Справа № 606/1455/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
03 серпня 2015 року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Микулинці Теребовлянського району, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, із вищою освітою, депутатом не являється, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
за ч.2 ст.240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23 червня 2015 року в ранішню пору доби ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, вирішив незаконно видобути корисні копалини загальнодержавного значення, які юзміщені в кар`єрі на території Різдв`янської сільської ради в межах населеного пункту с. Різдв`яни, Теребовлянського району.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 у вище вказаний період часу, попередньо взявши знаряддя для скоєння даного кримінального правопорушення: молоток, лопату, лом та 2 (два) зубила прибув до місця видобутку корисних копалин в кар`єр с. Різдв`яни, Теребовлянського району, в межах населеного пункту.
Знаходячись по місцю розташування даного кар`єру ОСОБА_4 , в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, не маючи спеціального дозволу, всупереч статтей 19, 20 Кодексу України про надра, статтей 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, використовуючи вищевказані господарські інструменти з наявного котловану видобув 0,5 метри кубічних каменю пісковику і 5 метрів квадратних кам`яної плитки із каменю пісковику.
Вказаною незаконною діяльністю ОСОБА_4 , займався в період з 09.00 години по 17.00 годину 23.06.2015 року, оскільки у вказаний період часу був викритий працівниками Теребовлянського МРВ УСБ України в Тернопільській області в скоєному кримінальному правопорушенні.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 240 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому, запевнив, що подібне більше не повториться та пояснив, що на даний час виготовляються дозвільні документи, хотів допомогти та допомагає церковній громаді с.Різдв`яне для встановлення огорожі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки ч. 2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, і особу обвинуваченого - раніше не судимий, і не притягався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а ткож що дії обвинуваченого після вчинення злочину свідчать про його каяття та переживання у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі чотириста /чотириста/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.
Речові докази у провадженні: 1 молоток, 2 металевих зубил, металевий лом, лопата, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області - знищити
Речові докази у провадженні: 0,5 кубічних метри каменю та 5 метрів квадратних кам`яної плитки , які знаходяться на майданчику зберігання транспортних засобів Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області, передати у дохід держави.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: