УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
07 грудня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Як зазначено в ухвалі слідчого судді ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що своїми умисними діями сприяв діяльності самопроголошеної «ДНР» у формі налаштування програмного забезпечення для трансляції каналу «Новоросія» та надання консультацій щодо його функціонування, вчинивши організаційне та інше (інформаційне) сприяння діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України.
24.11.2015 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано та йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України.
Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомості наявних доказів, даних про особу підозрюваного, а саме, що підозрюваний офіційно не працює і це зумовлює відсутність законного джерела доходів; соціальні зв`язки за місцем останнього місця проживання не є міцними, оскільки він неодружений, не має дітей та постійного місця роботи, не проживає за місцем реєстрації тривалий час, а без реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання мешкав у м. Бердичеві Житомирської області та з липня 2015 року у м. Боярка Київської області, виїжджав на тимчасово непідконтрольні території Донецької області, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України, тому згідно ч. 5 ст. 176 КПК України до нього запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту судового слідства, невірну кваліфікацію його дій.
При цьому, посилається на те, що будь-яких активних дій ОСОБА_8 спрямованих на організаційне забезпечення та сприяння тероризму він не здійснював, а їздив на територію Донецької області для заробітку, що не заборонено.
По даному кримінальному провадженню не встановлено ризиків, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 має намір переховуватися від слідства, вчиняти інші правопорушення, будь-яким чином перешкоджати слідству, впливати на свідків.
Зазначає про те, що підозрюваний не має закордонного паспорту, а тому виїхати за кордон не зможе, що було встановлено в судовому засіданні.
Також, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 тривалий час проживає разом із своєю матір`ю, братом та сестрою за адресою: АДРЕСА_1 . Має на утриманні матір - пенсіонерку та неповнолітню сестру, офіційно здійснював господарську діяльність як підприємець та додатково працював техніком на телеканалі «17» (проходив іспитовий термін). Хворіє хворобою підшлункової залози та виразкою шлунку.
На думку захисника, вказані обставини, свідчать про стійкі соціальні зв`язки підозрюваного.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вказує, що він має на утриманні матір - пенсіонерку, стабільне джерело доходів та офіційно зареєстрований підприємцем.
Також, зазначає, що по даному кримінальному провадженню не встановлено ризиків, які б свідчили про те, що він має намір переховуватися від слідства, вчиняти інші правопорушення, будь-яким чином перешкоджати слідству, впливати на свідків.
Вказує про упереджене ставлення слідчого, прокурора та слідчого судді, істотні порушення вимог процесуального закону при провадженні досудового розслідування, в тому числі його допиту у якості підозрюваного без захисника.
Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю доказів наведених в ухвалі, в тому числі легалізованими в установленому законом порядку матеріалами оперативно-технічних заходів (зняттям інформації з транспортних телекомунікаційних мереж), висновком експертного лінгвістичного дослідження від 20.03.2015 року, відповіддю ДП «Головного інформаційно-обчислювального центру державної адміністрації залізничного транспорту України» від 20.04.2015 року, даними протоколів огляду від 03.11.2015 року, 21.04.2015 року, 21.06.2015 року, 17.09.2015 року, 09.10.2015 року, 28.05.2015 року, протоколами допиту свідка, підозрюваних.
Слідчий суддя належним чином обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з цими висновками погоджується і колегія суддів.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, даних про особу підозрюваного, який характеризується негативно (а.с. 253), відсутності стабільного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, постійної зміни ним місць свого проживання, виїзду на тимчасово непідконтрольні території Донецької області, слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі підозрюваний, в тому числі розгляду справи упередженим судом, порушення права на захист колегія суддів не вбачає та вважає вказані доводи безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 користується послугами призначено йому за рахунок держави захисника, який приймав участь при його допиті у якості підозрюваного 24.11.2015 року, при розгляді клопотання слідчого підозрюваному роз`яснювалось право на відвід судді, однак таких клопотань сторона захисту не подавала, інших підстав, які б виключали участь судді у розгляді клопотання колегія суддів не знаходить.
Не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді і доводи апеляційних скарг про поганий стан здоров`я підозрюваного, наявність утриманців, оскільки ці обставини не зменшують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України та самі по собі не виключають можливості застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 22.01.2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: