У Х В А Л А

19.11.2015 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФРГУ ДФС Закарпатської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000010, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФРГУ ДФС Закарпатської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000010.

Подану скаргу заявник мотивує тим, що 23 вересня 2015 року слідчим з ОВС СУ ФРГУ ДФС у Закарпатській області старшим лейтинантом податкової міліції ОСОБА_3 було проведено обшук торгового залу-магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 .

В ході проведення обшуку було вилучено речі, перелік яких наведений в акті опису (в протоколі), що додається.

Скаржник вказує на те, що слідчою з ОВС СУ ФРГУ ДФС у Закарпатській області старшим лейтинантом податкової міліції ОСОБА_3 грубо порушені норми закону під час проведення вказаного обшуку, зокрема проведений такий без власника магазин, ОСОБА_2 , тобто без згоди та участі власника, чим відповідно грубо порушено його права та законні інтереси.

ОСОБА_2 зазначає у змісті скарги, що метою даного обшуку повинно було стати виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, однак, працівниками ОВС ССУФР ГУДФС у Закарпатській області спеціаліст на місце не викликався, попередні експрес-дослідження знайдених об`єктів не проводилися, речі були вилучені тільки з тих підстав, що на думку слідчих алкогольні напої мали ознаки підробки, однак, слідчими не конкретизовано, яким чином встановлено ознаки підробки.

Так, слідчими вилучено алкогольні напої, які не є незаконно виготовленими, що буде встановлено в ході дослідження, чим останні в свою чергу завдають матеріальних збитків власникові товару, адже він не може реалізувати їх найближчим часом чим втратить реальну вигоду.

ОСОБА_2 вказує на те, що питання накладення арешту на вилучене слідчим під час обшуку майно слідчим (прокурором) не вирішувалось, а тому у відповідності до п.2 ч.І ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На підставі викладеного скаржник просить зобов`язати слідчого з ОВС СУ ФРГУ ДФС у Закарпатській області старшого лейтинанта податкової міліції ОСОБА_3 негайно повернути майно ОСОБА_2 , яке зазначене в протоколі обшуку від 23.09.2015-25.09.2015 року, складеного ОСОБА_3 , згідно з вимогами статті 169 КПК. В судове засідання скаржник ОСОБА_2 повторно не з`явилася, хоч належним чином повідомлялась про дату та час судового засідання, однак її представник ОСОБА_5 надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати скаргу в його відсутності та просив зобов`язати слідчого ОСОБА_3 повернути скаржнику тимчасово вилучене майно: фінансово-господарську документацію, чорнові записи та інші документи, що були вилучені під час обшуку.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоч повідомлялась про дату та час судового засідання, причина неявки суду невідома.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.09.2015 року було надано дозвіл в рамках кримінального провадження №0000010 на проведення обшуку торгового приміщення-магазину, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_2 з метою відшукання та вилучення незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які ФОП ОСОБА_2 придбала у невстановлених осіб з метою збуту, чорнових записів, накладних, видаткових накладних, документів, що свідчать про придбання останньою незаконно виготовлених алкогольних напоїв, електронних носіїв інформації, речей і документів кримінального правопорушення, що мають значення для досудового розслідування.

На підставі зазначеної ухвали суду стороною кримінального провадження - ОВС СУ ФРГУ ДФС у Закарпатській області старшим лейтинантом податкової міліції ОСОБА_6 був проведений обшук.

Нормою ч. 5 ст. 236 КПК України передбачено, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен здійснюватись в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

З протоколу обшуку від 23.09.2015 року, долученого до матеріалів клопотання вбачається, що вилучене в ході обшуку майно, зокрема незаконно виготовлені алкогольні напої, чорнові записи, накладні, видаткові накладні, документи, що свідчать про придбання ОСОБА_2 незаконно виготовлених алкогольних напоїв, документів кримінального правопорушення, що мають значення для досудового розслідуванння входять до переліку тих предметів, на вилучення яких надано дозвіл ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.09.2015 року в рамках кримінального провадження № 0000010.

У відповідності до чинного КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Виходячи з викладеного приходимо до висновку, що зазначені скаржником речі не відноситься до тимчасово вилученого майна.

Згідно п.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на те, що в даному випадку мова не йде про тимчасово вилучене майно, відповідно невірними є зауваження скаржника щодо необхідності звернення слідчого до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Висновком експерта № 15/927 від 09.10.2015 року також спростовуються твердження скаржника щодо законності виготовлення вилучених у неї під час обшуку алкогольних напоїв.

З врахуванням наведеного та того, що скаржником не наведено жодних законних підстав для повернення вказаних у скарзі речей та документів, такі можуть в подальшому служити речовими доказами у кримінальному провадженні, тому приходжу до висновку, що скарга є не обґрунтованою і не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, 100, 167, 171, 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФРГУ ДФС Закарпатської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000010 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1