ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року Справа № 293/1312/15-к

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області кримінальне провадження № 0000417, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2015, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Троковичі Черняхівського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, працюючого ТОВ "ДІВІКС" монтажником ОПС, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:

За наслідками розгляду кримінального провадження, дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000417 відносно ОСОБА_4 за ст. 336 КК України (далі МКП), судом визнається доведеним, що відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 "Про часткову мобілізацію", який затверджено Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", групою оповіщення Черняхівського РВК відповідно до вимог Розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації № 25 від 12.05.2015 "Про затвердження плану часткової мобілізації", виданого на виконання Указу Президента України та інших нормативно-правових актів, які регулюють сферу мобілізації громадян України, був здійснений виклик ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Черняхівський РВК). 12.08.2015 ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки про виклик до Черняхівського РВК, а 13.08.2015, порушуючи порядок комплектування Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, керуючись небажанням бути призваним для несення військової служби в Збройних силах України та інших військових формуваннях України, він ухилився від призову за мобілізацією шляхом неявки до Черняхівського РВК у визначену повісткою військкомату дату.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. З огляду на це та враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним здійснення допиту свідків, вказаних у реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.с. 6) щодо обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом в судовому засіданні на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено ОСОБА_4 зміст цих обставин (обставин вчинення ним злочину), з`ясовано, що визнання ним обставин вчинення злочину є добровільним, а також було роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України.

Ухилення ОСОБА_4 від призову за мобілізацією, окрім повного визнання обвинуваченим його винуватості, підтверджується наступними доказами, отриманими у порядку, встановленому КПК України, та дослідженими судом в судовому засіданні:

1)розпискою про явку 13.08.2015 (МКП, арк. 8);

2)актом від 12.08.2015, складеним групою оповіщення Черняхівського РВК (МКП, арк. 9);

3)обліковою карткою до військового квитка серії НОМЕР_1 (МКП, арк. 10);

4)листом Черняхівського РВК від 18.09.2015 (МКП, арк. 12).

Підстав для визнання вказаних вище доказів недопустимими згідно зі ст. ст. 86-89 КПК України судом при розгляді справи не встановлено.

З огляду на це суд вважає доведеним, що своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачав її суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, суд згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено ОСОБА_4 умисно з прямим умислом.

Станом на момент вчинення злочину ОСОБА_4 досяг віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України може наставати кримінальна відповідальність (паспорт, МКП, арк. 22). Станом на 17.09.2015 ОСОБА_4 в психіатричному кабінеті та наркологічному кабінеті на обліку не перебуває, що підтверджується відповідними відмітками на листі Черняхівського РВ від 17.09.2015 (МКП, арк. 20). З огляду на це суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є осудним згідно зі ст. 19 КК України, а тому він підлягає кримінальній відповідальності.

Рішення про зміну обвинувачення та про визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом протягом розгляду справи не приймалися.

Обставиною, що пом`якшує покарання для ОСОБА_4 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом при розгляді справи не виявлено.
Обставин, що виключають злочинність діяння ОСОБА_4 , передбачених ст. ст. 36-43 КК України, а також підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст. ст. 44-49 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 65, ч. 1 ст. 75 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи:

-наявність пом`якшуючих обставин (щире каяття);
-відсутність обтяжуючих обставин;
-що він раніше не судимий, злочин вчинив вперше (вимога від 18.09.2015, МКП, арк. 23);

-має на утриманні одну неповнолітню дитину;

-за місцем проживання характеризується добре (довідка-характеристика від 16.09.2015, МКП, арк. 21),

суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Водночас, з урахуванням вказаних вище обставин суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та, відповідно, можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України.
Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік починаючи з дня ухвалення даного вироку. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1