Справа №1-232/10 27.04.2010 27.04.2010 27.04.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-242/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Крутій Ю.П.
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої Погорєлової Г.М.

суддів: Пустовара М.Л., Дзюби Ф.С.

за участю прокурора Данчука В.М.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2010р., яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

-27.09.2004р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-24.12.2004р. цим же судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

-19.10.2005р. цим же судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого 13.08.2009р. за відбуттям строку покарання,

- засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6100 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Як вбачається з вироку суду 25 жовтня 2009 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4, будучи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 132 по вул.. Космонавтів в м. Миколаєві, із застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, повалив ОСОБА_3 на землю і наносячи удари по голові, відкрито заволодів золотими виробами останнього на загальну суму 6100 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, призначивши йому більш мяке покарання, так як на його думку суд при призначенні йому покарання не врахував обставини, що помякшують його вину, а саме: позицію потерпілого в судовому засіданні, який просив не застосовувати до нього реальну міру покарання та повне визнання своєї вини.

Крім того вказує, що його дії були спровоковані потерпілим і він вимушений був захищатися.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію та просив змінити вирок суду, помякшивши йому покарання думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, вина засудженого ОСОБА_2 у скоєнні злочину, за який його засуджено, доказана і апелянтом не заперечується, як і не заперечується кваліфікація його дій за ст. 186 ч.2 КК України.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу винного, який неодноразово судимий, характеризується позитивно, обставин, що обтяжують та помякшують покарання у тому числі і тих, на які посилається апелянт.

Доводи засудженого про те, що потерпілий спровокував конфлікт є надуманими і доказами не підтверджуються.

Підстав для зміни вироку и помякшення покарання, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2010 року відносно ОСОБА_5 без змін.

Головуюча

судді: