Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/23/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

адвоката - ОСОБА_3

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
05.01.2016 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим відділом Подільського УП ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0007724, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України. Предметом розслідування даного провадження є з`ясування обставин укладання 06.10.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також особою, яка представлялась його матір`ю - ОСОБА_4 , договорів позики та іпотеки.

Зазначає, що 02.12.2015 року вказані договори позики та іпотеки припинили свою дію, оскільки ОСОБА_5 , як позикодавець, отримав від ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах свого сина - ОСОБА_6 , повне повернення позики в сумі 259 915 грн.

Посилається на те, що під час здійснення вказаної нотаріальної дії та ознайомлення з відповідними документами, ОСОБА_4 стало відомо, що на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві спільної власності разом з її сином і яка, як вбачається, являлась предметом іпотеки за вищевказаним договором позики, накладено обтяження на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року, постановленої у справі № 758/12722/15-к.

Звертає увагу слідчого судді на те, що враховуючи факт повного виконання обов`язків, що виникали з умов договору позики від 06.10.2015 року, він, а також ОСОБА_4 та її син - ОСОБА_6 не безпідставно вважають, що на теперішній час потреба в подальшому застосуванні арешту на їх майно відпала.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 66, 174 КПК України звертається з даним клопотанням до слідчого суддя та просить постановити ухвалу, якою повністю скасувати арешт майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримують клопотання з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просять слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав заяву згідно якої просить провести розгляд клопотання про скасування накладеного арешту без його участі та вирішити його відповідно до вимог чинного законодавства.

Слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0007724 слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Подільського УП ГУ Національної поліції в м. Києві дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007724 від 18.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_8 від 18.10.2015 року про те, що 06.10.2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір та використовуючи попередньо підроблений паспорт з переклеєною фотокарткою, який виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представивши невстановлену слідством особу на ім`я ОСОБА_9 , як свою матір - ОСОБА_4 , після чого шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_5 , а саме склавши договір позики з іпотечним договором.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів кримінального провадження № 0007724 від 18.10.2015 року, 11.11.2015 року слідчим СВ Подільського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 до Подільського районного суду м. Києва було подано клопотання про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , з метою подальшого її збереження та не допущення зміни власника.

11.11.2015 року слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вищезазначене майно.

Частина друга статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади;

5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Згідно статті 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Слідчим суддею встановлено, що метою накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 було її збереження, недопущення зміни власника з метою забезпечення відшкодування потерпілому ОСОБА_5 завданої кримінальним правопорушення шкоди в розмірі 259 915 грн.

Згідно ж наданих адвокатом ОСОБА_3 слідчому судді документів, якими він обґрунтовує доводи свого клопотання про скасування арешту майна, 02.12.2015 року потерпілим ОСОБА_5 було складено нотаріально посвідчену заяву, якою він повідомив, що отримав від громадянки ОСОБА_4 , як Позичальника за договором позики, посвідченого ОСОБА_11 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.10.2015 року за реєстровим № 1768, повне повернення позики у розмірі 259 915,00 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 11 450,00 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят) доларів США. і таким чином вказаний договір позики припинив свою дію. Також у зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до п. 2 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», Іпотечний договір, посвідчений ОСОБА_11 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року за реєстровим № 1769, згідно з яким в якості забезпечення виконання зобов`язань по договору позики було передане нерухоме майно - квартира номер АДРЕСА_1 , також припинив свою дію (а.с. 10).
Крім того, потерпілим ОСОБА_5 в підтвердження вищезазначених обставин, а саме факту отримання від ОСОБА_4 суми грошових коштів в розмірі 259 915,00 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 11 450,00 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят) доларів США. в рахунок виконання Договору позики посвідченого ОСОБА_11 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.10.2015 року за реєстровим № 1768, було складено відповідну розписку (а.с. 11).
З викладеного можна зробити висновок, що шкода, яка була завдана потерпілому ОСОБА_5 вчиненим кримінальним правопорушенням, відшкодована в повному обсязі.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що санкція частини другої статті 190 КК України за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого якою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007724 від 18.10.2015 року, не передбачає такого виду покарання як конфіскація, а також в даних правовідносинах не може бути застосована спеціальна конфіскація.

Стаття 174 КПК України визначає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту вказаної норми КПК України вбачається, що законодавцем дійсно надано право підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна подати клопотання про скасування арешту. Єдиними ж підставами для скасування арешту є доведеність вказаними особами того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З системного аналізу зазначених статей кримінально-процесуального кодексу України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що особа, яка звертається із клопотанням про скасування арешту з майна повинна достовірно довести наявність в неї суб`єктивного права вимоги на пред`явлення вказаного клопотання, а також те, що відпала потреба в подальшому його застосуванні або те, що арешт накладено необґрунтовано, надавши в підтвердження зазначених обставин належні та допустимі докази.

Слідчим суддею встановлено та об`єктивно підтверджується наданими адвокатом ОСОБА_3 документами, якими він обґрунтовує доводи свого клопотання, що на даний час дійсно відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження № 0007724 як арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Однак адвокатом ОСОБА_3 не доведено наявності в нього суб`єктивного права на пред`явлення клопотання про скасування повністю арешту з майна виходячи з наступного.

Як вже зазначалося вище, законодавцем в статті 174 КПК України надано право підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню не є підозрюваним, обвинуваченим або представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а є власником майна, на яке накладено арешт.

В той же час як вбачається з наданих суду документів, а саме Свідоцтва про право власності на житло (а.с. 8), Довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9) та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 12-13), квартира АДРЕСА_1 на яку накладено арешт, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 (1/2) та ОСОБА_4 (1/2), тобто ОСОБА_4 не є одноособовим її власником.

Статті 316, 317, 319 ЦК України визначають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З системного аналізу вказаних норм чинного цивільного законодавства України можна зробити висновок, що власник має право володіння, користування, розпорядження лише своїм майном. Так само як власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання лише своїм майном.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку та на підставах визначених законом, має право ставити питання лише про скасування арешту з майна, яке належить на праві власності останній, а не всього майна на яке накладений арешт. Доказів того, що в нього наявні повноваження на представництво або захист іншого співвласника квартири, а саме ОСОБА_6 , що надавало б йому право пред`являти вимоги в його інтересах, слідчому судді не надано.

Зі змісту статей 26, 94 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя оцінивши надані сторонами докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 знайшло своє часткове доведення в судовому засіданні, а саме в частині відсутності на даний час потреби в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження № 0007724 як арешт майна, квартири АДРЕСА_1 , а також наявності в нього суб`єктивного права вимоги про скасування вказаного арешту лише в частині власності ОСОБА_4 , у зв`язку з чим воно (клопотання) підлягає частковому задоволенню, а накладений арешт на вказану квартиру частковому скасуванню, лише з 1/2 її частини, яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 23, 26, 84, 93, 94, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року у справі № 758/12722/15-к.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1