Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11-147/11
Категорія ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Ляшука В.В.

суддів: Слісарчука Я.А., Гузовського О.Г.

з участю: прокурора Сидоренка О.П

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 08 грудня 2010 року, яким засуджено,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого:

- 16.08.2004 року за ч.1 ст.185, ч.2 185 КК України на 2 роки обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 15.07.2005 року звільнений від покарання за Законом України «Про амністію» від 31.05.2005 року;

- 9.03.2006 року за ч.3 ст.186, ч.2 186, ч.3 185, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, за ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 20.09.2006 року за ч.2 ст. 186, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.01.2009 року не відбуте покарання замінено на 2 роки 7 місяців 29 днів обмеження волі;

- 7.08.2009 року замінено на 2 роки виправних робіт за місцем роботи засудженого з утриманням в доход держави 20% заробітку.

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі;

За ст. 70 КК України встановлено покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком суду і встановлено остаточне покарання - 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Початок строку покарання визначено рахувати з 8 грудня 2010 року. Зараховано в строк відбутого покарання перебування під вартою з 30 серпня 2010 року по 8 грудня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3395 гривень та на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 1 582 грн. 65 коп. судових витрат.

Речові докази: металевий прут, кепку, пляшку з-під пива постановлено знищити; тимчасове посвідчення залишити в матеріалах кримінальної справи; домашній кінотеатр марки «VPC», ТV-тюнер марки «DIGITAL» з пультом керування тюнером, пакувальні коробки від ТВ-тюнера і домашнього кінотеатру - залишити у потерпілого ОСОБА_3

Згідно з вироком 9 червня 2010 року, біля 17 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з ОСОБА_2 знаходився на березі річки Кам'янка, на відстані приблизно 200 метрів від Богунського мосту по проспекту Миру в м. Житомирі. В цей же день, час та місці у ОСОБА_1 виник злочинний умисел направлений на відкрите, повторне заволодіння чужим майном. З цією метою він застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого кулаком правої руки став наносити ОСОБА_2 удари по обличчю. Від нанесених ударів останній упав на землю. Тоді ОСОБА_1 ногами став наносити йому удари по тілу, нанісши біля 7-9 ударів. Такими своїми діями ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді синця на волосяній частині голови, 5 синців на обличчі, садно над верхньою губою, крововилив під слизисту оболонку верхньої губи, множинні садна на правому передпліччі, множинні садна на лівому передпліччі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.

Таким чином ОСОБА_1, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито, повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_2:

- шкіряну папку вартістю 120 грн.;

- модем вартістю 450 грн.;

- мобільний телефон марки «НТС», моделі Р-3470, вартістю 2700 грн., в якому знаходились:

- картка оператора мобільного зв'язку «Діджус» вартістю 25 грн.;

- флеш-карта додаткової пам'яті на 512 Мб., вартістю 50 грн.;

- флеш-карта додаткової пам'яті на 2 Гб., вартістю 50 грн.;

- студентський квиток на ім'я ОСОБА_2, курсові роботи, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, спричинивши ОСОБА_2 шкоду на загальну суму 3 395 грн.

23 серпня 2010 року, біля 23 години ОСОБА_1 з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття шибки вікна будинку №7 по вулиці Монтана в м. Житомирі проник у вказаний будинок та таємно, повторно викрав майно ОСОБА_3:

- домашній кінотеатр марки «VPC», вартістю 8700 грн.;

- ТV-тюнер марки «DIGITAL», вартістю 500 грн. з пультом керування тюнером, а всього викрав чужого майна на загальну суму 9 200 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції з доповненнями ОСОБА_1 посилається на те, що докази по справі були зібрані з порушенням процесуальних норм, висновок суду про те, що він був в стані алкогольного спяніння нічим не підтверджується, оскільки для такого висновку повинна була бути проведена медична експертиза, якої проведено не було. Судом не враховано, що потерпілий та свідки на момент скоєння злочину перебували в стані сильного алкогольного спяніння, що викликає сумніви щодо правдивості їх показів, а тому перелік викрадених речей у потерпілого може не відповідати дійсності. Вважає, що впізнання свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сфальсифіковано, оскільки він в дні впізнання знаходився в СІЗО № 8. Зазначає, що 30.08.2010 року під впливом фізичного та психологічного тиску, був змушений написати явку з повинною про злочин якого не скоював, вказує на незаконне затримання 28.08.2010 р. Процедура впізнання його потерпілим проведена з порушенням вимог закону, оскільки він був без шнурків та ременя, а тому явно відрізнявся від інших осіб. Тільки після впізнання о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 було предявлено постанову про затримання датовану 30.08.2010 року, та ознайомлено зі ст. 63 Конституції України та іншими правами.

Засуджений вважає, що окрім його показань у справі більше не має доказів його вини у скоєному злочині, а оскільки вирок не можу ґрунтуватися на припущеннях і вина повинна бути доведеною просить вирок скасувати, а справу закрити за недоведеністю його вини

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію з доповненнями, міркування прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст.365 КПК

України, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні грабежу та таємного викраденні чужого майна, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених доказів.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав та пояснив, що 9.06.2010 р. на березі річки Камянка, в м. Житомирі, після вживання з ОСОБА_2 пива, став завдавати йому удари, а коли він впав, викрав у нього папку. 23.08.2010 р. о 12 год. розбивши скло шибки у приватному будинку свого батька, проник в середину, та викрав домашній кінотеатр і тюнер, які збув таксисту. Причиною вчинення злочинів назвав нестачу грошей.

ОСОБА_1 на досудовому слідстві також визнавав свою вину та давав аналогічні показання, які узгоджують між собою та іншими доказами дослідженими судом.

Потерпілий ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що 9.06.2010 р. познайомився з засудженим, той запропонував випити пива, на що він погодився. Після цього, він відчув удар та впав, засуджений продовжив його бити по обличчю, витягнув у нього з руки папку, в якій був мобільний телефон та модем і втік.

Обєктивність показань потерпілого підтверджується заявою про вчинення злочину, від 09.06.2010 р., протоколом огляду місця події від 09.06.2010 р., висновком судово-медичної експертизи №2871, відповідно з яким у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на волосяній частині голови, 5 синців на обличчі, садно над верхньою губою, крововилив під слизисту оболонку верхньої губи, множинні садна на правому передпліччі, множинні садна на лівому передпліччі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я. /а.с.3-9,37/

При проведенні впізнання 30.08.2010 р., потерпілий ОСОБА_2 вказав на засудженого як на особу, що вчинила щодо грабіж 09.06.2010 р., /а.с. 46-49/

На засудженого, як на особу, яка залишилась з потерпілим розпивати пиво, також вказав при проведенні впізнання свідок ОСОБА_4 31.08.2010 року. /а.с. 66-69/

Колегія суддів підстав для визнання впізнання неналежним та недопустимим доказом не вбачає, доводи засудженого визнає безпідставними.

Як вбачається з відповідних протоколів, впізнання було проведено з дотримання вимог ст. ст. 174, 176 КПК України. Потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_4, перед початком впізнання вказали на особисті прикмети особи, яка вчинила злочин, в тому числі на наявність татуювань на руках та плечах, які були в послідуючому виявлені в ОСОБА_1

Винність засудженого у вчиненні крадіжки майна з помешкання свого батька підтверджується даними протоколів огляду місця події від 24.08.2010 р., при проведенні яких було виявлено розбиту шибку, металевий прут, чоловічу кепку та тимчасове посвідчення на імя ОСОБА_3 /а.с.87,94/

Даними протоколу огляду помешкання ОСОБА_6 13.09.2010 р., де був виявлений викрадений домашній кінотеатр та тюнер. /а.с.138/

При проведенні впізнання 22.09.2010 р., ОСОБА_6 впізнав по фотографії засудженого, та вказав, що саме ця особа 23.09.2010 р. близько 23 год. продала йому домашній кінотеатр та тюнер./а.с.167/

Доводи засудженого про те, що впізнання свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було сфальсифіковано, оскільки він у дні проведення цих слідчих дій був в слідчому ізоляторі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці слідчі дії проводились у його відсутність по фотографіях.

Не знаходять свого підтвердження при апеляційному розгляді справи також доводи засудженого про незаконне затримання, застосування незаконних методів слідства.

Так, прокуратурою м. Житомира було проведено перевірку за даними фактами та прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях працівників міліції ОСОБА_7, ОСОБА_8 складу злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 366 КПК України.

Не підтверджуються ці обставини і матеріалами кримінальної справи.

Засуджений згідно з матеріалами справи був затриманий 30.08.2011 р. /а.с.53/, будь-яких зауважень з приводу затримання не заявляв, від послуг захисника відмовився, висловивши бажання свої інтереси захищати самостійно, написав явку з повинною та в послідуючому, як на досудовому слідстві так і в суді давав послідовні показання, в яких визнавав вину у вчиненні злочинів.

За таких обставин, будьяких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, колегія суддів не знаходить.

Дії засудженого судом першої інстанції кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання засудженому суд дотримався вимог ст. 65 КПК України, врахував щире каяття та сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, наявність судимостей, сімейний стан.

Колегія суддів, вважає доведеною наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, оскільки в суді встановлено, що ОСОБА_1, перед вчиненням грабежу вживав з потерпілим спиртне.

Підстав для помякшення покарання засудженому колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2010 року щодо нього - без змін.

Судді: