11 грудня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

ОСОБА_6 , яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з викраденням чужого майна, і відбувала покарання, в період з 10 травня 2013 року по 27 серпня 2015 року, знову вчинила крадіжки чужого майна.
Так, 10 травня 2013 року, близько 14 ї години, перебуваючи в житловому будинку жителя села Скорики Підволочиського району Тернопільської області ОСОБА_7 обвинувачена, побачивши як потерпілий у шафі між одягом заховав гроші і вирішила їх викрасти.
Дочекавшись, коли потерпілий вийде на вулицю, викрала грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень і з місця вчинення злочину зникла, заподіявши останньому шкоду на вказану суму.
Крім того, 27 серпня 2015 року, близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_6 , господарство якої межує з господарством ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , побачивши, що ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в приміщення гаражу, розташованого на подвір`ї заніс півлітрову банку, в якій знаходилися грошові кошти, вирішила їх викрасти.
Знаючи, що потерпіла ОСОБА_5 на роботі, дочекавшись коли ОСОБА_8 вийде з гаража, скориставшись тим, що хвіртка на подвір`я і ворота в гараж були відкриті, зайшла на господарство потерпілої і викрала грошові кошти в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, які витратила на власні потреби.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину свою визнала повністю і пояснила, що в травні 2013 року, коли вона деякий час допомагала ОСОБА_7 по господарству, побачила де останній зберігає гроші. Скориставшись тим, що в кімнаті вона залишилася одна, викрала пачку грошей, які знаходилися на одній з полиць в шафі, купюрами по 2 гривні і вийшла з будинку. Викрадені гроші витратила на власні потреби.
Крім того, після звільнення з місць позбавлення волі, вона повернулася проживати в с. Скорики. Так як їх господарство і господарство потерпілої ОСОБА_5 межують, господарство, в якому вона проживає знаходиться вище, їй добре видно, що відбувається на подвірї сусідів.
В кінці серпня цього року, перебуваючи вдома, на своєму подвір`ї бачила як сусід ОСОБА_8 носив скляну банку, в якій були грошові кошти і зайшов з нею в приміщення гаража. Скориставшись тим, що сусід був в нетверезому стані, його дружини не було вдома, хвіртка і двері гаража були відкриті, зайшла на господарство і забрала гроші в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, які були в целофановому пакеті, лежали на землі з лівої сторони від входу в приміщення гаража і зверху були прикриті ганчіркою, які витратила на власні потреби.
Крім визнання вини самою обвинуваченою, її вина підтверджується також іншими доказами:
факт викрадення грошей з будинку ОСОБА_7 підтверджується заявою самої обвинуваченої, написаної нею власноручно 21 вересня 2015 року на ім`я начальника Підволочиського РВ УМВСУ в Тернопільській області; заявою потерпілого ОСОБА_7 від 05.11. 2015 року на ім`я головуючого по справі, в якій він просив справу вирішувати в його відсутності і підтвердив факт викрадення в нього грошей в сумі 200 гривень, та відшкодування завданих йому збитків; поясненнями свідка ОСОБА_9 - доньки потерпілого, яка, будучи допитаною в судовому засіданні повідомила, що ще в травні 2013 року з будинку її батька, 1928 року народження, який через похилий вік та поганий стан здоров`я не може з`явитися в судове засідання, сусідкою батька ОСОБА_6 , були викрадені гроші в сумі 200 (двісті) гривень, які на даний час батьку повернуті; протоколом огляду місця події від 22 вересня 2015 року з якого вбачається, що грошові кошти, які були викрадені з будинку потерпілого ОСОБА_7 , знаходилися на одній із полиць шафи для одягу, розташованої в одній з трьох кімнат; протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2015 року з участю ОСОБА_6 , яка показала і розповіла, де знаходилися викрадені нею грошові кошти і її покази повністю співпали з поясненням потерпілого та протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого від 22.09.2015 року.
Факт викрадення грошей з приміщення гаража ОСОБА_5 підтверджується також поясненням потерпілої, свідка ОСОБА_8 ; власноручно написаною 21 вересня 2015 року обвинуваченою на ім`я начальника Підволочиського РВ УМВСУ в Тернопільській області заявою; протоколом огляду місця події від 21 вересня 2015 року та таблицею ілюстрацій до нього; протоколом проведення слідчого експерименту від 06 жовтня 2015 року та фото таблицею до нього.
Таким чином, вина обвинуваченої повністю доведена і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, так як вона таємно викрала чуже майно.
Обираючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності і відбувала покарання в місцях позбавлення волі, думку потерпілої, яка при обранні покарання покладається на думку суду.
Обставинами, що пом`якшують покарання є: каяття обвинуваченої, добровільне відшкодування шкоди, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, суд вважає що обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілими не заявлявся.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати які становлять:
- 245,52 грн. - за проведення дактилоскопічної експертизи від 30.09.2015 №12/93/15.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався, однак, враховуючи, що обвинувачена раніше неодноразово судима , ніде не працює, а тому наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, суд вважає, що є підстави для обрання їй запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на неї таких обов`язків: не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає: с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області без дозволу прокурора та суду.
Оскільки ОСОБА_6 , яка вироком Підволочиського районного суду від 16 травня 2013 року була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого нею 02 лютого 2013 року ( викрадення грошей з будинку ОСОБА_7 вчинено нею10 травня 2013 року), тобто до постановлення цього судового вироку і повністю відбула призначене їй судом покарання, крадіжку грошових коштів з господарства ОСОБА_5 нею було скоєно 27 серпня 2015 року, і за викрадення грошових коштів 22 серпня 2015 року її було засуджено вироком Любарського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2015 року, до 4-х років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із 2-х річним іспитовим строком, тобто дані кримінальні правопорушення нею були вчиненні до постановлення останнього вироку, при призначенні їй покарання слід керуватися ч.1 та ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю вчинених нею злочинів).
Враховуючи розмір викраденого, відшкодування обвинуваченою завданих потерпілим збитків, а також строк покарання, визначений обвинуваченій останнім вироком, який ближчий до максимального 4 (чотири) роки позбавлення волі, суд приходить до переконання, що остаточне покарання слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом вчинення крадіжки грошей з будинку ОСОБА_7 10 травня 2013 року) 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ч 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, з урахуванням вироку Підволочиського районного суду від 16 травня 2013 року яким її було засуджено до 2-х років 6 місяців обмеження волі остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2-х років 6 місяців позбавлення волі і вважати його відбутим повністю.
-за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки грошових коштів з господарства ОСОБА_10 від 27 серпня 2015 року) - 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч. ч.1 і 4 ст. 70 КК України остаточне покарання з урахуванням вироку Любарського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2015 року визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту виконання вироку.
До вступу вироку в законну силу обрати засудженій ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання.
Покласти на засуджену такі обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області без дозволу прокурора та суду.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні потерпілими не заявлено.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом .

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: