Справа № 4/1312/144/12 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 10/1390/330/12 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Данка В.В.,

суддів Гончарук Л.Я., Грищука В.О.,

з участю прокурора Марківа Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2012 року про обрання запобіжного заходу,

встановила:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2012 року задоволено подання помічника прокурора м. Львова ОСОБА_2 про обрання обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, українцю, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженому, раніше не судимому, не працюючому, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

запобіжного заходу взяття під ватру.

На цю постанову судді захисником ОСОБА_1 подано апеляцію, в якій він просить постанову змінити та обрати ОСОБА_3 запобіжний захід грошову заставу. Свої вимоги він мотивує тим, що суддя, обираючи обвинуваченому запобіжний захід взяття під варту, формально вказавши у постанові на тяжкість злочину та санкцію ч.2 ст.187 КК України, не врахував при цьому всіх обставин справи. Не було враховано, що предявлене ОСОБА_3 обвинувачення є первинним і не відповідає фактичним обставинам справи, з яких вбачається, що останній не був безпосереднім виконавцем злочину, не мав умислу на його скоєння, а лише підвіз іншого співучасника до місця злочину, ніякої попередньої змови на вчинення будь-яких насильницьких дій щодо потерпілого у них не було. Потерпілий до ОСОБА_3 ніяких претензій не має. У справі відсутні будь-які дані, що компрометують ОСОБА_3, відсутні будь-які дані про те, що він намагався чи буде намагатися ухилятися від органів слідства та суду, вчиняти будь-які злочини та перешкоджати встановленню істини у справі. Також не було враховано в повному обємі характеризуючи дані на ОСОБА_3, з яких вбачається, що він є молодою людиною, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, частково визнає себе винним, має на своєму утримання батька інваліда 1-ї групи, який потребує стороннього догляду. Це свідчить про те, що суд всупереч вимогам ч.2 ст.148 КПК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р. "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства" у своїй постанові належним чином не мотивував своїх висновків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляції, помічника прокурора м. Львова ОСОБА_2, думку прокурора про залишення постанови без зміни, а апеляції без задоволення, обговоривши наведені в апеляції доводи й перевіривши матеріали кримінальної справи № 142-0946 та судової справи № 4/1312/144/12, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановою слідчого слідчого відділення Личаківського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 21 березня 2012 року було порушено кримінальну справу за фактом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

09 травня 2012 року заступником начальника відділу СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

17 травня 2012 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_3 було затримано 09 травня 2012 року.

Судове рішення про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту постановлене з дотриманням вимог ст.ст.148,150, ч.1 ст.155, ст.165-2 КПК України.

Суддя правильно дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту, врахувавши при цьому особу обвинуваченого; тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі.

Колегія суддів вважає необґрунтованим покликання захисника на те, що при розгляді подання суд не врахував особу обвинуваченого. З матеріалів справи вбачається, що при розгляді подання слідчого суддя місцевого суду діяв відповідно до вимог ч.5 ст.165-2 КПК України: вивчив матеріали представленої кримінальної справи, допитав обвинуваченого, вислухав думку прокурора та захисника й виніс постанову /справа № 4/1312/144/12/.

Суддя обґрунтовано висловив побоювання про небезпеку переховування ОСОБА_3 від слідства та суду, чинення ним перешкод у встановленні істини у справі. Це в свою чергу є відповідними і достатніми підставами для застосування до особи такого запобіжного заходу як взяття під варту.

Таким чином при розгляді подання суддя з'ясував усі передбачені ст.ст.148,150, ч.1 ст.155 КПК України обставини, з якими закон пов'язує можливість обрання запобіжного заходу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції. Постанова судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2012 року про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2012 року про задоволення подання помічника прокурора м. Львова про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_1 без задоволення.

Судді: Данко В.В. Гончарук Л.Я ОСОБА_7

Оригінал ухвали.