Справа № 314/5391/15-к Провадження № 1-кп/314/341/2015
ВИРОК
іменем України
16.12.2015 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

- головуючого судді - ОСОБА_1 ,

- за участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, українця, який має базову загальну середню освіту, неодруженого, не працює, місце реєстрації та проживання : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.03.1995 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 86-1, ч.1 ст. 215-3, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 193 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 майна. 16.07.1996 року за ст. 9 Указу Президента України «Про амністію». строк покарання скорочено на ? частину; Звільнений 04.10.1997 року з Біленьківської ВК № 99 за відбуттям строку покарання;

-29.12.1998 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2, ч.3 ст. 140 КК України, з застосуванням ст. 42 КК України, до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна. Звільнений 01.07.2002 року з Оріхівської ВК №88 за відбуттям строку покарання;

-19.03.2003 року Запорізьким районним судом Запорізької області (з врахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 05.04.2004 року) за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту;

-07.12.2004 року Запорізьким районним судом Запорізької області (з врахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 06.04.2005 року) за ч.1 ст. 263 КК України, з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі; Звільнений з місць відбування покарання 08.05.2005 року);

-23.05.2006 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, з застосуванням ст., ст. 69, 70 КК України до 2 років 10 місяців 21 дня позбавлення волі; Звільнений з місць відбування покарання 30.03.2006 року;

-28.01.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі; Звільнений 07.05.2008 року з Оріхівської ВК № 88 Запорізької області за відбуттям строку покарання;

-11.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 21.07.2014 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області іспитовий строк відмінено і направлений для відбуття покарання у вигляді 2-х років обмеження волі; на підставі ч.1 ст. 72 КК України в строк покарання зарахований строк знаходження під вартою з 19.07.2014 року по 26.08.2014 року із розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі; Початок строку - 19.07.2014 року, кінець строку - 12.06.2016

- у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 390 КК України

ВСТАНОВИВ:

26.08.2014 року ОСОБА_6 , засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2013 року (з врахуванням ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року) до покарання у вигляді обмеження волі, прибув до Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області для відбуття призначеного покарання. Цього ж дня ОСОБА_6 був ознайомлений під розписку з «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (наказ №275 від 25.12.2003 року), порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі, а також попереджений про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за скоєння правопорушень.

Не беручи до уваги вищевикладене, 13.11.2014 року приблизно о 16год. 50 хв. ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги ст. 59 КВК України та р.6 п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, тобто встановлені правила проживання, в зв`язку з чим був затриманий працівниками адміністрації на МТФ с. Новософіївка Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області і відповідно до постанови від 14.11.2014 року був поміщений до ДІЗО установи строком на 3 доби, оскільки інші заходи впливу, які застосовувались до засудженого за вчинені ним дисциплінарні проступки, не вплинули на його поведінку.

09.07.2015 року приблизно о 07-30 годині ОСОБА_6 знову перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги ст. 59 КВК України та р.6 п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, тобто встановлені правила проживання, в зв`язку з чим був затриманий працівниками адміністрації на МТФ с. Новософіївка Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області та доставлений до чергової частини для надання письмових пояснень з приводу допущеного порушення, але надавати їх відмовився у категоричній формі, після чого відповідно до постанови від 09.07.2015 року був поміщений до ДІЗО установи строком на 10 діб.

12.08.2015 року приблизно о 09-00 годині ОСОБА_6 знову перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги ст. 59 КВК України та р.6 п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, тобто встановлені правила проживання, в зв`язку з чим був затриманий працівниками адміністрації на МТФ с. Новософіївка Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області і відповідно до постанови від 12.08.2015 року був поміщений до ДІЗО установи строком на 10 діб, оскільки інші заходи реагування, які раніше застосовувались до засудженого, - на поведінку останнього не вплинули.

Прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_2 18.11.2015 року було повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: систематичне порушення встановлених правил проживання, вчинені особою, засудженою до обмеження волі.

В підготовчому судовому засіданні надійшла угода про визнання винуватості, укладена 25.11.2015 року між прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Виходячи зі змісту даної угоди ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 390 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати в суді свою винуватість у зазначених діяннях.

Згідно угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 390 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2013 року (з врахуванням ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року), остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді беззастережно визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, від судового розгляду справи відмовився та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена з врахуванням вимог ст. 469 КПК України, оскільки має місце скоєння ОСОБА_6 злочину середньої тяжкості.

З врахуванням пояснень обвинуваченого суд переконався, що укладення угоди є добровільним, зазначена угода підписана прокурором та обвинуваченим, наслідки укладення та затвердження цієї угоди судом прокуророві та ОСОБА_6 роз`яснені та зрозумілі.

Отже, за вищевикладених обставин ОСОБА_6 може бути визнаний судом винним у скоєнні систематичного порушення встановлених правил проживання, вчинених особою, засудженою до обмеження волі, тобто у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. ст.390 КК України.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_6 узгодженого сторонами угоди виду та міри покарання, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий.

З врахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд вважає можливим призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2013 року (з врахуванням ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року), і остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Положеннями ч.1 ст. 475 КПК України передбачено, що, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 29, 100, 122, 314, 315, 373, 374, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.11.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001572 від 30.09.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 390 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 390 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2013 року (з врахуванням ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року), і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити чинним до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 18 листопада 2015 року.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням обмежень, визначених п.п.1,2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

16.12.2015