№ 207/1561/14-к
№ 1-кп/207/93/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мурманська, громадянина України, українця, освіта середня технічна, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2013 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №19 по вулиці Толстого у смт Карнаухівка у м.Дніпродзержинську, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_4 . Під час сварки, гр. ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_4 множинні удари руками по обличчю, заподіявши ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи (ментально праворуч та ліворуч, на рівні суглобу ліворуч), які за висновком судово-медичної експертизи №145-Е від 12.02.2014 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня, та ушкодження у вигляді синців, саден та рани на голові, обличчі, лівій верхній кінцівки, які за висновком вище вказаної судово-медичної експертизи №145-Е від 12.02.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину не визнав та пояснив, що 21.12.2013 року в денний час він знаходився у себе вдома, коли почув, як хтось кричить, він виглянув у вікно та побачив контролера міськгазу ОСОБА_7 . Коли він вийшов до контролера, то вона почала наполягати, щоб він впустив її до будинку, але він відмовився, так як 08.12.2013р. контролер вже приходила і перевіряла показання лічильника і він не хотів знов впускати її в будинок. В результаті чого у них з контролером ОСОБА_7 почалася словесна сварка. Під час цієї сварки підійшов ОСОБА_4 , який схватив його лівою рукою за куртку, а правою почав наносити удари йому по обличчю. Від шоку він впав, а коли піднявся, то також почав бити ОСОБА_4 по обличчю. Вважає, що ОСОБА_8 сам на нього нападав, а він захищався.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена та доведена у повному обсязі дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 21.12.2013 року приблизно о 12 годині 30 хвилин він разом зі своєю цивільною дружиною, свідком ОСОБА_7 , яка на той час працювала в газовому господарстві, знаходились у смт Карнаухівка м.Дніпродзержинська по вул.Толстого, де його дружина знімала показання з лічильників газу у мешканців будинків по цій вулиці. Він стояв на вулиці на відстані десь трьох будинків від будинку обвинуваченого, коли почув крики та побачив, як його цивільна дружина ОСОБА_7 біжить зі сторони будинку ОСОБА_6 , а за нею женеться обвинувачений, і тоді він пішов їм назустріч. Обвинувачений кричав на його дружину, щоб вона не ходила та не турбувала їх. Він зробив зауваження ОСОБА_6 , сказав, що це її робота і після цього отримав від обвинуваченого удар в щелепу зліва. Після такого удару він впав та секунд на п`ять втратив свідомість, потім піднявся та знову отримав удар по щелепі і ще раз впав. Потім отямився, піднявся та почав вмовляти обвинуваченого припинити його бити, але ОСОБА_6 знов замахнувся, щоб ударити його, та йому вдалося ухилитися від удару і ОСОБА_6 промахнувся та впав, при цьому розбив собі губу. Після цього обвинувачений піднявся та продовжив лупцювати його по голові та обличчю. При цьому вийшла сусідка обвинуваченого з будинку АДРЕСА_2 і сказала йому, щоб він біг до неї у літню кухню, зачинився та сховався там. Тоді він побіг туди, але ОСОБА_6 побіг за ним та вирвав двері літньої кухні і витягнув його з кухні. Після цього обвинувачений продовжив наносити йому побої, а потім сказав, що йому треба подзвонити матері, схватив його та потягнув до себе додому. Поки вони чекали на матір обвинуваченого, ОСОБА_6 періодично наносив йому удари по щелепі. Коли на машині швидкої допомоги його доставили в лікарню, там йому зробили рентгенівський знімок і він дізнався, що в нього потрійний перелом щелепи зі зміщенням. Його щелепа сильно боліла, кістка щелепи провалилась у порожнину рота. Крім того, у нього був викривлений ніс і йому було важко дихати, були пошкоджені зуби та потріскалися зубні протези. Його оперували в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні, у зв`язку з чим він поніс витрати на лікування. Зі скобами він ходив близько двох місяців, через що не міг їсти звичайну їжу, а тільки рідку, тому вимушений був купити собі блендер. Того ж дня 21.12.2013р. він написав заяву в Баглійський районний відділ внутрішніх справ м.Дніпродзержинська.

З заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, заподіяння тілесних ушкоджень 21.12.2013 року о 12 годині 30 хвилин по вулиці Толстого у смт Карнаухівка м.Дніпродзержинська, ОСОБА_4 звернувся в Баглійський районний відділ внутрішніх справ м.Дніпродзержинська 21.12.2013 року (заява знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркуші 11 т. 1 і досліджена при судовому розгляді).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що у грудні 2013 року працювала контролером у Дніпродзержинському газовому господарстві. В її обов`язки входила перевірка показників газових лічильників у господарів, які мешкали у приватному секторі смт Карнаухівка у м.Дніпродзержинську. Оскільки на той час вона була вагітна та побоювалась заходити в оселі незнайомих людей, 21.12.2013 року вона попросила свого цивільного чоловіка - потерпілого ОСОБА_4 , бути з нею. Вона заходила в будинки, а її чоловік чекав її на вулиці на стежці. Коли вона дійшла до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де мешкав обвинувачений, то зупинилась на пагорбі на стежці та навіть не підходила до будинку обвинуваченого, бо боялась собаки, яка була у дворі і почала гукати господарів. До неї вийшов ОСОБА_6 , який відмовився впустити її до будинку та показати газовий лічильник. Він почав виказувати до неї агресію та ображати її, через що вона перелякалась та побігла до чоловіка, який стояв навпроти будинку АДРЕСА_2 . Коли вона бігла до чоловіка, то крикнула йому, що треба бігти, так як вона боялась ОСОБА_6 , бо обвинувачений кричав, що хоче її вбити. Коли обвинувачений підбіг до її чоловіка, то він одразу вдарив його в обличчя і потім продовжив наносити йому удари по обличчю та голові. Одного разу її чоловіку вдалося ухилитися, коли обвинувачений на нього замахнувся, в результаті чого ОСОБА_6 промахнувся та впав, при цьому розсік собі губу. Побачивши таке побиття потерпілого, з будинку АДРЕСА_2 вийшла сусідка обвинуваченого - ОСОБА_9 і вони з нею намагалися якось заспокоїти обвинуваченого. ОСОБА_9 забрала ОСОБА_4 до неї додому та закрила його у себе в літній кухні. Але після цього обвинувачений ОСОБА_6 переліз через паркан, підійшов до літньої кухні, що знаходилась на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та вирвав двері в цій літній кухні, витягнув звідти ОСОБА_4 та продовжив його бити вже на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . При цьому вона чула, як її чоловік казав ОСОБА_6 , щоб він припинив його бити, бо у потерпілого почала ворушитися щелепа, що свідчило про те, що обвинувачений її зламав. Тоді до них підійшли сестра ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та дочка, всі вони намагались заспокоїти ОСОБА_6 , але він так і не заспокоївся. Потім обвинувачений зажав голову ОСОБА_4 під пахвою та потяг його до себе додому. При цьому, коли ОСОБА_6 притягнув її чоловіка до себе на подвір`я і вони знаходились там, вона постійно чула, як її чоловік благав обвинуваченого відпустити його, казав, що у нього болить щелепа та що вона вже як холодець. Вона подзвонила своїй матері та попросила її викликати швидку допомогу і міліцію. Коли приїхала швидка, їх відвезли у восьму лікарню м.Дніпродзержинська, зробили рентген та повідомили їм, що у її чоловіка ОСОБА_4 потрійний перелом щелепи зі зміщенням. Оскільки обвинувачений зламав щелепу ОСОБА_4 , йому після надання первинної допомоги рекомендовано було звернутись у Дніпропетровську обласну клінічну лікарню, тому що тільки там були спеціалісти з лікування щелеп. ОСОБА_4 прооперували, поставили такі скоби, що він близько двох місяців взагалі не міг відкривати рота і харчувався тільки рідкою їжею, терпів неймовірний біль.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_6 та мешкає в будинку АДРЕСА_2 . Вона особисто бачила, як її сусід ОСОБА_6 бив потерпілого руками по голові і обличчю. Того дня, коли це трапилось, до неї прийшов контролер з міськгазу для того, щоб зняти показання лічильника. Після того, як контролер перевірила показання лічильника, вона пішла в сторону будинка її сусіда - ОСОБА_6 . Через де якийсь час, коли вона знаходилась на подвір`ї свого будинку, вона побачила, як жінка - контролер бігла по вулиці, а за нею гнався ОСОБА_6 , а навпроти її будинка стояв потерпілий. Коли ОСОБА_6 підбіг до нього, то він почав бити ОСОБА_4 . Вона намагалась кричати обвинуваченому, щоб він припинив свої дії, не бив потерпілого, але ОСОБА_6 не реагував на її зауваження. Тоді вона сказала потерпілому бігти до неї у двір та заховатися в літній кухні. Але за потерпілим побіг ОСОБА_6 , він вирвав двері в її літній кухні, витяг звідти ОСОБА_4 та продовжив його бити вже у неї на повір`ї, а потім потягнув потерпілого до себе додому. У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 упізнала в ОСОБА_4 чоловіка, якого бив ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_6 та мешкає в будинку АДРЕСА_3 . Це трапилось в грудні 2013 року у денний час. Вона знаходилась на подвір`ї свого будинку, як почула крики про допомогу зі сторони будинку своєї сестри ОСОБА_9 , яка проживає неподалік від неї в будинку АДРЕСА_2 на тій же вулиці. Пішовши на крики, вона підійшла до обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 і побачила, як обвинувачений тримав потерпілого за грудки та бив його по обличчю. Вона просила ОСОБА_6 відпустити потерпілого, але він не звернув на її слова ніякої уваги, а навпаки схватив потерпілого і потягнув до себе додому. На подвір`ї будинку ОСОБА_6 , обвинувачений продовжив наносити удари потерпілому. Також свідок повідомив суду про те, що вона не бачила, щоб ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 .

Суд критично оцінив показання свідка ОСОБА_11 , яка не була очевидцем того, як обвинувачений наносив удари потерпілому. Зі слів ОСОБА_6 їй лише відомо, що потерпілий за ствердженням обвинуваченого розбив йому губу.

Крім того вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи №145-Е від 12.02.2014 року (висновок експертизи знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркушах 36-38 т.1 і досліджений при судовому розгляді), виявлені у ОСОБА_4 , 1955 року народження, ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи (ментально праворуч та ліворуч, нарівні суглобу ліворуч) відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавших тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Пошкодження у вигляді синців, саден та рани на голові, обличчі, лівій верхній кінцівки - відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки. Пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів. Давність утворення пошкоджень може відповідати 21.12.2013 року. Потерпілому було заподіяно не менш п`яти травматичних дій. Вищезазначені пошкодження могли виникнути при механізмі та взаємному розташуванні потерпілого та нападника, як вказано у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 (протокол слідчого експерименту і фототаблиці до нього досліджені судом та знаходяться в матеріалах провадження на аркушах 30-34 т.1)

17.02.2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 був проведений слідчий експеримент (протокол слідчого експерименту і фототаблиці до нього знаходяться в матеріалах провадження на аркушах 65-68 т.1), чого обвинувачений не заперечував у судовому засіданні, під час якого він у присутності понятих показав, як наносив ОСОБА_4 рукою удари по обличчю.

Судово-медична експертиза №190 Е від 19.02.2014 року (висновок знаходиться в матеріалах провадження на аркуші 70 т. 1 і досліджений при судовому розгляді) підтвердила, що пошкодження потерпілому ОСОБА_4 заподіяні від не менш п`яти травматичних дій твердого предмета, предметів в ділянку голови та обличчя, можливо при взаємному розташуванні потерпілого та нападаючого, як вказано у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 .

У судовому засіданні також був досліджений висновок судово-медичного експерта №1400 від 26.12.2013р. (ар.с.73-75 т.3), відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран, синців та саден на голові, шиї, тулубі, верхніх кінцівках, крововиливів у слизову губ, виниклих внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, з обмеженою повздовжньою контактуючою поверхнею. Разом з цим суд приходить до висновку, що не зважаючи на те, що сам обвинувачений отримав вищезазначені тілесні ушкодження і як було з`ясовано у судовому засіданні за його заявою було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст.125 КК України, даний факт ніяк не впливає на кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого, оскільки у судовому засіданні у повному обсязі було доведено злочинний намір обвинуваченого, направлений на заподіяння ОСОБА_4 умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При цьому суд також враховує вік потерпілого, який є особою похилого віку та вік обвинуваченого, який є значно молодшим за потерпілого, має спортивну статуру та є фізично розвинутим чоловіком.

В судовому засіданні не добуто доказів, які б свідчили про те, що саме потерпілий, як про це стверджує ОСОБА_6 , напав на нього, а обвинувачений вимушений був захищатись. Умисні дії ОСОБА_6 , пов`язані саме з заподіянням ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 . При цьому невизнання обвинуваченим вини суд розцінює як спосіб, обраний ним для свого захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні зазначених судом діянь, суд його умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що передбачено ст. 122 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого суд по справі не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що раніше він не судимий, будучи працездатним, не працював, за місцем мешкання характеризується задовільно, не одружений, неповнолітніх дітей не має, потерпілий наполягає на суворому покаранні, тому що обвинувачений не вибачився і продовжує вести себе по відношенню до нього зухвало, відмовляючись навіть відшкодувати витрати на лікування.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, пов`язане з позбавленням волі, бо таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення витрат на придбання ліків, радіографічних плівок, проїзд до лікарні та витрати за проведення судово-медичної експертизи в загальній сумі у розмірі 1611грн.94коп., суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі, стягнувши їх з ОСОБА_6 на користь потерпілого, тому що ці витрати підтверджуються документами, оригінали яких були досліджені в ході судового розгляду, а умисні дії обвинуваченого пов`язані з заподіянням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, що знайшло підтвердження при судовому розгляді.

Разом з цим суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого вартості придбаного блендера, так як у судовому засіданні потерпілим не було доведено, що дане кухонне обладнання він купував особисто для себе, а не для потреб всієї родини. Окрім цього не підлягають задоволенню позовні вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого вартості санаторно-курортної путівки, оскільки дана путівка була надана потерпілому для лікування захворювань шлунково-кишкового тракту (ар.с.200-201,т.2). Яким чином дане захворювання пов`язане з отриманою травмою та чи взагалі воно мало місце у той період, потерпілим суду доведено не було, як і не було надано суду належних та допустимих доказів з приводу того, що виразка ДПК у нього відкрилась внаслідок приймання рідкої їжі. Будь-яких медичних висновків суду з даного приводу надано не було.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, оцінивши аргументи потерпілого, виходячи з характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), з врахуванням отриманих потепрілим травм, тривалості знаходження на лікуванні, характеру і глибини пов`язаних з цим душевних страждань, пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, беручи до уваги вік потерпілого, а також з врахуванням форми провини і характеру дій обвинуваченого, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає достатнім і відповідним визначення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 10000грн.00коп.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 4 (чотири) дні.

Зарахувати, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_6 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженні, а саме в період з 06.11.2014 року по 08.09.2015 року включно (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), тобто 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 4 (чотири) дні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1611грн.94коп., і в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1