Справа № 645/6570/15-к
Провадження № 1-кп/645/399/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
03 липня 2015 року приблизно о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_4 знаходився у другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 . В цей час він побачив колишню дружину свого брата ОСОБА_5 та у нього виник раптовий умисел, спрямований на відкрите заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подолання волі ОСОБА_5 до супротиву, наніс один удар правою долонею останній в область потилиці, спричинивши їй фізичний біль. Після цього ОСОБА_4 схопив ОСОБА_5 за ліву руку та стягнув з пальця золоту каблучку, тим самим відкрито заволодів нею.
Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим
майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду в сумі 3808,00 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, надав пояснення про обставини його скоєння, щиро розкаявся у скоєнні злочину.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Надала через канцелярію суду заяву з проханням слухати справу без її участі. Також надала заяву, у якій просила її цивільний позов до ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та прокурора. Тому, враховуючи думку прокурора, підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наявність на його утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання.
На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення воли в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
З урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи обвинуваченого та інших обставин справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання. Тому можливо звільнити його від відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо ОСОБА_4 у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжні заходи не обиралися.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Речовий доказ - золоту каблучку після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 7022 від 24.07.2015 року в сумі 246 грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1