Справа № 138/1988/15-к
Провадження №11-кп/772/900/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянувши 06 жовтня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000478 від 16.06.2015 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції ОСОБА_8 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 липня 2015 року, яким, -
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Балаклія Харківської області,
українця, громадянина України, не одруженого,
не працюючого, освіта середня,
мешканця
АДРЕСА_1 ,
раніше судимого вироком Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 21.02.2015
за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді
1 (одного) року обмеження волі,
на підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік,
засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_10 приєднано невідбуте покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.02.2015 у виді 1 року обмеження волі і остаточно визначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця міста Могилева-Подільського
Вінницької області, українця,
громадянина України, не одруженого,
освіта середня, студента 2 курсу ДНЗ
Браїлівського професійного ліцею,
жителя

АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік, застосовано п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, поклавши на ОСОБА_12 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирішено долю речових доказів, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_13 з неповнолітнім ОСОБА_14 15.06.2015 зайшли в середину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по АДРЕСА_3 , де за ініціативою ОСОБА_15 , який достовірно знав, шо ОСОБА_14 неповнолітній, за попередньою змовою, вчинили крадіжку двох пар чоловічих кросівок марки «SaNtegros» та «Gofin». Крадіжка вчинена шляхом поміщення ОСОБА_16 кросівок до рюкзака, що знаходився на спині ОСОБА_17 і останній з місця вчинення злочину втік.
Згідно накладної № 3 від 24.04.2015 вартість однієї пари чоловічих кросівок марки «SaNtegros» складала 480 гривень, а вартість однієї пари чоловічих кросівок марки «Gofin» складала 450 гривень.
Таким чином ОСОБА_13 та неповнолітній ОСОБА_14 спричинили потерпілій ОСОБА_18 матеріального збитку на суму 930 гривень.
На даний вирок суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 185 КК України. Визнати винним ОСОБА_11 та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строком на 1 рік та застосувати п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, поклавши на ОСОБА_12 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. В решті вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка змінила вимоги апеляційної скарги та просила змінити вирок лише щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини та правильності юридичної кваліфікації дій обвинувачених прокурором не оскаржуються.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК України, а щодо неповнолітньої особи - ще й на статтю 104 КК України як на підстави для прийняття такого рішення.
Не зважаючи на це, у резолютивній частині вироку при звільненні неповнолітнього ОСОБА_17 від відбування покарання відсутнє посилання на ст. 104 КК України.
Таким чином, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення відповідно до ст. 409 КПК України
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, Апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді провадження у суді І інстанції ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 липня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_11 змінити в частині призначеного судом покарання.
Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строком на 1 рік та застосувати п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, поклавши на ОСОБА_12 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту її оголошення.

Судді:
З оригіналом згідно: