19.08.2015 №363/1896/15к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в залі судових засідань кримінальне провадження № 0001908 за обвинуваченням щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синяк Вишгородського району Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого Вишгородським районним судом Київської області 27.12.2013 року за ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07 грудня 2014 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 . В цей час до нього прийшов його сусід ОСОБА_5 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), який повідомив про те, що він проник до підсобного приміщення, що розташоване на території гуртожитку по АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , взявши викрадений останнім електрогенератор марки « Geko» завантажили його до автомобіля марки «Івеко» , який раніше винайняв ОСОБА_5 та повезли його для подальшої реалізації до с.Тарасовщина Вишгородського району Київської області , чим вчинили крадіжку вказаного електрогенератора та завдали потерпілому збитків на суму 2750 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив суду, що дійсно він 07.12.2014 року спільно з ОСОБА_5 взявши викрадений останнім електрогенератор завантажили його до автомобіля «Івеко» та повезли для подальшої реалізації в с.Тарасовщина Вишгородського району, де його продали та він отримав 200 грн. В скоєному чисто сердечно розкаюється, та просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з інкримінованими йому кваліфікуючими ознаками злочину та розміром завданої потерпілому матеріальної шкоди.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою прокурора, та обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин , чи добровільною та істинною є їх згода, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, і кваліфікує його злочинні дії за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, які сприяли вчиненню злочину, причини та умови, які сприяли вчиненню злочину, дані про особу винного, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку скоєного, думку потерпілого, у якого до обвинуваченого відсутні претензії, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, злочин вчинено на ґрунті відсутності самостійних заробітків, а також те, що він вчинив злочин під час відбування покарання на іспитовому терміні, тому суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити у вигляді позбавленням волі в межах санкції інкримінованого злочину.

Разом з тим, враховуючи, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив після постановлення відносно нього попереднього вироку, то при призначенні йому остаточного покарання підлягають застосуванню правила ст.71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків з врахуванням вироку Вишгородського районного суду Київської області від 27 грудня 2013 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 3 (три ) роки позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 управління Державного департаменту з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 січня 2015 року.

Речові докази по справі: електричний генератор «Geko», який переданий потерпілому ОСОБА_6 під розписку залишити у його володінні (том 2 а.с.24).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1