Справа № 629/4368/15-к
Номер провадження 1-кс/629/673/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.11.2015 р. слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 підозрюється у опорі представникові влади під час виконання ним службових обов`язків та у викрадені чужого майна з наступних підстав.

Так, у провадженні відділу ДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 1696 від 21.09.2007 року, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-734, виданого 19.06.2007 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 майна на користь СВК ім. Суворова Близнюківського району Харківської області, а саме: трактора К-701, трактора Т-15, комбайна МКК-6, завантажувача СПС-4,2, культиватора, двох плугів ПН-5,35 на загальну суму 86669 грн. Вказане виконавче провадження перебувало на виконанні головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_5 , який відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про державну виконавчу службу" є представником влади з відповідними повноваженнями щодо примусового виконання судових рішень, постановлених іменем України у порядку, передбаченому законом, тобто наділений правом у межах своєї компетенції висувати вимогу та приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами.

24.10.2007 року близько 10 години головний державний виконавець ВДВС ОСОБА_5 спільно з представником стягувача ОСОБА_6 , оцінщиком майна ОСОБА_7 працівниками Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою виконання зазначеного рішення прибув до току по АДРЕСА_2 , на території якого знаходилося вище зазначене майно. Перебуваючи у зазначеному місці, ОСОБА_5 оголосив ОСОБА_4 постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2007 року витребування з його незаконного володіння зазначеної техніки. ОСОБА_4 будучи ознайомлений з постановою державного виконавця діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, у вигляді посягання на суспільні відносини, що забезпечують нормальну законну діяльність органу державної влади та особисту недоторканість її представників і бажаючи їх настання, з метою перешкоди виконання рішення суду про витребування з його незаконного володіння вищезазначеного майна, з корисливого мотиву, при намаганні ОСОБА_5 пройти на територію току, чинив йому активну фізичну протидію - опір. Діючи умисно, ОСОБА_4 з застосуванням фізичного насильства схопив ОСОБА_5 за руки, утримував за одяг, перешкоджаючи у такий спосіб прослідувати на територію зернотоку для виявлення майна, яке підлягало стягненню, що призвело до невиконання судового рішення.

Крім того, вранці 28.11.2011 року ОСОБА_4 стало відомо, про те, що на полі контур № НОМЕР_1 , засіяному озимою пшеницею, яке він орендує на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області пасуться гуси, які належать громадянам села. Отримавши цю інформацію, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення цих гусей. Діючи з корисливого мотиву, з метою наживи ОСОБА_4 , близько 10 години приїхав на вказане поле, розташоване поблизу с. Шатівка Лозівського району Харківської області та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння - таємного викрадення чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, автомобілем ВАЗ - 212140 "Нива" державний номерний знак НОМЕР_2 , умисно подавив 30 гусей та став завантажувати до вказаного автомобіля, тобто таємно їх викрадати у такий спосіб. Під час вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна, його дії були помічені власником гусей - ОСОБА_12 , яка впізнала його та вимагала припинити вчинення злочину. ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги ОСОБА_12 , 1948 р.н., яка є особою похилого віку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння - відкритого викрадення чужого майна, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи відкрито викрав, подавлених ним 30 гусей, вартістю 100 грн. за одну голову, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень. Після скоєння злочину ОСОБА_4 зник з місця пригоди, викраденим розпорядився на власний розсуд.

20.10.2015 року прокурор Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту .

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що той після вчинення злочину з застосуванням насильства та знаходження цієї справи на розгляді суду знову вчинив умисний злочин. Крім того, стороною обвинувачення встановлено факти впливу на свідків у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, систематично ухилявся від явки до слідчого для проведення слідчих дій, у зв`язку з чим, судом за клопотанням слідчого тричі, а саме 15, 17 квітня та 17 червня 2015 року виносилися ухвали про його привід. Крім того,15.10.2015 року ОСОБА_4 у приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області було викликано до Лозівської міжрайонної прокуратури на12 годину 19.10.2015 року для виконання з ним слідчих дій. Від отримання судової повістки він відмовився,у призначений час до прокуратури не з`явився. 15.10.2015 року надав заяву, в якій зазначив, що в період з 28.09.2015 року по 21.11.2015 року перебуватиме у відрядженні на навчанні за межами України. Однак, було встановлено,що 06.10.2015 року,08.10.2015 року та 15.10.2015 року ОСОБА_4 фактично не перебував на навчанні,оскільки перебував у Лозівському міськрайонному суді, тому мав можливість з`явитися до Лозівської міжрайонної прокуратури для виконання слідчих дій.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та прохав його задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву, в якій прохав розгляд справи перенести на іншу дату в зв`язку з перебуванням у відрядженні по навчанню у ФДБОЗ ВО «Білгородський державний аграрний університет імені В.Я. Горіна» з 28.09.2015 року по 21.11.2015 року.

Що стосується захисників , то прокурор в судовому засіданні пояснив,що захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на даний час у даному кримінальному провадженні не приймають участь,захисник ОСОБА_15 - приймала участь в одній процесуальній дії. Про інших захисників йому невідомо.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволені клопотання відмовити, виходячи з наступного:

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого,прокурора,слідчого судді,суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк- заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 15.10.2015 року ОСОБА_4 дійсно було повідомлено про виклик до Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області на 19.10.2015 року,проте, останній не з`явився. Однак, із заяви,наданої ОСОБА_4 вбачається,що він заздалегідь повідомив прокурора про неможливість явки до прокуратури для проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження(а.с.13).

Також, суд не може прийняти до уваги доводи прокурора про те,що підозрюваний являється студентом «Білгородського державного аграрного університету ім.. В.Я.Горіна»,що розташований в Білгородській області РФ, однак фактично на навчанні не перебуває, оскільки прокурором не надано жодних доказів в підтвердження того,що ОСОБА_4 в даному університеті не рахується, тому наявність заяви підозрюваного про перебування його на навчанні, що підтверджується довідкою, суд розцінює як поважну причину неявки обвинуваченого до прокуратури та в судові засідання, що відповідає вимогам п. 4 ст. 138 КПК України(а.с.13,14,41,42,48,49,52,53,56,57,58,59,60,61,62,63).

Суд не може взяти до уваги інформацію прокурора про перетин державного кордону громадянином України ОСОБА_4 , станом на 26.10.2015 року, з якої вбачається,що він з 28.09.2015 року по 07.10.2015 року чотири рази перетинав кордон з Російською Федерацією. З 7.10.2015 року знаходився на території України. Але з 26.10.2015 року така інформація у прокурора відсутня(а.с.68-69).

За таких обставин вважати,що підозрюваний не виконує своїх процесуальних обов`язків, у слідчого судді не має.

Крім того,слідчий суддя, перевіривши відповідність поданого клопотання прокурора про

застосування запобіжного заходу вимогам ч.2 ст. 184 КПК України, зокрема в частині своєчасності надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання) встановив,що дана вимога прокурором не дотримана,що тягне за собою порушення права підозрюваного на захист і є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 132 КПК України до клопотання слідчого, прокурора про застосування,зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, що не було додано прокурором, а було надано на вимогу суду в судовому засіданні. Також, в матеріалах клопотання відсутня інформація про захисників підозрюваного, тому суд не мав можливості викликати їх в судове засідання.

Крім того, як вказує у своїй заяві ОСОБА_4 та не заперечував прокурор, 2.11.2015 року Апеляційним судом Харківської області ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі №629/4126/15к, номер провадження 1кс/629/632/15, якою відмовлено в задоволені аналогічного клопотання, залишена в силі. Прокурор пояснив,що підставою для цього послугував той факт,що підозрюваному також не було вручено копію клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Отже, прокурором не надано достатніх доказів, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України в діях ОСОБА_4 ..

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_16