Справа № 645/8245/15-к
Провадження № 1-кп/645/151/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, незаміжньої, не офіційно працює перукарем, що має середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 15 липня 2015 року, приблизно о 19 годині, знаходилася за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, зумовлених агресивною поведінкою ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .. З метою реалізації даного умислу, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 направилася до кухні вищезазначеної квартири, взяла зі столу кухонний ніж із рукояткою білого кольору у праву руку та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи нанести тілесні ушкодження потерпілому, нанесла ОСОБА_8 один удар ножем в область грудної клітини з лівої сторони, спричинивши йому, згідно висновку судово медичної експертизи № 655-А/15 від 14.08.2015 року, колото різане поранення грудної клітини зліва, що проникає до плевральної порожнини та супроводжується внутрішньо плевральною кровотечею, яке утворилося від одноразової дії гострого колюче ріжучого предмету. За ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 , посилаючись на щире каяття, визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та пояснила суду, що 15 липня 2015 року, приблизно о 19 годині, вона знаходилася у своєї подруги ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 разом де також знаходився ОСОБА_8 .. Між нею та ОСОБА_8 виник конфлікт через ревнощі з боку ОСОБА_8 відносно неї, який поводився дуже агресивно, в ході якого ОСОБА_4 направилася до кухні вищезазначеної квартири, взяла зі столу кухонний ніж із рукояткою білого кольору у праву руку та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи нанести тілесні ушкодження потерпілому, нанесла ОСОБА_8 один удар ножем в область грудної клітини з лівої сторони.
Враховуючи, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» та у КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» не перебуває, незаміжня, не офіційно працює перукарем, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ).
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на викладене, з урахуванням вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання, встановлених та визнаних судом, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також за наявності позитивних даних про особу обвинуваченої, які у своїй сукупності свідчать про можливість виправлення засудженої без відбування реального покарання, суд вважає необхідним і обґрунтованим застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України щодо її звільнення від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. Така міра покарання та зазначений вид звільнення від його відбування з випробуванням, на думку суду, є необхідною і достатньою для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів, тому відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Цивільний позов, заявлений прокурором прокуратури Фрунзенського району м. Харкова в інтересах держави в особі КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, на особу, яка вчинила злочин, покладено обов`язок відшкодувати закладові охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної самооборони або в стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно з вимогами ст. 1206 ЦК України, сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, в сумі фактичних витрат з особи, що скоїла злочин, тобто обвинуваченої по справі ОСОБА_4 .
Згідно з довідкою комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної дороги ім. проф. О.І. Мещанінова», потерпілий від даного злочину ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми з 15 по 24 липня 2015 року. Загальна вартість витрачених державних коштів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 становить 2 640,74 грн., що підтверджується розрахунком. Вказаний розрахунок проведено відповідно до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Згідно з цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому на лікуванні перебуває потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
У обвинуваченої ОСОБА_4 термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 21.09.2015 року.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 491,04 грн., пов`язані з проведенням експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання звільнити з випробувальним строком на 3 (три) роки.
Керуючись ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі Українина постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично проходити реєстрації у вказаних органах.

Цивільний позов прокурора задовольнити.
Речові докази - паперовий згорток, в якому міститься ніж загальною довжиною 276 мм, клинок ножа виготовлений з металу світло сірого кольору, довжина клинка 167 мм, ширина в середній його частині 19 мм, максимальна товщина 1 мм, клинок однолезвійний, з двостороннім заточуванням, руків`я прямокутної форми, виготовлене з полімерного матеріалу білого кольору, довжина руків`я 110 мм, ширина в середній частині 20 мм, товщина середній частині 12 мм; картонну коробку, в якій міститься килим сіро жовтого кольору, які зберігаються в приміщенні Фрунзенського відділення Орджонікідзевскього відділу поліції ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1