Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/126/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0004002 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Магдебург Німеччини, українку, громадянку України, з вищою освітою, тимчасово не працюючу, не заміжню, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , переміщену з тимчасово окупованої території України до АДРЕСА_2 , фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судиму,

визнано винуватою та призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 35 457,57 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 4 116,06 грн.

Вирішено долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

Так, 12.05.2015 року близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_8 керувала автомобілем "Porsche Cayenne" реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись у світлу пору доби по вул. Шевченко в напрямку вул. Карла Маркса в м. Кіровограді, проявила особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавила себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. Виїжджаючи на перехрестя вул. Шевченко з вул. Пашутінською, яка є головною дорогою, порушила пункти 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 та 16.11 ПДР України відповідно до яких:

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.11 - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

А також, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", відповідно до якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком, не надала перевагу у русі водію автомобіля "Mitsubishi Colt 1.3", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_10 , який рухався по вул. Пашутінська в напрямку вул. Гагаріна в м. Кіровограді та допустила з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Mitsubishi Colt" ОСОБА_11 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого косого, уламкового перелому середньої третини правої ключиці, які викликали тривалий розлад здоров`я, а пасажиру цього ж автомобіля Про ОСОБА_12 , виставлений діагноз згідно наданої медичної документації - закрита тупа травма грудної клітини та забій грудної клітини, але за ступенем тяжкості не визначався, так як не підтверджений об`єктивною клінічною симптоматикою.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Однак до початку апеляційного розгляду захисник змінив вимоги своєї апеляційної скарги і просив вирок суду змінити і пом`якшити його підзахисній покарання, обмежившись вже відбутим терміном арешту, а саме 1 місяці 7 днів.

Вказує, що районним судом при постановлені вироку взагалі не взято до уваги жодної пом`якшувальної обставини. Так, ОСОБА_8 свою винну у вчиненні кримінального правопорушення і цивільні позови визнала повністю та відшкодувала шкоду по позову прокурора пов`язаного з витратами на лікування у лікарні потерпілої ОСОБА_11 , про що надала підтверджуючі докази, та повністю відшкодувала шкоду заявлену потерпілою ОСОБА_11 .

Також вказує і на те, що суд проігнорував, як доказ долучену до обвинувального акту копію розписки потерпілої ОСОБА_9 , про часткове відшкодування заподіяної їй шкоди в розмірі 3000 гри. Та не врахував, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості.

При цьому вважає, що судом правильно враховано, що по місцю проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, на обліках у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, на даний час ОСОБА_8 перебуває у стані вагітності, незважаючи на стан її здоров`я, суд призначив покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, що негативно позначилось на здоров`ї майбутньої матері, оскільки обвинувачену після проголошення вироку вночі госпіталізовано до пологового будинку ім. СВ. Анни м. Кіровограда на зберігання, через загрозу зривання вагітності. При сильному і повторюваному стресі в організмі вагітної жінки відбуваються зміни, які підвищують ризик викидня та передчасних родів. Тому, захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , та призначити їй більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав свою змінену апеляцію і просив вирок суду змінити, та пом`якшити ОСОБА_8 призначене районним судом покарання до 1 місяця 7 днів арешту, обмежившись вже відбутим нею строком арешту, думку прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу захисника та не заперечував пом`якшити обвинуваченій призначене покарання до фактично відбутого, з урахуванням наданих захисником документів про стан здоров`я обвинуваченої і добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду зміні, з таких підстав.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вона засуджена, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання правильно вказано у своєму вироку, однак належним чином не враховано те, що вона вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання - її щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяної шкоди за позовом прокурора і відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому помилково обрано обвинуваченій один із найбільш суворих видів покарання, передбачених санкцією ч.1 ст. 286 КК України, а саме у виді арешту.

Також, районним судом взагалі не мотивовано необхідність обрання обвинуваченій саме такого виду покарання, що пов`язаний з ізоляцією її від суспільства. Призначаючи обвинуваченій покарання місцевий суд врахував лише на думку прокурора, який просив призначити їй покарання у виді обмеження волі на 2 роки, яку підтримала потерпіла ОСОБА_9 . Разом з тим, суд взагалі проігнорував думку потерпілої ОСОБА_11 , яка у своїй заяві від 17.11.2015 року (т.2 а.п.74) просила суд суворо не карати обвинувачену ОСОБА_8 та застосувати до неї найменш суворий вид покарання, передбачений санкцією вказаної статті, а саме у виді штрафу, а також не безпідставно не врахував і надану суду розписку потерпілої ОСОБА_11 від 02.11.2015 року про повне відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди у розмірі 21 000 грн. (т.2 а.п.65).

Крім того, колегія суддів вважає необхідним врахувати і розписку потерпілої ОСОБА_9 від 21.12.2015 року про відшкодування їй ОСОБА_8 матеріальної шкоди у розмірі 33 000 грн. та стан здоров`я обвинуваченої на даний час, яка згідно наданих захисником до апеляційного суду документів з 17.11.2015 року і по 09.12.2015 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у пологовому будинку №2 ім. «Святої Анни» з діагнозом загроза переривання вагітності в термін 7-8 тижнів, а з 09.12.2015 року і по 24.12.2015 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у гінекологічному відділенні перинатального центру Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом вагітність 12-13 тижнів, загроза переривання вагітності, лейоміома тіла матки, та з 08.01.2016 року і по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні гінекологічному відділенні КУ «Пологовий будинок №1» з діагнозом - вагітність 15-16 тижнів, загроза переривання вагітності, міома матки та потребує подальшого стаціонарного лікування. А також, врахувати За таких обставин, колегія суддів вважає, що з урахуванням стану здоров`я обвинуваченої та її добровільним відшкодуванням потерпілій ОСОБА_9 заподіяної матеріальної шкоди, а потерпілій ОСОБА_11 повним відшкодуванням, як матеріальної так і моральної шкоди, є достатні підстави для пом`якшення їй призначеного районним судом покарання, обмежившись при цьому вже відбутим нею строком арешту з 17 листопада по 24 грудня 2015 року, тобто у виді 1 місяця 7 днів.

При цьому колегія суддів, враховує і те, що на момент постановлення зазначеного вироку, суду першої інстанції не було відомо про стан вагітності обвинуваченої, а тому вважає можливим залишити їй обраний районним судом вид покарання, але зменшити його розмір до вже фактично відбутого обвинуваченою, а саме до 1 місяця 7 днів арешту, оскільки обрання їй в даному випадку іншого виду покарання, у тому числі і найбільш м`якого, передбаченого санкцією ч.1 ст. 286 КК України, тобто у виді штрафу, призведе до того, що обвинуваченій буде призначено два види покарання за вчинення одного кримінального правопорушення, так як відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, що погіршить становище обвинуваченої, а це суперечить вимогам ч.2 ст. 404 КПК України, тому суд апеляційної інстанції за вказаних обставин справи позбавлений можливості прийняти таке рішення.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що змінена апеляція захисника повністю підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні, в частині пом`якшення обвинуваченій призначеного районним судом покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Змінену апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2015 року, стосовно ОСОБА_8 змінити та пом`якшити обвинуваченій призначене покарання, обмежившись вже відбутим покаранням у виді арешту строком 1 (один) місяць 7 (сім) днів.

У решті вказаний вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2