Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №11-а-436/ 2010 р. Головуючий у суді І інстанції - ОСОБА_1
Категорія - ч.2 ст.309 КК України Доповідач у суді II інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Поступайло Н.І., суддів: Бабича О.П., Деревінського С.М., за участю прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3, представника цивільного позивача ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_5, розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2010 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, не працює, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий:

- 22 вересня 2006 року Кіровським районним

судом м. Кіровограда за ч.І ст.309 КК України на

1 рік позбавлення волі;

- ЗО січня 2008 року Кіровським районним судом

м. Кіровограда за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки

позбавлення волі, звільнений 20 травня 2009 року

умовно - достроково на 6 місяців 2 дні,

засуджений за ч.І ст.185 КК України на 1 рік позбавлення, за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вирішені питання судових витрат та речових доказів по справі.

Вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, повторно при наступних обставинах.

8 грудня 2009 року о 19 годині 40. хвилин ОСОБА_5, з метою незаконного придбання наркотичного засобу в районі вул. Яновського у м. Кіровограді у невстановленої особи, в тазу, де знаходились залишки виготовленого раніше наркотичного засобу, намочив два ватних тампона з метою подальшого використання їх для власного вживання. Тампони з розчином наркотичного засобу поклав на зберігання до своїй кишені.

У той же день о 20 годині ОСОБА_5 біля буд. 2 кор. 2 по вул. Правди у м. Кіровограді був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього два ватних тампона з нашаруванням рідини, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, вагою 0,118 грам, які він зберігав повторно для власного вживання.

Крім того, 30 листопада 2009 року о 12 годині, ОСОБА_5, знаходячись у магазині «Ятрань» по вул. Добровольського 15 у м. Кіровограді, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю охорони, таємно викрав 0,5 л. пляшку горілки «Неміров Лекс», вартістю 102 грн. 85 коп., чим завдав матеріальної шкоди ВАТ «М'ясокомбінат Ятрань», на вказану суму.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду першої інстанції, пом'якшити призначене покарання, оскільки судом не було враховано всіх обставин, а саме його щирого каяття у вчиненому, активного сприяння розкриттю злочину, а також того, що у нього на утриманні перебуває мати - інвалід другої групи та малолітня дитина.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляції, засудженого ОСОБА_5, який підтримав свою апеляцію, вивчивши матеріали справи та зваживши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені у вироку висновки про винуватість ОСОБА_5 у вчинені вказаних злочинів відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну та об'єктивну оцінку.

На підставі наявних в матеріалах кримінальної справи доказів, достатність та достовірність яких не була поставлена під сумнів сторонами під час судового розгляду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.185 КК України, кваліфікувавши його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, повторно. Дане обвинувачення не оспорював на досудовому слідстві та в судовому засіданні сам засуджений, через що докази досліджувались у відповідності до ч.З ст.299 КПК України.

На дослідження доказів у порядку, передбаченому ч.З ст.299 КПК України, засуджений погодився свідомо і добровільно після роз'яснення йому наслідків застосування цієї статті, що відображено у протоколі судового засідання від 12.03.2010 року (а.с. 107).

Перевіряючи доводи засудженого про невідповідність призначеного

покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі, колегія суддів зазначає

наступне.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції, відповідно ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини які пом'якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

При цьому зазначив, що ОСОБА_5 вчинив злочини, які не відносяться до категорії тяжких і від них не настало тяжких ;наслідків. За місцем проживання він характеризується позитивно, раніше судимий, не працює, знаходиться на обліку у нарколога.

(а.с. 70 -82).

Обставиною, пом'якшуючою покарання засудженому, районний суд правильно визнав його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах:. ізоляції від суспільства, а тому призначив останньому покарання в межах передбачених санкціями ч.1 ст.185 та ч.2 ст.309 КК України* яке є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів, правильно зробивши висновок про відсутність підстав. до застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5

Тому його доводи щодо неврахування судом першої інстанції пом'якшуючих покарання обставин є необгрунтованими з огляду на попередні судимості та те, що йому за сукупністю злочинів було призначено мінімальне покарання, передбачене в санкції ч.2 ст. 309 КК України.

Дослідивши матеріали справи в межах апеляції, колегія суддів порушень процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по справі, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила. Покарання, призначене ОСОБА_5, є виваженим і відповідає ступеню тяжкості вчинених ним діянь і його особі. Тому підстав для задоволення апеляції і зміни вироку не вбачається.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення. Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2010 року щодо ОСОБА_5 - залишити без зміни.

Судді: