Справа № 192/1558/15-к
Провадження № 1-кп/192/170/15
В И Р О К
Іменем України
"29" грудня 2015 р.смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000185 відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, що має базову середню освіту, холостого, судимого 13.11.2014 року Солонянським районим судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком на 100 годин,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , якого засуджено 13 листопада 2014 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, ухилився від відбуття даного покарання за наступних обставин.

16 грудня 2014 року вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області набрав законної сили та з розпорядженням суду був направлений для виконання до Солонянської кримінально-виконавчої інспекції Марганецького міжрайонного відділу управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

03 лютого 2015 року ОСОБА_4 інспектором КВІ був ознайомлений з порядком відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, а також попереджений про обов`язкову явку 09.02.2015 року до Олександропільської сільської ради для складання графіку виконання громадських робіт та їх виду.

У вказаний час ОСОБА_4 з`явився до сільської ради, де був під підпис ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на лютий 2015 року, відбувати які повинен був розпочати 10 лютого 2015 року. Згідно графіку ОСОБА_4 повинен був відпрацювати у лютому 2015 року 56 годин громадських робіт.

Обвинувачений до сільської ради для відбування покарання жодного разу не з`явився без поважних причин, чим умисно ухилився від відбування кримінального покарання, призначеного вироком суду у виді громадських робіт строком 100 годин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вищевикладені обставини скоєного ним злочину.

Показав, що його дійсно було засуджено вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року до 100 годин громадських робіт. У кримінально-виконавчій інспекції його ознайомили з порядком відбування цього покарання та попередили про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. Інспекція видала йому письмове направлення до Олександропільської сільської ради, яка повинна була визначити обсяг робіт та скласти графік їх відбування. 9 лютого 2015 року у сільській раді його було ознайомлено з графіком на лютий 2015 року, згідно якого він повинен був працювати по чотири години на день та відпрацювати у лютому 2015 року 56 годин. Він до виконання громадських робіт не приступив, бо «підроблявся» у іншому місці. З літа 2015 року він мешкав у м.Дніпропетровську, до виконання громадських робіт так і не приступив, оскільки йому стало відомо, що відносно нього вже було розпочате кримінальне провадження за ухилення від відбування громадських робіт.

Оскільки обвинувачений свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, врахувавши думку сторін кримінального провадження, керуючись положеннями ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Діяння ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, ухилявся від суду та оголошувався у розшук, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, обставини справи, які пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, що свідчить про його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не убачає.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту з частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 року, остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці 10 днів з триманням засудженого в умовах ізоляції.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий