінального правопорушення :

прокурора : ОСОБА_7

В с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування відносно нього ст.82 КК України, просив поновити строк на апеляційне оскарження, так як дану ухвалу він отримав лише 16.12.2015 року, просив ухвалу Вінницького районного суду від 11.11.2015 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задоволити його заяву , застосувавши ст.82 КК України
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 про застосування ст.82 КК України відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги засудженого мотивовані тим, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року про відмову в задоволенні заяви про застосування відносно нього, ОСОБА_6 ст.82 КК України є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи .

Судом не взято до уваги те, що ОСОБА_6 за сумлінне ставлення до праці та виконання своїх обов`язків має ряд заохочень, те, що він змінив своє ставлення до подальшого життя , що у нього міцні соціальні зв`язки з родиною, тобто став на шлях виправлення, відбута частина покарання та відсутня значна частина стягнення грошових коштів на протязі двох років, приймає активну участь у житті установи та програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Фізкультура і спорт».

27.03.2014 року відмовлено у застосуванні до нього ст.81 КК України, тому змушений був звернутися з заявою про застосування до нього ст. 82 КК України та заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні клопотання, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи на засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 копію ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року отримав 16.12.2015 року ( а.с. 44-45) .

Згідно ч.3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком від 16.08.2005р. Луцького міськрайонного суду Волинської області, яким за ст. ст.142 ч.3, 187 ч. 4, 185 ч.5, 15 ч.3, 289 ч.3, 255 ч.1, 70 ч.1 КК України засуджений до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

03.04.2008р. Із`яславським районним судом Хмельницької області зазначений вирок було приведено у відповідність до ЗУ від 15.04.2008р. «Про внесення змін до КК та КПК України, щодо гуманізації кримінальної відповідальності» та постановлено ОСОБА_6 вважати засудженим за ст. 15 ч.3, ст.289 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі.

08.10.2008р. Апеляційний суд Хмельницької області вирок змінив ухвалою та зазначив рахувати засудженому за ст.70 ч.1 КК України покарання у вигляді 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку : 07.02.2004 року. Кінець строку - 07.08.2017 року.

На підставі вимог ст. 82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, при умові, що засуджений став на шлях виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 , затвердженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_9 , ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.07.2007 року .Під час тримання в СІЗО м.Луцьк дисциплінарних стягнень та заохочень не мав .

З 04.03.2012 року відбував покарання в Замковій ВК № 58 в Хмельницькій області. За час перебування в установі допустив 22 порушення вимог режиму утримання і один раз заохочувався за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Хмельницькій області ( протокол № 21 від 06.11.2014 року) визначено середній рівень безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

В Стрижавську ВК № 81 прибув 01.12.2014 року. За час відбування покарання в даній установі засуджений ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, дотримується норм , які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи , за що тричі заохочувався. На виробництві установи не працевлаштований . Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Також виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, приймає активну участь у роботах із благоустрою установи , не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці., підтримує стосунки із іншими засудженими позитивної спрямованості.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягає по відбуттю ? строку покарання 07.08.2007 року. Протоколом № 19 від 09.08.2007 року комісією відмовлено, як особі як не стає на шлях виправлення.

Застосування ст..82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 строку покарання 07.02.2014 року. Протокол № 3 від 07.02.2014 року комісією відмовлено, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Умовно достроковому звільненню за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 строку покарання 22.03.2014 року. Протокол № 6 від 27.03.2014 року комісією відмовлено , як особі яка не стає на шлях виправлення.

Факт наявності дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_6 підтверджується довідкою начальника відділення СПС ОСОБА_8 , з якої вбачається, що в період часу з 04.02.2006 року по 21.08.2013 року засуджений ОСОБА_6 мав 22 дисциплінарні стягнення , що вказує про відсутність постійної належної поведінки за весь час відбування покарання.

Наявність в період часу з 26.10.2014 року по 03.07.2015 року заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці не спростовує висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо незаконної, необґрунтованої відмови в задоволенні заяви про застосування відносно нього, ст.82 КК України є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час не досяг тієї стадії, на якій подальше виправлення ОСОБА_6 можливе в умовах відбування більш м`якого виду основного покарання

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про застосування ст.82 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який відбуває покарання в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4