Справа № 534/1418/15-к
№ 1-кп/534/148/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисникаОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000521 кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Мойсіївка Драбівського району Черкаської області, громадянки України, із базовою середньою освітою, неодруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1)03.11.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2)26.07.2005 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із звільненням в порядку ст.79 КК України з іспитовим строком 7 років; 3)12.10.2006 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням в порядку ст.79 КК України з іспитовим строком 7 років; 4)05.02.2008 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,ст.ст.70,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 5)11.08.2008 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненої 28.04.2011 р. на підставі постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області умовно-достроково на 5 місяців 25 днів обмеження волі;

6)09.11.2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі. Звільнилася 08.04.2014 року по відбуттю строку покарання; 7)24.04.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі; 8)16.06.2015 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Підсудна ОСОБА_10 вчинила умисні злочини проти власності за наступних обставин:

27 квітня 2015 року близько 16 год. 30 хв. в торгівельному залі магазину «Алеся», розташованому по вул.Добровольського,25 в м.Комсомольську Полтавської області, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 в примірочній залишила без догляду свої речі, ОСОБА_10 повторно таємно викрала з її сумки готівкові кошти в сумі 800 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.

31 травня 2015 року близько 12 год. 00 хв. в магазині «Favorini», що знаходиться в торгівельному центрі «Мікс», розташованому по вул.Першопрохіців,5 в м.Комсомольську Полтавської області, скориставшись неуважністю продавця, ОСОБА_10 повторно таємно заволоділа двома жіночими сукнями фірми «Lackyone» та «Faufilure» вартістю 1380 та 1580 грн. відповідно.

В результаті потерпілій ОСОБА_12 було завдано майнової шкоди на загальну суму 2960 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 повністю визнала себе виною у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень, при цьому не оспорювала фактичних обставин та доказів по справі за фактами викрадення чужого майном та пояснила, що встановлений судом кримінальні правопорушення скоїла так та при тих обставинах, як це вказано в описовій частині вироку. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечувала.

Під час слідчих експериментів, проведених в ході досудового розслідування, обвинувачена ОСОБА_10 на місці події повністю підтверджувала та уточнювала обставини вчинення нею інкримінованих злочинів (а.с.58-75)

Крім показань обвинуваченої, винуватість ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 показала в суді, що коли вона знаходилася в примірочній магазину «Алеся», обвинувачена опрохала надати їй можливість скористатися примірочною. Нічого не підозрюючи, ОСОБА_7 виконала її прохання, залишивши в примірочній свою сумку. Згодом, коли ОСОБА_10 залишила приміщення магазину, потерпіла виявила зникнення грошей.

Результатами огляду місця події від 16.06.2015 року, в ході якого було встановлено, що місцем вчинення злочину є примірочна, розташована в торгівельному залі магазину «Алеся» (а.с.113).

Під час проведених на досудовому слідстві впізнань потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_13 (продавець) вказали на обвинувачену ОСОБА_14 як на особу, яка заходила до примірочної в магазині «Алеся», де ОСОБА_7 залишала свою сумку (а.с.104,108).

Потерпіла ОСОБА_12 підтвердила в судовому засіданні, що ОСОБА_14 заходила до неї в магазин та роздивлялася сукні. Наприкінці робочого дня ОСОБА_12 виявила, що зникло дві сукні, але як ОСОБА_14 їх викрала потерпіла не помітила.

Відповідно до товарних чеків вартість викраденого одягу становить 2960 грн. (а.с.96,97).

Результатами огляду місця події від 18 червня 2015 року, під час якого потерпіла ОСОБА_12 показала на місця в магазині «Favorini», де знаходилися сукні до їх викрадення (а.с.99)

Під час проведеного на досудовому слідстві впізнанні потерпіла ОСОБА_12 вказала на обвинувачену ОСОБА_14 як на особу, яка заходила до її магазину та цікавилася сукнями, що згодом було викрадено (а.с.86).

Результатами огляду відеозапису з камер спостереження ТЦ «Мікс», на якому зафіксовано факт викрадення обвинуваченою ОСОБА_10 чужого майна (а.с.83).

Результатами огляду від 10.06.2015 року, в ході якого ОСОБА_14 добровільно видала працівникам міліції викрадену сукню (а.с.93).

Оцінивши дослідженні та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 у вчиненні злочинів проти власності. Її дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, так як вона вчинила умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Призначаючи ОСОБА_14 покарання, суд, виходячи з положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_10 має вісім непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі і проти власності, за які відбувала покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_10 не одружена, рішенням Комсомольського міського суду від 25.06.2007 року її позбавлено батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона не працює і не навчається, суспільно корисною діяльністю не займається, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога (а.с.42-57).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд враховує її щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди, завданої потерпілим.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Як обставину, що характеризує особу обвинуваченої, суд враховує також і те, що після звільнення з місць обмеження волі (08 квітня 2014 року) ОСОБА_10 на шлях виправлення не стала і вже 03 листопада 2014 року, тобто майже 7 місяців вчинила новий злочин проти власності, за який її було засуджено вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2015 року.

Крім того, не дивлячись на те, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року ОСОБА_10 було засудженого за ч.2 ст.185 КК України до одного року обмеження волі, вже 27 квітня 2015 року, тобто на третій день, вона вчинила аналогічний злочин в магазині одягу «Алеся».

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети виправлення обвинуваченої ОСОБА_10 необхідним є покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена та її захисник прохали призначити ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі, посилаючись на її каяття та стан здоров`я. Але суд не приймає доводів сторони захисту до уваги, так як для досягнення іншої мети покарання, а саме запобігання вчиненню нових злочинів, достатнім є тільки покарання у виді позбавлення волі. Судом встановлено, що зазначені в описовій частині даного вироку злочини ОСОБА_10 вчинила вже після її засудження до обмеження воли, доки вирок від 24 квітня 2015 року не набрав законної сили.

З цих же причин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_14 положень статті 69 КК України.

З матеріалів справи вбачається. що встановлені судом злочини ОСОБА_10 вчинила після постановлення Комсомольським міським судом відносно неї вироку від 24 квітня 2015 року та до постановлення Крюківським районним судом м.Кременчука вироку від 16 червня 2015 року. Тому при призначенні остаточного покарання ,суд враховує положення ст.ст.70, 71, 72 КК України та роз`яснення, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховним Суду України «Про практику призначення судом кримінального покарання».

При визначенні остаточної міри покарання, суд приймає до уваги те, що обвинувачена вже має вісім непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, вперто не бажає виправлятися, має стійку звичку вчиняти злочини проти власності

Наведенні вище дані, що характеризують особу обвинуваченої, її антисоціальний образ життя та вперте небажання виправлятися, навіть з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, свідчать про те, що ОСОБА_10 становить особливу суспільну небезпечність та її виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що остаточне покарання за цим вироком не може бути наближено до мінімальної межи, визначеної ч.2 ст.185 КК України.

Тільки таке покарання і саме в цих межах є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_10 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_16 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70, ст.72 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2015 року, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року у виді одного року обмеження волі, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_10 запобіжних захід у виді тримання під вартою, затримавши її негайно в залі суду.

Строк відбуття покарання відраховувати з часу її фактичного затримання.

Речові докази у справі: жіночу сукню полишити потерпілій (а.с.112).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з проголошення вироку.

Учасники судового розгляду справи мають право отримати копію вироку після його проголошення у секретаря судового засідання.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1