Ємільчинський районний суд Житомирської області
Справа № 1-18/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Греська В.А.

при секретарях Сорока М.М., Лукянчук Т.В., Литвина В.В.

з участю прокурора Сьомко Л.І.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки

с. Параніне Ємільчинського району Житомирської області,

гр. України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2,

не працюючої, одруженої, жительки смт Ємільчине,

вул. М. Мариніної, 14, Житомирської області, раніше не судимої, -

по ст. 186 ч. 1 КК України; -

в с т а н о в и в:

15 грудня 2010 року біля 17 години 15 хвилин підсудна ОСОБА_5 на автодорозі по вул. Л. Українки в смт Ємільчине підійшла до ОСОБА_4 та зірвавши з її голови капюшон з шапкою вартістю 85 грн., відкрито заволоділа ними та побігла в напрямку вул. Калініна в смт Ємільчине. Не зважаючи на вимогу потерпілої повернути відкрито викрадені речі підсудна не відреагувала і прибула в будинок, по місцю свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_3, де розпорядилася на свій розсуд.

Допитана в судовому засіданні підсудна свою вину не визнала і показала, що з потерпілою тривалий час перебуває в неприязних відносинах. 15 грудня 2010 року після 17 години на автодорозі по вул. Л. Українки в смт Ємільчине, на невеликій відстані від приміщення РЕМу зустріла потерпілу, в якої запитала скільки часу вона буде втручатися в її сімю. Не може повідомити по якій причині, але одночасно з цим зірвала з голови потерпілої капюшон з шапкою, які тримала в лівій руці. Коли відходила від потерпілої, то чула як вона телефонує в райвідділ міліції і повідомляє про викрадення в неї речей. З вказаними речами прийшла до свого будинку, пройшовши відстань біля 1 км та положила капюшон з шапкою на столі у веранді. Вказані речі хотіла облити кровю, пізніше хотіла підкинути на присадибну ділянку потерпілої. Однак в цей же день біля 18 години до її будинку прибули працівники міліції, які вилучили шапку і капюшона.

Незважаючи на те, що підсудна свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України не визнала, її виновність у предявленому обвинуваченні в повному обсязі доведена сукупністю досліджених та перевірених у судовому засіданні доказів.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_4 стверджується, що 15.12.2010 року біля 17 години 10-15 хвилин по вул. Л. Українки в смт Ємільчине, на невеликій відстані від приміщення РЕМу до неї підійшла підсудна, яка почала її ображати і зірвавши з голови капюшона з шапкою, які придбала осінню 2010 року, побігла в напрямку вул. Калініна. Вона почала кричати підсудній, щоб повернула речі і що телефонує до міліції, але підсудна не відреагувала. З проведеною оцінкою вартості вказаних речей згідна та вважає що підсудна зірвала з неї зазначені речі з метою збагатитись. Пізніше підсудна через своїх дітей посилала їй смс-повідомлення та просила простити.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання про те, що 15 грудня 2010 року у вечірню пору на автодорозі біля РЕМу в смт Ємільчине почув крик жінки, яка просила допомоги. Незважаючи на те, що на вулиці було темно, побачив як з голови знімають головний убір і направився в напрямку як зараз відомо потерпілої. Намагався наздогнати, як побачив жінку, але зробив декілька кроків і оскільки покриття було слизьким, впав на дорожнє покриття та повернувся до потерпілої. Потерпіла повідомила, що в неї викрали шапку і сумочку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 15 грудня 2010 року у вечірню пору біля сіновалу, розміщеного на відстані біля 40 м від будинку, побачив йшовшу підсудну в руках якої була шапка і за яку вона йому повідомила, що забрала у суперниці. Він запропонував підсудній викинути шапку, на що вона відповіла, що можливо віддасть, або викине в огород.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що можливо 22.12.2010 року до неї звернулися працівники міліції з проханням визначити вартість шапки і капюшона. Оскільки вона являється приватним підприємцем і займається продажею товарно-матеріальних цінностей зазначеної категорії то визначила їх вартість, про що надала довідку.

Показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 стверджується, що 15.12.2010 року вони були запрошені працівниками міліції в будинок підсудної і в їх присутності було вилучено шапку, капюшона, за які вона вказала, що зірвала з Жені. Крім цього ОСОБА_10 показала, що підсудна пояснила, що речі забрала з метою облити кровю та повернути потерпілій, але яким чином мала це робити не пояснювала.

Із показань ОСОБА_11 даних під час проведення досудової підготовки матеріалів по протокольній формі та досліджених судом встановлено, що 15.12.2010 року біля 17 год. 15 хв. вона стояла на невеликій відстані від приміщення РЕМу в смт Ємільчине з ОСОБА_6. В цей час вона побачила як одна жінка у іншої зірвала з голови шапку і почала втікати в напрямку вул. Калініна. Жінка у якої зірвали шапку почала кричати та зателефонувала в міліцію, повідомивши про викрадення в неї речей.

(а. с. 17)

Згідно протоколу усної заяви про злочин від 15.12.2010 року ОСОБА_4 вказала, що 15.12.2010 року біля 17 години 15 хвилин по вул. Л. Українки в смт Ємільчине ОСОБА_5 відкрито заволоділа її майном.

(а. с. 3)

В ході огляду місця події 15.12.2010 року в будинку ОСОБА_5І по вул ОСОБА_12, 14 у смт Ємільчине виявлено та вилучено капюшон чорного кольору, жіночу шапку чорно-білого кольорів, за які ОСОБА_5 вказала, що зірвала з ОСОБА_4

(а. с. 9-11)

Квитанцією №244 від 23.12.2010 року стверджується, що шапка чорно-білого кольору, капюшон, сумка жіноча прийняті в камеру схову речових доказів Ємільчинського РВ УМВС.

(а. с. 13)

Відповідно до довідки виданої ПП ОСОБА_8 вартість капюшона становить 15 грн, жіночої шапки 70 грн.

(а. с. 21)

Твердження підсудної, що вона не може повідомити, по якій причині зірвала з голови потерпілої капюшона з шапкою спростовуються її ж показаннями даними в ході судового слідства та іншими дослідженими в суді доказами.

10 січня 2010 року підсудна свою вину в інкримінованому злочині визнала повністю та вказала, що у вчиненому щиро розкаюється.

Її поведінку суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Суд показання потерпілої визнає достовірними, бо вони логічні, послідовні і обєктивно стверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні. Підстав обмовляти підсудну потерпілою судом не встановлено.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину підсудної у вчинені злочину і кваліфікує її дії за ст. 186 ч.1 КК України, оскільки вона відкрито викрала чуже майно. Підсудна усвідомлювала, що майно, яке вона викрадає є для неї чужим, вона обертає його на свою користь всупереч волі потерпілої, яка просила повернути її майно і що вона не має права на це майно. Підсудна розпорядилася викраденим майном на свій розсуд, принесла до свого будинку, розміщеному на відстані біля 1 км від місця вчинення злочину, вчиненого біля 17 год. 15 хв., яке було вилучено під час огляду місця події, проведеного з 18 год. 30 хв. до 19 години 15 хвилин 15.12.2010 року.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудна характеризується позитивно, є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що підсудній необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: капюшона, жіночу шапку, жіночу сумочку, які знаходяться на зберіганні в кімнаті схову речових доказів Ємільчинського РВ УМВС повернути потерпілій ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13