Справа № 443/181/16-к Провадження № 1-кп/443/28/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м.Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Жидачівського районного суду у відкритому судовому засіданні справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 20.01.2016 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня диина, непрацюючого, такого, що немає судимості, стосовно якого запобіжний захід не обирався,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю сторін:

обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 15 січня 2016 року приблизно о 22 год. у с.Підністряни Жидачівського району Львівської області, знаходячись у житловому будинку, в якому проживає ОСОБА_5 , з якою він підтримував близькі стосунки, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що остання спала, шляхом вільного доступу із шафи викрав гроші у загальній сумі 18300 грн., які у подальшому витратив на власні потреби, заподіявши на вказану суму матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 ..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та дав покази щодо обставин вчинення ним таємного викрадення 15.01.2016 року у нічний час під час перебування у житлому будинку ОСОБА_5 у с.Піддністряни грошових коштів у загальній сумі 18300 грн., які ним у подальшому були витрачені для власних потреб. Матеріальну шкоду потерпілій відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини за яких нею було виявлено викрадення обвинуваченим 15.01.2016 року належних їй грошей в загальній сумі 18300 грн. із шафи в одній з кімнат її будинку. Шкода їй відшкодована, просить обвинуваченого суворо не карати.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання, особу винного, який вперше вчинив умисний злочин, має постійне місце проживання та реєстрації та на утриманні одну малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують його покарання, суд при розгляді справи не встановив.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він є таким, що немає судимості.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності. Суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд підстав обирати не вбачає.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, предбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мімімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот ) гривень.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ________________________

16.02.2016