АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 664/3827/14-к
Справа № 11кп/791/40/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 р.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :
Головуючого ОСОБА_2 ,
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
З участю прокурора ОСОБА_6
Обвинуваченого ОСОБА_7
Захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 19.00 год. вечора до 05.00 год. ранку за місцем його проживання
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття під варту.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Комунального підприємства« Голопристанська центральна районна лікарня» в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 1994,62 гривні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 7450,00 гривень, матеріальної шкоди-223554,90 гривень, витрати у справі в сумі 2500,00 гривень, а всього стягнути 233504,90 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3553,98 грн.
В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винного, внаслідок м`якості, оскільки при ухваленні вироку судом не враховано, що обвинувачений вину у скоєнні інкримінованого йому злочину фактично не визнав, завдані злочином збитки не відшкодував. Крім того, призначаючи покарання у виді найменш суворого покарання суд хоч і вказав на відсутність обставин, що єдиною обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його похилий вік, але фактично при вирішенні питання щодо обрання виду та міри покарання це не врахував.
Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту у залі суду.
В апеляційній скарзі із змінами та доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним та таким, що не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі засудженого, оскільки вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав частково, у скоєному щиро розкаявся. Крім того посилається на те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, активно сприяв розкриттю злочину. Просить вирок суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмінити.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, потерпіла ОСОБА_9 вважає її необгрунтованою, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України з мінімальним терміном іспитового строку.
Відповідно до вироку суду 13 серпня 2014 року близько 06-20 години на території Цюрупинського району Херсонської області ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Gееіу МR 7151 А», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автодорозі ЦюрупинськГола Пристань -Скадовськ зі сторони міста Цюрупинська в напрямку міста Скадовська, знаходячись на 10 км + 450 м зазначеної автодороги, грубо порушуючи вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, що склалася, втратив контроль за рухом автомобіля «Gееіу МR 7151 А», здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, унаслідок чого допустив зіткнення з технічно справним автомобілем марки «Sкоdа Sирегb Еlеgance», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку зі сторони міста Гола Пристань в напрямку міста Цюрупинська. В результаті чого пасажир автомобіля «Gееіу МR7151 А», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , 1947 року народження, від отриманих тяжких тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП, а водій автомобіля «Sкоdа Sирегb Еlеgance», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Зазначені наслідки у вигляді смерті особи та отриманням іншою особою тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в прямому причинному зв`язку з грубим порушенням «Правил дорожнього руху України» ОСОБА_7 , а саме: п.2.3, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - п/п.б): бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; та п.12.1: відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Вказаними діями з необережності ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості та спричинило смерть потерпілого.
Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги із змінами та доповненнями, а скаргу прокурора просив залишити без задоволення, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, потерпілу ОСОБА_9 , яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити, змінивши вирок суду, в судових дебатах сторони, залишилися на своїх позиціях, обвинуваченого під час надання йому останнього слова, який просив вирок суду змінити, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, та ніким не оскаржуються.
Кримінальне правопорушення, яке скоїв ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості та спричинило смерть потерпілого, кваліфіковано правильно.
Щодо доводів прокурора наведених у апеляційній скарзі, про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, суд при вирішенні питання про призначення покарання, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, якій відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, також отримав тілесні ушкодження під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Проте суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, не в достатній мірі врахував особу засудженого, який в ході досудового та судового слідства визнавав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила призначити покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 75 КК України. Також потерпілий ОСОБА_10 наполягав на призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з іспитовим строком.
До апеляційного розгляду справи, засуджений ОСОБА_7 частково відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду та повністю відшкодував моральну шкоду, що підтверджується наданою розпискою від потерпілого ОСОБА_10 .
Крім того, судова колегія враховує похилий вік обвинуваченого, стан його здоров`я, думку потерпілих, а тому прийшла до висновку про зміну вироку та можливість виправлення засудженого ОСОБА_7 без відбування покарання з випробуванням, із застосування до нього ст. 75 КК України.
З урахуванням викладеного апеляція із змінами та доповненнями обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання може бути визнане обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними та в ній не наведено переконливих доводів щодо обрання ОСОБА_7 найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч.1 п.1, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу із змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_7 - змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 року.
В решті вирок залишити без змін
Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді : (підпис) ОСОБА_2 ,
(підпис) ОСОБА_3 ,
(підпис) ОСОБА_4 .
.З оригіналом згідно
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2