НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/61/16-к
Провадження № 1-кп/0182/219/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0004076 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки, Дніпропетровської області, гр. України, з середньо освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.10.2005 року Дніпропетровським районним судом за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі,

02.04.2007року Нікопольським міськрайонним судом за ст.309 ч.1, 70 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 20.08.2011 року,

03.04.2014 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, Ухвалою суду від 10.12.2015 року відповідно до ст. 53 КК України сума штрафу замінено на громадські роботи строком на 50 годин,

за правовою кваліфікацією ст.186 ч.1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2015 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_3 , проходячи біля будинку № 180 по вул. К.Лібкнехта, в м.Нікополі, Дніпропетровської області, побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка йшла йому назустріч і розмовляла по мобільному телефону, і у нього виник умисел, спрямований на відкрите викрадення її майна.

Реалізуючи який, він, підійшов зі спини потерпілої ОСОБА_5 та шляхом ривку з правої руки потерпілої умисно, відкрито викрав мобільний телефон марки «Lenovo A 328», вартістю 2199 гривень 90 копійок. Утримуючи, телефон при собі, не реагуючи на вимогу потерпілої повернути телефон, з місця вчинення злочину зник. Внаслідок чого завдав потерпілій гр. ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву з якої вбачається, що вона не бажає брати участь у судовому засіданні. Цивільний позов не заявила, оскільки викрадений телефон їй повернуто.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою вину і пояснив, що він йшов у бік залізничного вокзалу з гуртожитку по вул. Некрасова, 46. Йому назустріч йшла незнайома жінка, яка розмовляла по телефону. Він пройшов повз неї та вирішив відібрати телефон, оскільки йому потрібні були гроші заплатити за наймане житло та на продукти харчування. Він розвернувся у бік жінки та вихопив з рук мобільний телефон. Жінка йому кричала щоб він віддав телефон, але він побіг через спортивний майданчик до гуртожитку, де скориставшись підсобним приміщенням вийшов на другий поверх. Чув як жінка підбігла до дверей та почала викликати міліцію. Він через балкон другого поверху зіскочив та пішов через двори додому. По дорозі він зрозумів, що вчинив злочин та викрадений телефон побоявся продавати, і викинувши з нього сім картку, зберігав його за місцем проживання. Потім під час обшуку співробітники поліції вилучили у нього викрадений телефон. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він щиро кається втому що вчинив.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не оспорюють допустимість і законність доказів, зібраних під час досудового розслідування і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги обставини, встановлені під час судового розгляду, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинуваченого, яке полягає в тому, що він давав правдиві покази як під досудового розслідування, так і під час судового розгляду, фактично відшкодував завдану шкоду потерпілій, враховує те, сприяв розкриттю вчиненого правопорушення, видавши викрадений ним телефон, характеризується позитивно за місцем проживання. Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка не просила позбавляти обвинуваченого волі і вважає, що відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст. 75,76 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.ст.75, п.2,3,4 ст.76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме протягом визначеного іспитового строку не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, буде періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід стосовно засудженого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo A 328» залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :