АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 658/370/14-к
Провадження №11-кп/791/14/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України
19 січня 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.05.2014р. по кримінальному провадженню №0002838 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Каховка Херсонської області, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої 6.08.2007р. Тернопільським районним судом за ст.121 ч.1 КК України на 6 років позбавлення волі, 25.08.2011р. звільнена від відбування покарання на підставі ст.3 п.«в» Закону України «Про амністію (2011р.),

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_8
засуджена за ст.121 ч.1 КК України на 7 років позбавлення волі з відбування покаранням в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід обраний тримання під вартою. Початок строку відбування покарання відраховувати з 5.12.2013р., в строк відбування покарання зарахувати строк затримання з 3.12.2013р. по 4.12.2013р.

ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що вона 3.12.2013р. близько 20 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході раптово виниклої сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , умисно, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, нанесла потерпілому удар ножем по корпусу, в результаті чого спричинила останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення в черевну порожнину через передню черевну стінку, з пошкодженнями тонкого кишечника та брижейки кишечника, яке супроводжувалось внутрішньочеревним крововиливом, ускладненим геморагічним шоком, спричиненого гострим предметом, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани правої вушної раковини.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку суду через неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що її вина в інкримінованому злочині не доведена. З кваліфікацією за ст.121 ч.1 КК України не згодна. Судом не врахований стан її здоров`я. Просить вирок скасувати.

Вислухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_7 про підтримання поданої апеляційної скарги, про скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції; думку прокурора, про залишення апеляційної скарги обвинуваченої без задоволення, а вироку суду без змін; розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду.

Так, відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Цих вимог судом не дотримано.

Так, відповідно до ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині вироку належить зазначити: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно зі ст.291 ч.2 п.5 КПК України, обвинувальний акт, серед інших відомостей, має містити формулювання обвинувачення.

В порушення зазначених вимог закону, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 (т.1 а.п.2-4) вказано у чому підозрюється, а не обвинувачується остання. Не зважаючи на це, суд у підготовчому судовому засіданні не перевірив відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 ч.2 п.5 КПК України, як то передбачено ст.314 КПК України.

Згідно зі ст.6 ч.3 п.а) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950р., ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Таким чином, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом. Неконкретність обвинувального акту, коли в ньому не викладено обвинувачення, а замість цього в ньому міститься формулювання підозри порушує право особи на захист.

Відповідно до вимог ст.42 ч.2 п.3 КПК України, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника.

Відповідно до технічного запису судового процесу, обвинувачена, яка перебувала під вартою, у підготовчому судовому засіданні від 30.10.2014р. заявила про бажання мати захисника. Не зважаючи на це, суд вказане питання не вирішив.

Крім того, суд проігнорував той факт, що відповідно до вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6.08.2007р. (т.1 а.с.145-146), щодо ОСОБА_8 10.05.2007р. проводилась амбулаторна судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновків якої у обвинуваченої були виявлені розлади психіки та поведінки.

За таких обставин відповідно до ст.ст.332 ч.2 п.2 КПК України, суд повинен був призначити психіатричну експертизу для встановлення психічного стану обвинуваченої.

Відповідно до ст.52 ч.2 п.3 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою щодо осіб, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права.

Суд не дотримався вказаних вимог закону, чим порушив права обвинуваченої на захист, оскільки не залучив захисника у кримінальне провадження.

Вказані порушення закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що тягне за собою безумовне скасування вироку.

Таким чином, вирок щодо ОСОБА_8 на підставі ст.412 ч.1, ч.2 п.4 КПК України підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.415 ч.1 п.1 КПК України, має бути призначений новий розгляд в суді першої інстанції. В ході нового судового розгляду повинні бути усунуті вищезазначені порушення вимог закону, всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, в тому числі й ті, на які вказує обвинувачена, та ухвалено законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст.419 ч.1 п.3 КПК України, резолютивна частина ухвали суду апеляційної інстанції має містити рішення щодо запобіжного заходу. Обговорюючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченій, колегія суддів враховує репутацію обвинуваченої, яка характеризуються негативно, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, не має постійного місця проживання та роботи, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому вважає, що не змінилися ризики, того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зміна запобіжного заходу обвинуваченій на більш м`який не забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. При таких обставинах запобіжний

захід щодо обвинуваченої у виді тримання під вартою, повинен залишитись без змін, а строк тримання під вартою продовжений на 60 діб.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412 ч.1, ч.2 п.4 , 415 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.05.2014р. щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню №0002838 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.121 ч.1 КК України новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суддів зі стадії підготовчого засідання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 19.03.2016р.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :