Справа № 148/2021/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2015 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду кримінальне провадження № 0000542 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерварка, Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
З метою крадіжки чужого майна ОСОБА_4 , 27.08.2015 приблизно о 03:20 год., прийшов на територію готельно-ресторанного комплексу по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 . Підійшов до підсобного приміщення вказаного комплексу та за допомогою камінця розбив скло віконної рами, після чого відкрив вікно і проник в середину.
З корисливих мотивів ОСОБА_4 , таємно, навмисно, викрав акумулятор «Альтек-6фм100АГМ», згідно висновку експерта № 784 від 28.08.2015, залишкова вартість становить 4 076 грн. та пристрій резервного живлення марки 900 К, № 5224, залишкова вартість становить 2 252,50 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6 328,50 грн.
Викрадені речі 28.08.2015 працівниками міліції вилучені у ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що він 26.08.2015 з 18:00 до 01:00 год. перебував в гостях у свого товариша ОСОБА_6 , потім згадав, що коли він працював на СТО біля готельного-ресторанного комплексу у с. Нестерварка Тульчинського району, бачив у підсобному приміщенні акумулятор та пристрій резервного живлення. Приблизно о 02:00 год. 27.08.2015, обвинувачений приїхав на мопеді свого тестя до готельного-комплексу, переліз через паркан, підійшов до підсобного приміщення, за допомогою камінця, який знайшов, розбив вікно та проник у приміщення, де відімкнув живлення у вказаній кімнаті, від`єднав акумулятор та пристрій резервного живлення. Потім, через вказане вікно виніс викрадені прилади до мопеда, погрузивши їх поїхав додому.
З ранку 28.08.2015 до нього приїхали працівники міліції, яким він добровільно видав викрадені речі.
В скоєному щиро кається. Цивільний позов визнав.
До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином на загальну суму 6778,50 грн., внаслідок чого визнаний цивільним позивачем.
Однак, до початку судового розгляду потерпілий подав заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі, і наполягав на задоволені позовних вимог щодо стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків заподіяних злочином, а саме: ремонт пошкодженого вікна у сумі 450 грн., а в частині інших позовних вимог, просив залишити без розгляду.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи характеризуючих особу обвинуваченого та понесених процесуальних витрат.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), що поєднане з проникненням у приміщення в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_5 , суд, з врахуванням встановленої у судовому засіданні вини обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженої накладної № 7 та квитанції до прибуткового касового ордеру № 17 від 15.10.2015, згідно яких ремонт склопакетів становить 450 грн., прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Так, стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає завдана матеріальна шкода у сумі 450 грн., як збитки завдані злочином.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку, щире каяття.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 , в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити останнього від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 384 грн.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, 124, 128, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373, 374, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін на строк 2 (два) роки.
Відповідно до п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні та на користь потерпілого ОСОБА_5 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у сумі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень.
Речові докази, а саме: акумулятор «Альтек-6фм100АГМ» та пристрій резервного живлення марки 900 К, № 5224, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: