Провадження №1-кп/761/950/2015
В И Р О К
іменем України
15 грудня 2015 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0014546 від 26 грудня 2014 року,

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суходольськ м. Краснодона Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, 2005 року народження, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при наступних обставинах :

Так, 25 грудня 2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходився у дворі житлового будинку АДРЕСА_3 . З метою виїзду автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з двору будинку, ОСОБА_7 сів за кермо вказаного автомобіля та розпочав рух автомобілем в бік виїзду з двору заднім ходом.

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху, що введені в дію 1 січня 2002 року, ОСОБА_7 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, під час руху транспортного засобу заднім ходом на відрізку ділянки між 2 і 3 під*їздами будинку АДРЕСА_3 в Києві не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, не впевнився у відсутності пішоходів і під час руху заднім ходом по дворовій ділянці дороги задньою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №556 від 12 березня 2015 року: 1. при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 виявлено :

І. Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого №1934 від 25 грудня 2014 року КМКЛ №17:

садна м`яких тканин обличчя, «забої» м`яких тканин лобної ділянки зліва, забійні рани лівої кисті; переломи 4-6 ребер зліва (за даними рентгенологічного дослідження), проведено трахеотомію та пункції плевральних порожнин;

ІІ. Згідно даних розтину та лабораторних досліджень :

а) два рубці (загоєні забійні рани) на тильній поверхні лівої кисті, консолідовані переломи 3-6, 8,10 ребер зліва, «старі» крововиливи на очеревині на передній та задній стінках черева справа, сліди трахеотомії; б) нерівномірно виражений стенозуючий атеросклеротичний коронаросклероз з кальцинозом, спазм та недокрів`я артерій міокарда, атеросклеротичний дрібно- та середньо-вогнищевий кардіосклероз, велико- вогнищевий постінфарктний атеросклеротичний кардіосклероз ,нерівномірне мале кровонаповнення міокарду, повторний рецидивуючий інфаркт міокарду в некротичній стадії та набряк інтерстиція; мішкоподібна форма серця, плюскла консистенція та гіпертрофія міокарда; збільшення розмірів серця з розширенням його порожнин; порушення реології крові, набряк легень та речовини головного мозку; в ) двобічна гнійно-фіброзна абцедуюча пневмонія з ознаками сепсису (септикопіємії) з відсівами гнійників в нирки та міокард .

Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів),та згідно даних медичної документації і постанови, ОСОБА_8 отримав ушкодження при ДТП (пішохід).

Переломи ребер зліва, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за тривалим розладом здоров`я.

Забійні рани лівої кисті, мають ознаки легкого тілесного ушкодження ,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Садна обличчя, мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Всі виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 ,1946 року народження, настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка ускладнилася повторним рецидивуючим інфарктом міокарда з розвитком сердечної недостатності, на що вказує зазначене в пункті 1 ІІ.б), також малося фонове захворювання, вказане в пункті 1 ІІ в), яке в свою чергу сприяло настанню смерті.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Мерседес» ,державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 порушив п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 2.3 «б» : для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний : бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі ;

п. 10.9 : під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повністю та пояснив, що 25 грудня 2014 року ,близько 15 годин ,він керував транспортним засобом - автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 . Коли він здійснював рух автомобіля заднім ходом з двору будинку №56/7 по вул. Щербакова в м. Києві,то не впевнився у відсутності пішоходів, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху та не помітив пішохода, раніше йому невідомого ОСОБА_8 , який був інвалідом 1 групи, та скоїв на нього наїзд задньою частиною керованого ним автомобілю, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження,які віднесені до категорії середньої тяжкості. В скоєному щиросердечно кається.

Крім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість також підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами :

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що ОСОБА_8 є її батьком. Батько був інвалідом 1 групи, страждав на хворобу Паркінсона, переніс інфаркт,однак сам міг себе обслуговувати, самостійно пересуватися, виходив на вулицю. 25 грудня 2014 року її повідомили про те, що батька до дворі будинку АДРЕСА_3 , де він мешкав, збила машина. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями в результаті дорожньо-транспортної пригоди батько був направлений на стаціонарне лікування. У зв`язку з травмами отриманими під час ДТП, знаходженням протягом двох місяців на стаціонарному лікуванні, у батька загострилися його хронічні хвороби, спровоковані внаслідок ДТП, що призвели до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , які є аналогічними, що і показання потерпілої ОСОБА_4

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 грудня 2014 року,з якого вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є дворова територія по вул. Щербакова, будинок 56/7, в м. Києві, яка асфальтована. До протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди додано схему пригоди, на якій зображено схему дворової території будинку №56/7 по вул. Щербакова у м. Києві, місце розташування транспортного засобу - автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 . На схемі також відображені :пляма бурого кольору під транспортним засобом, краплі бурого кольору ;

- висновком Київської міської наркологічної лікарні « Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу швидкість реакції від 25 грудня 2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено ;

- висновком судово-медичної експертизи №556 від 12 березня 2015 року трупа ОСОБА_8 , відповідно до якої : 1.при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 виявлено :

І. Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого №1934 від 25 грудня 2014 року КМКЛ №17 :

садна м`яких тканин обличчя ,«забої» м`яких тканин лобної ділянки зліва ,забійні рани лівої кисті; переломи 4-6 ребер зліва (за даними рентгенологічного дослідження), проведено трахеотомію та пункції плевральних порожнин ;

ІІ. Згідно даних розтину та лабораторних досліджень :

а) два рубці (загоєні забійні рани) на тильній поверхні лівої кисті, консолідовані переломи 3-6,8,10 ребер зліва, «старі» крововиливи на очеревині на передній та задній стінках черева справа, сліди трахеотомії; б) нерівномірно виражений стенозуючий атеросклеротичний коронаросклероз з кальцинозом, спазм та недокрів`я артерій міокарда, атеросклеротичний дрібно- та середньо-вогнищевий кардіосклероз, велико- вогнищевий постінфарктний атеросклеротичний кардіосклероз, нерівномірне мале кровонаповнення міокарду, повторний рецидивуючий інфаркт міокарду в некротичній стадії та набряк інтерстиція; мішкоподібна форма серця, плюскла консистенція та гіпертрофія міокарда; збільшення розмірів серця з розширенням його порожнин; порушення реології крові, набряк легень та речовини головного мозку; в ) двобічна гнійно-фіброзна абцедуюча пневмонія з ознаками сепсису (септикопіємії) з відсівами гнійників в нирки та міокард.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів), та згідно даних медичної документації і постанови, ОСОБА_8 отримав ушкодження при ДТП (пішохід).

Переломи ребер зліва, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за тривалим розладом здоров`я.

Забійні рани лівої кисті, мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Садна обличчя, мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Всі виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 ,1946 року народження, настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка ускладнилася повторним рецидивуючим інфарктом міокарда з розвитком сердечної недостатності, на що вказує зазначене в пункті 1 ІІ.б), також малося фонове захворювання, вказане в пункті 1 ІІ в), яке в свою чергу сприяло настанню смерті.

Допитаний в судовому засіданні експерт Полив*яний В.М. підтвердив висновок проведеної ним судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_8 від 12 березня 2015 року, зазначивши ,що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня 2014 року, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які він відобразив у висновку та які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку з настанням його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; смерть ОСОБА_8 настала від загального захворювання - хронічної ішемічної хвороби серця, яка ускладнилася повторним рецидивуючим інфарктом міокарда з розвитком сердечної недостатності.

Доводи потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відносно того, що смерть їх батька ОСОБА_8 настала саме від ушкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 25 грудня 2014 року, не найшли свого підтвердження в ході судового засідання, оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, отриманими у передбаченому КПК України порядку, узгоджуються між собою та повно відтворюють обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачаються.

Крім того, у відповідності до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Аналізуючи здобуті докази у справі в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху ,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, у відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України, судом враховується не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, його щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, вчиненого з необережності, має на утриманні неповнолітню дитину, 2005 року народження, а також матеріали, що його характеризують, те що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, однак займається суспільно корисною працею.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу, при цьому суд вважає за можливе не застосовувати відносно обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Потерпілою ОСОБА_4 , до початку судового розгляду, пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Ухвалою суду від 19 серпня 2015 року в якості цивільного відповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна».

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Представник цивільного відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути цивільний позов у відсутності представника відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна».

При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено,що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо )володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до преамбули Закону України від 1 липня 2004 року №1961-1У «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із п.п. 9.1-9.3 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода,що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно із п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою ,розміщенням,утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням ,лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів .

Згідно із ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, якій зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як роз`яснено у п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки » особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди « №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в межах вимог та підстав наведених у позовній заяві, суд виходить з того, що у судовому засіданні, на підставі зібраних доказів встановлено, що порушення правил дорожнього руху водієм автомобілю «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням 25 грудня 2014 року, приблизно о 15 годин 00 хвилин, дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 ; водій ОСОБА_7 керував транспортним засобом на законних підставах маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб; цивільна правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес» , державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3902913 від 24 лютого 2014 року з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю -100000 гривень, заподіяну майну -50000 гривень, розмір франшизи -0; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості; настання смерті потерпілого ОСОБА_8 20 лютого 2015 року не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди,яка сталася 25 грудня 2014 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обов`язок по відшкодуванню потерпілій ОСОБА_4 майнової та моральної шкоди має нести Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» в межах ліміту страхової відповідальності, а ОСОБА_7 в межах сум, які не покриває страхова виплата.

З урахуванням викладеного, суд виходить з того, що потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 16352 грн. 21 коп., у відшкодування понесених судових витрат 4350 гривень, у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень. Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 19 серпня 2015 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» залучена до участі у справі у якості цивільного відповідача.

В обґрунтування позову потерпіла ОСОБА_4 посилається на те, що з вини водія ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом, забезпеченим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна», сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої її батько ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, знаходився на стаціонарному лікуванні з 25 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер у лікарні. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 їй спричинена матеріальна шкода в загальній сумі 16352 грн. 21 коп., яку складають витрати, пов`язані з придбанням за власні кошти ліків, медичних матеріалів, засобів для лікування батька у зв`язку з ДТП. Також вона понесла витрати, розмір яких складає 4350 гривень, пов`язані з поїздками до слідчого та на судові засідання, витрати, пов`язані з наданням їй послуг правового характеру в ході консультацій з приводу притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а також складання різного роду процесуальних документів. Крім того, внаслідок неправомірних дій винуватця дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала втрат немайнового характеру, що виразилося у фізичних стражданнях, пов`язаних з тривалим лікуванням батька під час його стаціонарного лікування, душевних стражданнях, пов`язаних з фізичним болем та стражданнями її батька під час перебування у лікарняному закладі у зв`язку з травмами отриманими під час ДТП протягом двох місяців, після чого загострилися його хронічні хвороби ,спровоковані внаслідок ДТП,що фактично призвели до його смерті,хвилювання у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя ,фізичні та душевні страждання, пов`язані з погіршанням стану її здоров`я внаслідок подій щодо лікування батька та його смерті, моральні страждання, пов`язані з тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого вона фактично втратила близьку їй людину, переживання. Розмір компенсації за завдану моральну шкоду вона оцінює в 100000 грн.

В підтвердження понесених ОСОБА_4 витрат пов`язаних з придбанням за власні кошти ліків, медичних матеріалів, засобів для лікування батька у зв`язку з ДТП надані письмові докази, а саме: фіскальні чеки, квитанції, які підтверджують обґрунтовані витрати, пов`язані з лікуванням, придбанням ліків і медичних препаратів для лікування її батька ОСОБА_8 внаслідок отриманих в ДТП ушкоджень, на загальну суму 16062 грн. 26 коп.

Суд не може прийняти в якості належних доказів фіскальні чеки ТОВ «Аптека доброго дня» : від 30.12.2014 року на суму 274 грн. 66 коп., від 30.12.2014 року на суму 16 грн.31 коп., від 30.12.2014 року на суму 50 грн.00 коп.,від 01.01.2015 року на суму 27 грн. 90 коп., відповідно до яких оплату за ліки проводилася не ОСОБА_4 , а іншими особами ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ).

Також ОСОБА_4 не надано суду ніяких доказів, які в свідчили про понесення нею витрат в розмірі 4350 грн., що складають витрати, пов`язані з поїздками до слідчого та на судові засідання, витрати, пов`язані з наданням їй послуг правового характеру в ході консультацій з приводу притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а також складання різного роду процесуальних документів, тому відсутні підстави для стягнення їх на користь потерпілої.

Враховуючи, що ОСОБА_4 документально підтверджуються витрати на лікування батька в розмірі 16062 грн. 26 коп. (т.1,а.с.99-113), то ця сума підлягає стягненню на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна».

З урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілої ОСОБА_4 , психоемоційних переживань, понесених нею внаслідок отримання її батьком тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиллях направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 15000 гривень, з яких відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» -5000 грн. підлягає стягненню на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», 10000 гривень - з ОСОБА_7 .

За зазначених обставин заявлений ОСОБА_4 цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.129, 368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 16062 гривні 26 копійок, у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1