Справа № 152/277/15-к
Провадження №11-кп/772/700/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000385 за апеляційними скаргами: прокурора ОСОБА_11 , зі змінами, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції; обвинуваченого ОСОБА_9 ; адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року яким,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 286ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 786,24 грн. судових витрат на залучення експерта. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 17240грн. матеріальної шкоди та 450000грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 3000грн. матеріальної шкоди та 400000грн. моральної шкоди. Вирішено долю речових доказів, а саме: конфісковано трактор «МТЗ-80» без реєстраційного номера, на якому було скоєно наїзд на потерпілих.

В с т а н о в и в:
Відповідно до вироку суду, 22 грудня 2014 року о 17 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним трактором «МТЗ-80» без реєстраційного номера, не маючи при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, рухаючись по вул. Коцюбинського у напрямку вул. Леніна с. Пасинки Шаргородського району в районі будинку № 30, порушуючи п.12.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на праве узбіччя, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та її малолітніх дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в той момент рухались по узбіччю назустріч трактору. В результаті цієї пригоди ОСОБА_14 загинула на місці, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор ОСОБА_11 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить виключити з резолютивної частини вироку вказівку про конфіскацію речового доказу трактора «МТЗ-80», а залишити його на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, для забезпечення позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок відносно нього та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу злочину. Інкримінований йому злочин він не скоював, за кермом трактора знаходилась інша людина, а саме його односельчанин ОСОБА_15 . Також вважає незаконним конфіскацію трактора, який є власністю його сила Вадима.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції через однобічність та неповному судового слідства. Мотивація скарги практично співпадає з апеляцією обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, пояснення: обвинуваченого ОСОБА_9 та його адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, державного обвинувача, потерпілої ОСОБА_7 та законного представника потерпілого - ОСОБА_8 , щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково. Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_12 в його інтересах, задоволенню не підлягають.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 в скоєні дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої пішохід ОСОБА_14 загинула на місці, а ОСОБА_7 та ОСОБА_13 отримали тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, викладений у вироку, є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними у справі доказами в їх сукупності, а саме: - показами потерпілої ОСОБА_7 щодо обставин наїзду на неї та її дітей трактора під керуванням ОСОБА_9 . В момент аварії крім вказаних нею осіб нікого не було; - показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які в момент скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди перебували неподалік від місця трагедії. Самого наїзду вони не бачили, але практично були очевидцями, так як бачили як трактор їхав по вулиці з увімкненими фарами, як різко змінив напрямок руху, чули як кричала жінка. Практично одразу підбігли до місця наїзду, бачили, як ОСОБА_9 від`їхав трактором назад з узбіччя на дорогу. ОСОБА_9 був подавлений, плакав, говорив «що я наробив» і що йому тепер «хана». Потерпілі лежали на землі. ОСОБА_20 на місці трагедії не було, про нього ніхто не згадував, в тому числі і ОСОБА_9 ; - показами свідка ОСОБА_20 , який підтвердив факт вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_9 в той вечір, але категорично заперечував свою причетністю до даної дорожньо-транспортної пригоди; - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 грудня 2014 року з планом-схемою та таблицями, де зафіксовано самі обставини ДТП, зокрема, місце розташування трактора «МТЗ-80», характерні слід для такого типу злочину, розташування трупа дівчинки; - протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 ; - протоколом огляду транспортного засобу трактора «МТЗ-80»; висновком експерта № 629а від 23 січня 2015 року, який свідчить про відсутність будь-яких несправностей гальмівної системи та рульового керування даного трактора; - висновком експерта № 626а від 27 січня 2015 року, згідно якого дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_9 , який, керуючи трактором, порушив вимоги п.12.3 ПДР України, що і привело до цієї трагедії; - висновками судово-медичних експертиз щодо причини смерті ОСОБА_14 та виявлення у ОСОБА_7 та ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд першої інстанції досить ретельно та об`єктивно дослідив версію обвинуваченого ОСОБА_9 про його непричетність до даного злочину, довівши її надуманість та брехливість. Зокрема, судом перевірялась версія щодо причетності свідка ОСОБА_20 до даного злочину, яка не знайшла свого підтвердження. Свідок захисту ОСОБА_21 , яка нібито зі слів обвинуваченого ОСОБА_9 бачила ОСОБА_20 на місці ДТП, також спростувала його покази, вказавши, що бачила як ОСОБА_9 стояв біля трактора та побачивши її, вигукнув «Що я наробив?…» Дана судом і відповідна оцінка показам свідка ОСОБА_22 , яка є дружиною обвинуваченого. Взагалі аналізуючи вирок в цілому, слід визнати, що судом дані всі відповіді на питання, які обвинувачений ОСОБА_9 ставить в своїй апеляційній скарзі.

Так званий «доказ» вини ОСОБА_20 роздруківка його телефонних дзвінків в момент скоєння ДТП, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_23 судом першої інстанції не досліджувався взагалі, через відсутність відповідного клопотання з боку обвинуваченого, що було ним підтверджено в ході апеляційного розгляду справи. Саме клопотання судом апеляційної інстанції було відхилене на підставі ч.3 ст.404 КПК України.

Вирішуючи долю речового доказу трактору «МТЗ-80», на якому обвинувачений ОСОБА_9 скоїв наїзд на потерпілих, суд першої інстанції на підставі ст.100ч.9п.1 КПК України визнав цей трактор як знаряддя злочину та піддав конфіскації. Але з таким висновком суду погодитись не можна. До знарядь кримінального правопорушення можуть бути віднесені як предмети, які спеціально були виготовлені або пристосовані для вчинення злочинів(кастет, відмичка, обріз гвинтівки), так і предмети, які мають певне призначення в іншій сфері(військовій, медичній, побутовій), не пов`язаній із злочинною діяльністю(пістолет, ніж, автомашина). Тобто мова йде про скоєння умисного злочину, в ході якого були задіяні ті чи інші предмети для досягнення злочинного результату. В даному ж випадку було скоєно необережний злочин, тому вказаний транспортний засіб не може виступати в якості знаряддя злочину. В даному випадку було б більш логічним скористатися п.5ч.9ст.100КПК України та вказаний транспортний засіб, без реєстраційного номера та невстановленого власника або володільця, як об`єкт кримінального правопорушення передати в дохід держави.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 також звертає увагу на надмірну суворість обраного відносно нього покарання та неадекватну на його думку суму моральної шкоди, стягнутої з нього на користь потерпілих. На це наголошувала у своїй промові також адвокат ОСОБА_10 .

На думку суду апеляційної інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Судом враховано тяжкість скоєного злочину та його наслідки. Стягуючи на користь потерпілих вказані суми у відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції досить чітко мотивував своє рішення в цій частині, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Підстав для скасування вироку не має.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 , зі змінами, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково. Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення. Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року відносно ОСОБА_9 без змін.
Речовий доказ трактор «МТЗ-80» без реєстраційного номера передати у власність держави.
Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: