Справа180/2829/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працює, неповнолітніх дітей та інвалідів на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10.09.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 , ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;

- 23.11.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання поглинуто покаранням за вироком суду від 10.09.2009 року та призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 12.08.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.152 КК України. На підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі. 09.04.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10.06.2015 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 знаходився у третій секції п`ятого поверху гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де вживав спиртні напої разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого того ж дня, приблизно о 02 годині 55 хвилин, разом з ОСОБА_6 направився до кімнати № 62 третьої секції за місцем мешкання потерпілої, де, приблизно о 03 годині 10 хвилин, під час сварки з ОСОБА_6 , наніс їй три удари долонею правої руки по обличчю, при цьому лівою рукою тримаючи потерпілу за шию. Після чого потерпіла вирвалася з рук ОСОБА_4 та вибігла з кімнати на балкон, куди за нею вибіг ОСОБА_4 . Нахилившись до потерпілої, яка присіла на балконі, схопив її правою рукою за волосся і наніс один удар її головою о металеву конструкцію огорожі балкону, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 215-Е від 20.08.2015 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме поверхневої забитої рани в потиличній області голови посередині, ссадна на червоній каймі нижньої губи дещо ліворуч і червоній каймі верхньої губи ліворуч, поверхневі забиті рани на слизовій оболонці нижньої губи і верхньої губи праворуч, струс головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження на голові в даному випадку розглядаються в сукупності як єдина черепно-мозкова травма і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у скоєному розкаявся, суду пояснив, що дійсно вчинив інкримінуємий йому злочин при зазначених обставинах. Проти розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що останній не оспорює фактичних обставин справи, вказаних в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, визнає себе за ч.2 ст.125 КК України винуватим повністю, не наполягає на дослідженні інших доказів, які є у справі, і розуміє неможливість в подальшому оскаржити в апеляційному порядку визнані ним фактичні обставини справи, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, визнає недоцільним. Суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням доказів, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує те, що злочин, який вчинив останній, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України: рецидив злочину.

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, те що він раніше судимий, працює неофіційно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується нейтрально, а також те, що обвинувачений має непогашену судимість, суд дійшов висновку за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1