Справа № 214/2325/15-к
1-кп/214/355/15
У Х В А Л А
іменем України
30 листопада 2015 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження (№ 0004506 від 13.12.2014 року та №0000329 від 02.02.2015 року) за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження (№ 0004506 від 13.12.2014 року та №0000329 від 02.02.2015 року) за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Головуючим суддею на обговорення учасників судового засідання поставлено питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою до спливу двомісячного строку.

Прокурор у судовому засіданні просила продовжити на два місяці дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки продовжують існувати ризики визначені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків. Враховуючи, що всі потерпілі та частина свідків по кримінальному провадженню вже допитані, її підзахисний є інвалідом, має постійне місце проживання та реєстрації, у зв`язку з чим вона просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 з приводу доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2015 року продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 до 18 грудня 2015 року включно. Однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не завершено до спливу визначеного судом строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_9 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачуються, є особливо тяжким злочином.

З урахування вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, існують всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою на два місяці,оскільки судове провадження не завершено до його спливу, та не вбачає підстав для зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який.
Разом з тим, стан здоров`я обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, хоча судом і враховувалося при вирішенні питання про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , але вони не виключають ризиків зазначених прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, строком на два місяці, тобто до 29 січня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3