АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-21/10Доповідач - Стадник О.Б.
Провадження № 11-222/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2010 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Стадник О.Б. в судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі з участю прокурора - Гарматюка Р.Є.

при попередньому розгляді, ознайомившись з матеріалами справи за апеляційним поданням старшого помічника прокурора Шумського району на вирок Шумського районного суду від 7 червня 2010 року, -

в с т а н о в и в:

Вироком Шумського районного суду від 7 червня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними та засуджено за ч.2 ст.355 КК України. На підставі ст.75 КК України засуджених звільнено від відбування покарання з випробування з встановленням, кожному, іспитового строку 1 рік 6 місяців.

В мотивувальній частині апеляції старший помічник прокурора Шумського району ставить питання про скасування вироку суду та направлення справи на новий судовий розгляд внаслідок неправильного застосування кримінального закону, а саме: невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених внаслідок м'якості.

В резолютивній частині апеляції прокурор просить вирок скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд.

Ознайомившись з матеріалами справи, розглянувши апеляційне подання старшого помічника прокурора Шумського району, заслухавши думку прокурора, який вважає, що кримінальну справу слід зняти з апеляційного розгляду та повернути в суд першої інстанції, вважаю, що справу за апеляційним поданням старшого помічника прокурора Шумського району слід зняти з апеляційного розгляду та повернути в суд першої інстанції для виконання вимог ст.352 КПК України з наступних підстав:

Відповідно до п.З постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» за змістом ст.378 КПК України апеляційний суд не може постановити свій вирок тоді, коли в апеляції порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 1 цієї статті, але висловлено прохання повернути справу на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Якщо в зазначеному випадку позиція прокурора, потерпілого, його представника є суперечливою і не узгоджується з вимогами пунктів 2, 3 ч.І, ч.2 ст.374, ч.І ст.378 КПК України, головуючий у суді першої інстанції за наявності до того підстав вправі своєю постановою визнати, що апеляція не відповідає вимогам ст.350 КПК України, та залишити її з дотриманням ст.352 цього Кодексу без руху, а в подальшому - і без розгляду.

Так, ч.2 ст.374 КПК України встановлює, що апеляційний суд скасовує вирок (постанову) і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку чи постанови, зокрема, порушення, зазначені в пунктах 2, 3, 4, 6 - 10, 13 частини другої статті 370 КПК України, якими відповідно є наступні:

- вирок винесено незаконним складом суду;

- порушено право обвинуваченого на захист;

- порушено право обвинуваченого користуватися рідною мовою чи мовою якою він володіє, і допомогою перекладача;

- справу розглянуто у відсутності підсудного, за винятком випадку, передбаченого частиною другою статті 262 КПК України;

- порушено правила підсудності;

- порушено таємницю наради суддів;

- вирок (постанову) не підписано будь-ким із суддів;

- у справі відсутній протокол судового засідання або перебіг судового процесу у передбачених КПК України випадках не фіксувався технічним засобами;

- порушено вимоги статей цього Кодексу, які встановлюють незмінність складу суду, надання підсудному права виступити в дебатах і з останнім словом.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини апеляції, старший помічник прокурора Шумського району наведених підстав не вказує, а наводить доводи щодо скасування вироку з мотивів неправильного застосування кримінального закону, тобто таких, за яких у відповідності з вимогами ст.378 КПК України апеляційний суд зобов'язаний постановити свій вирок.

Проте, у резолютивній частині подання прокурор ставить питання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд.

Таку невідповідність змісту мотивувальної та резолютивної частин апеляції вважаю такою, що виключає можливість призначення справи до апеляційного розгляду внаслідок того, що апеляція не відповідає вимогам ст.350 КПК України.

Крім того, така невідповідність мотивувальної та резолютивної частин апеляції позбавляє можливості постановлення нового вироку апеляційним судом, оскільки він не вправі виходити за межі апеляції.

Суд першої інстанції, отримавши дане апеляційне подання, у відповідності з вимогами ст.ст.351-354 КПК України повинен був вирішити питання щодо можливості призначення даної апеляції до розгляду, проте вимог закону не виконав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Справу за апеляцією старшого помічника прокурора Шумського району на вирок Шумського районного суду від 7 червня 2010 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зняти з апеляційного розгляду та повернути в суд першої інстанції для виконання вимог ст.352 КПК України.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3