Справа № 442/3320/15-к
Провадження № 1-кп/442/220/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 08.04.2015 року, відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.2 ст.384 КК України, -
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000701 від 08.04.2015 року, затверджений старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.2 ст.384 КК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта призначено підготовче судове засідання, в яке викликано учасників судового провадження.

Ознайомившись з обвинувальним актом та його додатками, вислухавши учасників судового засідання, суд вважає, що такий необхідно повернути прокурору з наступних підстав.

Положеннями пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Положеннями пункту 5 ч.2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 08.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, ОСОБА_4 28.04.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.2 ст.384 КК України.

Як зазначається у вказаному обвинувальному акті, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2014 року приблизно о 21.30 год ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , дізналась від ОСОБА_7 про скоєння особливо тяжкого злочину, передбаченого п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме, умисного вбивства ОСОБА_10 та його мами ОСОБА_11 . Не являючись членом сім?ї чи близьким родичем останніх, ОСОБА_4 умисно заздалегідь необіцяно приховала сліди особливо тяжкого злочину, а саме: випрала джинсові штани та футболку ОСОБА_7 зі слідами крові та приховувала золотий ланцюжок, який був зірваний із шиї ОСОБА_11 , а відтак, являється предметом, який здобутий злочинним шляхом.

Таким чином (у відповідності до обвинувального акту), ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразились у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України.

Як вбачається далі по тексту обвинувального акту, крім цього, ОСОБА_4 10.12.2014 року, перебуваючи в приміщенні службового кабінету №6 Трускавецького МВ ГУ МВСУ у Львівській області, розташованого в м.Трускавець, вул.Мазепи, 19а, при проведенні слідчої дії додаткового допиту свідка по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002603 від 09.11.2014 року за фактом умисного вбивства ОСОБА_10 та його мами ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, будучи офіційно і в законному порядку попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, діючи з прямим умислом, спрямованим на дачу завідомо неправдивих показань органу досудового слідства, з метою захисту підозрюваного ОСОБА_7 , повідомила:

- що їй нічого не відомо про обставини скоєння злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- коли вона 08.11.2014 року близько 19.30 20.00 год прийшла у квартиру до своєї баби, то у квартирі вже був ОСОБА_7 , який відчинив їй двері;

- про хід обшуку квартири її баби, вказавши, що перед обшуком до її квартири заходив працівник міліції; що понятих було залучено не перед початком проведення слідчої дії, а вже під час обшуку квартири.

Показання ОСОБА_4 суперечили фактичним обставинам справи та в подальшому були спростовані доказами, здобутими у ході досудового слідства.

Таким чином (згідно з обвинувальним актом), ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразились у завідомо неправдивому показанні свідка під час досудового розслідування, поєднаного з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України.

У сукупності ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.396, ч.2 ст.384 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000701 вбачається, що в ході досудового розслідування проведені процесуальні дії: допити (одночасні допити) свідків та обшук в ОСОБА_4 у кв. АДРЕСА_2 , допит підозрюваної ОСОБА_4 , надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування; а також прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення: внесення відомостей до ЄРДР, постанова про призначення групи прокурорів, постанова про виокремлення матеріалів, клопотання про проведення обшуку, ухвала слідчого судді про проведення обшуку, постанова про залучення захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_4 , доручення про вчинення процесуальних дій, пов?язаних із відкриттям матеріалів іншій стороні, повідомлення про завершення досудового розслідування, обвинувальний акт.
Таким чином, з вищенаведеного випливає, що ОСОБА_4 показань у судовому провадженні не надавала, а відтак, відсутній процесуальний документ, зокрема, рішення суду, яким би спростовувались чи підтверджувались покази останньої, надані на досудовому розслідуванні. Як і відсутнє рішення суду щодо встановлення вини у скоєнні особливо тяжкого злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 , що лягло в основу обвинувачення. ОСОБА_4 згідно обвинувального акту підозрюється у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, яким за фабулою обвинувачення є злочин, передбачений п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, та скоєний ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і про який вона дізналася від ОСОБА_7 .

Крім цього, як вбачається з фабули обвинувачення, ОСОБА_4 дізналась від ОСОБА_7 про скоєння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, а саме, умисного вбивства ОСОБА_10 та його мами ОСОБА_11 . Не являючись членом сім?ї чи близьким родичем останніх, ОСОБА_4 умисно заздалегідь необіцяно приховала сліди особливо тяжкого злочину. Також залишається незрозумілим вказівка слідчого на те, що ОСОБА_4 не являючись членом сім?ї чи близьким родичем останніх, а в даному випадку, ОСОБА_10 та його мами ОСОБА_11 , приховала сліди злочину, що є суттєвим для суті обвинувачення.

Отже, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення залишаються незрозумілими для здійснення підозрюваною (обвинуваченою) належного захисту, зокрема, незрозуміло якими процесуальними документами стверджується неправдивість показань свідка. Обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки викладене не в повній мірі та, як зазначалось, є незрозумілим.

Поряд з тим, положеннями пункту 4 частини 2 статті 291 КПК України визначено, що в обвинувальному акті необхідно зазначати прізвище, ім?я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. Однак, як вбачається з вищезгаданого обвинувального акту, в такому вказані лише ініціали слідчого та прокурора, а не їх прізвища, імена та по батькові, як встановлено вимогами закону.

Беручи до уваги викладене, вважаю, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000701 від 08.04.2015 року, затверджений старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.2 ст.384 КК України, не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 08.04.2015 року, відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.2 ст.384 КК України, Дрогобицькому міжрайонному прокурору.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки у розумні строки.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1