Справа № 308/347/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні матеріали провадження 11сс/777/33/16 за апеляцією адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2016 року.

Даною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області про накладення арешту на автомобіль GMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_1 , фактичним володільцем якого є підозрюваний ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вказаний транспортний засіб згідно постанови слідчого СВ Мукачівського ( з обслуговування м. Мукачева та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області від 09.10.2015 року автомобіль GMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом. Крім того, з клопотання слідує, що в автомобілі підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перевозили автомат з боєприпасами, а також заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет біту, прибули на місце вчинення злочину та втекли після вбивства ОСОБА_10 .

З клопотання прокурора вбачається, що 08.10.2015 року біля 23:30 години ОСОБА_9 , знаходячись на перехресті вулиць Трудова та Поперечна в м. Мукачеві Закарпатської області, діючи умисно, переслідуючи мотив помсти за образу, нанесену ОСОБА_10 , 1966 року народження, його сестрі - ОСОБА_11 та брату ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх кримінальну караність та наслідки у вигляді смерті людини, з близької відстані здійснив два постріли із автомату VZ-58 № НОМЕР_2 калібру 7,62 мм у ОСОБА_10 , який, побачивши зброю в руках ОСОБА_9 , намагався втекти, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення верхньої третини правого та лівого стегон на рівні кульшових суглобів, з ушкодженням брижі кишківника, дистального відділу тонкої кишки, сигмовидної кишки, магістральних судин, дирчастого перелому кісток тазу, зовнішньої та внутрішньої кровотечі з розвитком травматичного та гіповолемічного шоку, внаслідок яких ОСОБА_10 помер о 03:01 годині в операційному залі Мукачівської центральної районної лікарні при наданні йому медичної допомоги. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 344/2015 від 25.11.2015, виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді рани на рівні кульшового суглобу лівого стегна та рани на рівні кульшового суглобу правого стегна ( вхідної та вихідної вогнепальних ран, з раневим каналом, який їх сполучає), кишківника з наявністю наскрізного поранення дистального відділу тонкої кишки, з крововиливами по периферії, пошкодження магістральних судин у виді повного розриву правої клубової артерії та вени, лівої клубової вени, крижового венозного сплетіння, дирчастого перелому повздовжньої кістки тазу з утворенням множинних кісткових фрагментів в проекції ран, з крововиливами в підшкірну клітковину та оточуючі м`які тканини. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії вогнепального снаряда ( кулі) при пострілі з вогнепальної зброї, які такі, що небезпечні для життя в момент спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Крім цього, ОСОБА_9 у невстановлених осіб незаконно придбав вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини, а саме автомат VZ-58 № НОМЕР_3 калібру 7,62 мм, споряджений двадцятьма дев`ятьма патронами калібру 7,62 мм, два гвинтівочні патрони калібру 7,62 мм, тридцять чотири патрони Терен-3, оборонну осколкову гранату Ф-1, наступальну осколкову гранату РГД-5, наступальну осколкову гранату РГ-42. Вказані вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини ОСОБА_9 незаконно зберігав за місцем свого проживання в господарському приміщенні, розташованому па подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , а 08.10.2015 року автомат VZ-58 № НОМЕР_3 калібру 7,62 мм, споряджений 29 патронами калібру 7,62 мм незаконно перевіз зі схованки у автомобілі CMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , право на керування яким мав його батько - ОСОБА_8 , на місце події - перехрестя вулиці, Трудова та Поперечна в м. Мукачеві, де застосував як знаряддя умисного вбивства ОСОБА_10 . Відразу після вчинення вбивства, маючи на меті уникнути кримінальної відповідальності за незаконне поводження зі зброєю, ОСОБА_9 виніс її за межі свого проживання та сховав у безлюдних місцях неподалік свого місця проживання, а саме під східцями в нежитловій споруди без номеру, розташованої по вул. Канальній в м. Мукачеві та у нежитловій споруді, розташованій по вул. Пряшівській в м. Мукачеві біля АЗС Народна, де вони були знайдені 09.10.2015 та 12.10.2015 року в ході проведених оглядів.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2016 року щодо арешту майна та відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вказує на те, що клопотання про арешт майна згідно ч. 5 ст. 171 КПК України повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути повернено особі, у якої було вилучено. З матеріалів провадження вбачається, що автомобіль був вилучений слідчим 09.10.2015 року, а подання прокурора подано в січні 2016 року, що є порушенням вимог КПК України. Крім того, матеріали провадження не містять доказів того, що на транспортному засобі залишені сліди злочину, а передача автомобіля на відповідальне зберігання власнику може зашкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта на підтримання поданої апеляції, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь - якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 вказаних вимог законодавства не дотримався .

Слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано, що воно подане прокурором з порушенням вимог ч.5 ст. 171 КПК України, через 3 місяці після огляду та тимчасового затримання автомобіля, а не наступного робочого дня після огляду автомобіля, як передбачено законодавством.

З клопотання прокурора вбачається, що автомобіль GMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , фактичним володільцем є підозрюваний ОСОБА_8 , даний автомобіль підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 використовували, як знаряддя вчинених злочинів, перевозили у ньому автомати та боєприпаси, а також заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет біту. Крім того, згідно постанови слідчого автомобіль визнаний речовим доказом по справі.

Так, згідно ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Жодних даних про те, що автомобіль зберіг на собі сліди вчиненого діяння матеріали поданого клопотання не містять. Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника ОСОБА_7 , не вмотивував чому передача майна на відповідальне зберігання власнику є неможливою та передчасно прийшов до висновку про обґрунтованість поданого клопотання.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

В даному випадку ОСОБА_7 не є стороною в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в клопотанні не вказано, що автомобіль зберіг на собі сліди вчинених діянь, необхідні слідчі дії вже проведені, а тому апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим накладення арешту на майно ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною, обвинуваченою чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що полягає в обмеженні права користування та розпорядження своїм майно.

Оскільки клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 173 КПК України, а ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні є безпідставною, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є такими, що заслуговують на увагу, а ухвала слідчого судді такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.167-175, 407 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2016 року про накладення арешту на автомобіль GMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 - скасувати.

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області про накладення арешту на автомобіль марки GMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

Автомобіль марки GMC ACADIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_1 повернути власнику або її представнику за довіреністю.

Копію ухвали направити прокурору , що здійснює процесуальне керівництво прокурору відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: