ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3368/15-к
Номер рядка у звіті 34
15 січня 2016 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області, громадянина України, українця, працюючого фуражиром на ДП Агрофірма Іскра, освіта: середня, офіційно не одруженого, маючого на утримані чотирьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
що обвинувачується за ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 липня 2015 року близько 21.50 години водій ОСОБА_6 в порушення вимог дорожньої розмітки 1.1 та пунктів 2.3 б) та 2.9 а) Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем ВАЗ-2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі сполученням Софіївка - Гельмязів, на території Золотоніського району Черкаської області, зі сторони с. Софіївка у напрямку с. Гельмязів, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, ігноруючи дорожню розмітку 1.1 Правил дорожнього руху України, яка розділяла транспортні потоки протилежних напрямків, на які в`їзд заборонено, знаходячись на 2 км вказаної автодороги, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на велосипед, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/537/12 від 02.09.2015 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя: черепно-мозкову травму у вигляді забою речовини головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку та мозочка, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу в м`які тканини голови, крововиливу в білкову оболонку правого ока, синців, саден та забитої рани на голові у вигляді черепно-мозкової травма у вигляді перелому основи черепа, крововиливу під м`які мозкові оболонки півкуль мозку, мозочка та закриту травму грудної клітки у вигляді численних двосторонніх переломів ребер, забою обох легень, ушкодження лівої легені, саден та подряпин на грудній клітці, тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у вигляді закритого перелому шийки правого стегна, саден, синців та ран на кінцівках та тулубі, від яких 16 липня 2015 року, знаходячись в Золотоніській центральній лікарні, помер. Між отриманою черепно - мозковою травмою та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля ВАЗ-2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , а саме вимог дорожньої розмітки 1.1 та пунктів 2.3 б) та 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/340 від 22.09.2015 року, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті.
Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 15 липня 2015 року близько 21.50 год. він з ОСОБА_8 їхав на автомобілі ВАЗ-2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із с. Софіївки у с. Гельмязів, бо знайомий просив відвезти туди солярку і здати на автозаправку. Він дома вживав горілку (дві чарки), а на заправці вони випили пива. Коли їхали в с. Гельмязів, то поперду них їхав автомобіль, який обвинувачений почав обганяти. Дорогу бачив, хоча світло фар погане. Велосипедиста на зустрічній смузі не побачив, лише відчув удар. Вину визнає повністю, цивільний позов частково, по можливості буде відшкодовувати шкоду, просить суворо його не карати, має на утриманні чотирьох дітей.
Оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України враховуючи думку прокурора, потерпілої, її представника, захисника та обвинуваченого, якому роз`яснено, що при відмові дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлений можливості оспорювати їх у апеляційному порядку, на що обвинувачений наполіг на істинності своєї позиції щодо визнання вини та викладених обставин справи, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись вивченням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів та письмових доказів щодо цивільного позову.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_6 в судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особаю, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальних збитків та те, що має на утриманні малолітніх дітей.
Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікара-психіатра не перебуває.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 8 "Про внесення змін та доповнень до Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Саме з даних загальних визначень покарання, враховуючи посередні характеристики обвинуваченого, його схильність до вживання алкогольних напоїв, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а також з метою попередження злочинів у сфері дорожнього руху суд приходить до висновку про необхідність додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем роботи та проживання характеризується посередньо, наявність декількох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої обставин, схильність обвинуваченого до вживання алкогольних напоїв, враховуючи думку потерпілої щодо призначення міри покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального, з позбавленням права керувати транспортними засобами, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 . Та попередження нових злочинів.
Даний цивільний позов обвинуваченим ОСОБА_6 визнаний частково.
Суд, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди суд вважає, що матеріальна шкода потерпілою належним чином не стверджена, на що звертає увагу в письмових запереченнях обвинувачений, а тому задовольняє позовні вимоги щодо матеріальних збитків частково, в сумі 4000,0 грн., які визнані обвинуваченим та сплачені ним під час розгляду справи.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди суд приймає до уваги те, що потерпіла ОСОБА_4 дійсно переживала та переживає моральні страждання, що не потребує ніякого доказування, оскільки є загальновідомою обставиною, внаслідок загибелі її батька, життя якого обірвалось із-за злочинних дій ОСОБА_6 , а тому суд вважає розумним та справедливим задовольнити заявлений розмір моральної шкоди в сумі 400000,0 (чотириста тисяч) гривень, оскільки життя людини є безцінним, і моральну шкоду внаслідок загибелі близької людини неможливо оцінити, а тому суд погоджується з розміром моральної шкоди, визначеної самою потерпілою, бо загинула її рідна людина її батько, та стягує з ОСОБА_6 на користь потерпілої 400000 (чотириста тисяч) гривень в порядку відшкодування моральної шкоди.
Суд також вважає, що судові витрати по справі в сумі 3167 грн. 12 коп. за проведення експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .
На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 321, 323, 324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 обрати у виді тримання під вартою, взявши ОСОБА_6 під варту в залі суду негайно.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 кошти в сумі 400000,0 (чотириста тисяч) гривень в порядку відшкодування моральної шкоди. Враховуючи, що позовні вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди задоволені судом частково в сумі 4000,0 грн., які сплачені ОСОБА_6 на час ухвалення вироку, в задоволенні стягнення інших витрат матеріальної шкоди суд відмовляє. Стягнути з ОСОБА_6 кошти в сумі 3167 грн. 12коп. на користь державного бюджету в порядку відшкодування витрат за проведення експертиз. Речові докази: автомобіль ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед, яким керував ОСОБА_7 , що зберігаються на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Золотоніському ВП, передати у володіння законному власнику; марлевий тампон з речовиною бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт та на якому виконані пояснювальні написи, уламки предмета з полімерного матеріалу темно-сірого кольору, який знаходиться у сейф-пакеті № 2788422, частини лакофарбового покриття, які знаходяться у сейф-пакеті № 2788421, уламки предмета, з полімерного матеріалу, темно-сірого кольору, який знаходиться у сейф-пакеті № 3066878, що здані на зберігання в камеру речових доказів СУ УМВС України в Черкаській області знищити, одне взуття чорного кольору, яке знаходиться у сейф-пакеті № 1782728, кепка синього кольору з написом Партія Регіонів, яка знаходиться у сейф-пакеті № 2213170, що здані на зберігання в камеру речових доказів СУ УМВС України в Черкаській області, передати законному власнику; світловідбивач білого кольору з переднього щитка велосипеда, на якому на час ДТП рухався ОСОБА_7 , що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її вололінні. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, взятим під варту, протягом тогож строку з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Головуючий: ОСОБА_1