У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вважає постанову від 16.09.2015р. незаконною, оскільки слідчий проігнорував та не дослідив факти, зазначені заявником у заяві про злочин, а також у протоколі допиту потерпілого. Так, слідчим не враховано те, що внесення змін до графіку чергувань не передбачено чинним законодавством; не має підтверджень того, що вносилися зміни до графіку чергувань добового наряду; слідчим не з`ясовано чому відсутній документ про зміни у складі добового наряду, відповідно наказу начальника міліції; не усунуто протиріччя в тому, що його було ознайомлено зі змінами у складі добового наряду, а звільнено було через те, що не заступив на чергування у складі слідчого-оперативної групи; слідчим не з`ясовано за що саме його було звільнено; співробітники міліції перевищили службові повноваження примушуючи його працювати у вихідний день. Просить скасувати постанову слідчого від 16.09.2015 року та зобов`язати прокуратуру Запорізької області поновити кримінальне провадження для проведення всебічної, якісної перевірки з урахуванням віх шести пунктів поданої скарги.
ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із судовою повісткою (арк. справи 12). 02.11.2015 від заявника надійшла заява про розгляд скарги без його участі (арк. справи 13).
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення скарги заперечує,зазначає, що слідчим проведено повне досудове розслідування, тому законно та обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим, підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 відсутні.
Під час досудового розслідування слідчим було допитано в якості свідка ОСОБА_6 про те, що він оскаржив в судовому порядку своє звільнення з ОВС. При ознайомленні в суді з матеріалами своєї особової справи він дізнався, що 17.06.2010 працівниками Мелітопольського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було складено акт про його відмову від підпису про ознайомлення зі змінами у несенні служби в добовому наряді. Однак, його ніхто до кабінету ОСОБА_7 не запрошував, зі змінами у несенні служби не ознайомлював, а також в акті не вказаний час його складання та не запрошені поняті. Крім того, внесення змін в графік чергувань не передбачено наказом МВС. Істотною шкодою для нього є те, що на підставі вказаного акту його було звільнено, бо він не заступив на чергування відповідно до змін в графік чергувань.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що в період часу з 2009 року по 2012 рік він працював на посаді заступника начальника Мелітопольського РВ ГУМВС начальником міліції громадської безпеки. Дільничний інспектор міліції ОСОБА_6 під час проходження служби зарекомендував себе працівником, який не бажав працювати і виконувати вимоги керівництва. До ОСОБА_6 були постійні претензії по роботі, в зв`язку з його низькою виконавською дисципліною. В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 неодноразово порушував дисципліну, відносно нього проводились службові перевірки і складались різні акти. Обставини надання документів ОСОБА_6 для ознайомлення та складання акту відмови його від підпису від 17.06.2010, він на теперішній час не пам`ятає. Однак, документи складені за формою і в акті підпис від його імені належить йому. Тому вважає, що відомості, викладені в акті, відповідають дійсності, бо він ніколи не підписував актів з відомостями, які не відповідають дійсності. ОСОБА_6 дійсно відмовлявся від підпису, тому і було складено відповідний акт, бо іншим способом підтвердити факт відмови, вони не могли. Крім того, сам по собі цей акт не несе ніяких наслідків, а ОСОБА_6 був звільнений з ОВС не за це окреме порушення, а в зв`язку з неодноразовими порушеннями дисципліни.
Допитаний в якості свідка колишній начальник сектору дільничних інспекторів міліції Мелітопольського РВ ГУМВС ОСОБА_8 дав свідчення аналогічні зі свідченнями ОСОБА_7 .
Допитаний в якості свідка колишній старший інспектор СКЗ Мелітопольського РВ ГУМВС ОСОБА_9 пояснив, що наразі не пам`ятає обставини складання акту відмови ОСОБА_6 від підпису від 17.06.2010. Однак підтверджує, що під час роботи ОСОБА_6 відносно нього проводилось декілька службових перевірок і могли складатися різні акти. Його, як працівника, який постійно перебуває на робочому місці могли запрошувати для участі в складанні такого акту. Він пам`ятає, що був такий факт, коли в кабінеті у ОСОБА_7 працівнику надавали документи для ознайомлення, а той відмовився розписатися, що він із ними ознайомлений. Він був присутній при даному факті. Однак, на теперішній час він не пам`ятає, з якими саме документами знайомили працівника і чи був це ОСОБА_6 чи інший працівник. ОСОБА_9 стверджує, що в акті стоїть його підпис, тому викладені в ньому відомості відповідають дійсності.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що з 2008 року по 2012 рік він працював на посаді начальника штабу Мелітопольського РВ ГУМВС. В кінці кожного місяця він складав графіки чергувань працівників на наступний місяць, який затверджувався начальником РВ. Ці графіки вивішувались в черговій частині і всі працівники із ними ознайомлювались. В зв`язку з тими чи іншими обставинами та з метою посилення несення служби, могли вноситись зміни в графік чергувань. Внесення змін в графік чергувань відноситься до компетенції начальника райвідділу, відповідно до його повноважень керівника. Такі зміни можуть робитись через хворобу, відрядження працівників або в зв`язку зі зміною оперативної обстановки в районі та з необхідністю посилити охорону громадського порядку.
Витребувано та долучено до кримінального провадження:
- копію розпорядження Мелітопольського РВ від 16.06.2012 №213рп «Про внесення змін до графіку чергувань особового складу Мелітопольського РВ ГУМВС», відповідно до якого, в зв`язку з проведенням на території Мелітопольського району оперативно-профілактичних заходів щодо оздоровлення криміногенної обстановки та забезпечення громадської безпеки на території району. Відповідно до вказаного розпорядження заступнику начальника РВ ОСОБА_7 доручено розробити графік несення служби особового складу, внести зміни у графік чергувань особового складу на червень 2010 та залучити до складу СОГ працівників служби дільничних інспекторів міліції, в зв`язку з великою завантаженістю працівників, які заступають на добове чергування. Згідно з даним розпорядженням ОСОБА_6 в різні дні було включено як до складу СОГ так і до груп по охороні громадського порядку;
- копію акту від 17.06.2010 про те, що ОСОБА_6 було запропоновано ознайомитися зі змінами щодо несення служби у добовому наряді згідно розпорядження начальника РВ від 16.06.2010 №213рп, ОСОБА_6 відмовився від підпису;
- копію списку особового складу Мелітопольського РВ ГУМВС задіяного на території Мелітопольського району з 16 по 30.06.2010, затвердженого 16.06.2010 начальником Мелітопольського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 ;
- копію висновку від 15.07.2010 службового розслідування факту систематичного порушення службової дисципліни ДІМ ОСОБА_6 , згідно з яким даний факт знайшов своє підтвердження.
- висновок від 20.12.2014 службового розслідування, згідно з яким відомостей, викладених у зверненні ОСОБА_6 щодо неправомірних, на його думку, дій працівників Мелітопольського РВ ГУМВС України в Запорізькій області свого об`єктивного підтвердження не знайшли;
- копію наказу ГУМВС України в Запорізькій області від 15.07.2010 року №902, яким за систематичне порушення службової дисципліни ДІМ ОСОБА_6 звільнено з ОВС;
- копію виписки з наказу ГУ МВС України в Запорізькій області від 13.08.2010 №264о/с, згідно з яким ОСОБА_6 звільнено з ОВС в запас ЗСУ з 13.08.2010 року на підставі п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України;
- копію ухвали Вищого адміністративного Суду України від 29.01.2013 про залишення касаційної скарги ОСОБА_6 без задоволення, а постанову та ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2010 р. і 15.12.2010. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2011. у справі за позовом ОСОБА_6 до ГУ МВС України в Запорізькій області, Мелітопольського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про поновлення на публічній службі без змін. Судом в ухвалі зазначено, що наказом начальника ГУМВС України в Запорізькій області від 15.07.2010 №902, встановлено факт невиходу 19.06.2010 позивача на чергування в складі СОГ, відповідно до розпорядження начальника РВ від 16.06.2010. В подальшому наказом ТВО начальника ГУ МВС України в Запорізькій області від 13.08.2010 №264о/с позивача звільнено з ОВС в запас ЗСУ з 13.08.2010 на підставі п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України за порушення дисципліни. Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив з того, що в ході службового розслідування встановлено факт невиходу позивача на службу та порушення службової дисципліни.
Постановою слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 21.11.2014 кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (арк. 110 113 кримінального провадження).
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015 року вказана постанова слідчого від 15.04.2015 року скасована, матеріали кримінального провадження повернуто прокурору Запорізької області для продовження досудового розслідування.
Скасовуючи постанову слідчого судді від 15.04.2015р., суд апеляційної інстанції зазначив, що під час допиту в якості свідка 26.04.2014, ОСОБА_6 повідомив, що вчиненим кримінальним правопорушенням йому було завдану шкоду, яка полягає у звільненні з ОВС. Незважаючи на це, після того, як було розпочато досудове розслідування ОСОБА_6 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого вручено не було, в якості потерпілого у кримінальному провадженні допитано його не було і слідчим на вимогу ч. 3 ст. 55 КПК України процесуальне рішення про відмову у визнанні його потерпілим, яке може бути оскаржено до слідчого судді, винесено також не було. Наведене, як вважає колегія Апеляційного суду Запорізької області, є істотним порушенням прав ОСОБА_6 під час проведення кримінального провадження. Вказане порушення вимог процесуального закону спростовує факт повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, законність та обґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження.Оскільки відновити порушені процесуальні права особи після закриття кримінального провадження неможливо, постанова слідчого підлягала скасуванню із поверненням кримінального провадження для продовження досудового розслідування (арк. справи 15 18).
Як зазначено слідчим у постанові від 16.09.2015р. про закриття кримінального провадження, 20.07.2015 на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015р., ОСОБА_6 допитаний в якості потерпілого, підтвердив свої свідчення, надані при допиті в якості свідка, а також показав, що вважає, що в акті відмови від підпису необхідно було вказати час його складання та запросити понятих, хоча йому і невідомо, чи передбачене це чинними нормативно-правовими документами. Також вважає, що фактично графік несення чергувань складений не був, бо ОСОБА_7 розробив якийсь «список особового складу», а він вважає, що неможна вважати цей список змінами до графіку чергувань. Крім того, вважає, що суттєва шкода полягає у тому, що він був звільнений через те, що нібито не заступив на чергування, відповідно до зміненого графіку (арк. 2 постанови). ОСОБА_6 вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого (арк. справи 134 135). Покази ОСОБА_6 зафіксовані відповідним протоколом допиту потерпілого від 20.07.2015 (арк. 136 139 кримінального провадження).
Своє рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що складання акту про відмову від ознайомлення з розпорядженням про внесення змін до графіку чергувань особового складу Законодавством не передбачено і не встановлена заборона складати акти про відмову від ознайомлення співробітників органів внутрішніх справ з певними документами. Саме складання акту від 17.06.2010 про відмову ОСОБА_6 від підпису не потягло жодних наслідків, в тому числі істотної шкоди. Враховуючи те, що доводи ОСОБА_6 про перевищення службових повноважень співробітниками Мелітопольського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при складанні вищезазначеного акту під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані, зібраними матеріалами та дослідженими нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим в діях вказаних осіб відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.365 КК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження. Згідно п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності події кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Керуючись ст. 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1