Справа № 591/8686/15-к
Провадження № 1-кс/591/165/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця с.Сенча, Лохвицького району, Полтавської області., громадянина України, ранішен не судимого,

Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури Сумського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням та мотивував його тим, що військовою прокуратурою Сумського гарнізону розслідується кримінальне провадження № 0000063 від 3 червня 2015 року за підозрою військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата за призовом у зв`язку з мобілізацієюОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України від 21.07.14 № 607/2014 «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_5 6 серпня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).
Далі, у зв`язку зі створенням в АДРЕСА_3 нового військового формування солдат ОСОБА_5 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де призначений на посаду робітника підсобника 3 інженерно - будівельного відділення 2 інженерно - будівельного взводу 4 інженерно - будівельної роти.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 1 травня 2015 року солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби - військову частину польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Факт відсутності ОСОБА_5 на службі встановлено командуванням частини під час перевірки наявності особового складу на ранковому шикуванні цього ж дня о 08.00 год. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_5 обов`язків військової служби не виконував а проводить час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, на телефонні дзвінки командування підрозділу, в якому проходить військову службу, та командування частини не відповідає, про своє місце знаходження командування не повідомляє і до цього часу до місця служби не повернувся.

Таким чином, робітник підсобник 3 інженерно - будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно - будівельної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат за призовом у зв`язку з мобілізацією ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, 1 травня 2015 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , чим вчинив самовільне залишення місця служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 111, 278, 135 КПК України повідомлення про підозру, пам`ятка про права підозрюваного та повістка про виклик у якості підозрюваного ОСОБА_5 16.12.2015 вручені для передачі підозрюваному (за місцем роботи) командуванню військової частини польова пошта НОМЕР_1 та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про оголошення ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно запобігти наявним ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, а саме можливим спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а також той факт, що застосуванням до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти можливим, усунути існуючі ризики у кримінальному провадженні та досягти мети кримінального провадження,слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважали що до підозрюваного можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання та докази подані сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що предметом досудового розслідування кримінального провадження провадження № 0000063 від 3 червня 2015 року за підозрою військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата за призовом у зв`язку з мобілізацієюОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Зазначені обставини судом встановлено з внесених до ЄРДР відомостей, повідомлення про підозру (а.с.7,27-29).

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході вирішення питання про застосування запобіжного заходу перевіряється обґрунтованість підозри щодо самого факту, події вчинення злочину та причетності особи до даних обставин.

З метою підтвердження достатності зібраних слідчим доказів, які вказують на причетність підозрюваного до обставин вчинення кримінального правопорушення, суду надано протоколи допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , крім того під час розгляду даного клопотання сам обвинувачений не заперечив своєї причетності до злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України . Остання обставина при прийнятті рішення щодо обрання запобіжного заходу судом не враховується.

Доказів порушення порядку збирання вищезазначених доказів слідчому судді не надано.

Також слідчий суддя враховує, що на даній стадії процесу недопустимою є оцінка достовірності наданих прокурором доказів, аналіз наявності в діях підозрюваного складу злочину, з`ясування умислу, мотивів вчинення злочинів або інших елементів їх складу.

Отже, виходячи з наданих слідчим доказів, підозра обґрунтована належними та допустимими засобами доказування.

При вирішенні питання щодо наявності, визначених ст.177 КПК України ризиків, слідчий суддя виходить з того, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переліченим у даній статті спробам вчинити дії, котрі можуть вплинути на хід досудового розслідування.

Висновок суду щодо наявності таких ризиків повинен ґрунтуватися на достатності наданих прокурором доказів, що підтверджують їх існування (п.2 ч.1 ст.194 КПК України).

Враховуючи отримані слідчим суддею в ході розгляду клопотання відомості, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення до 7 років.

На думку суду, існують передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, наявність яких доведено слідчим.

Водночас суд враховує, що запобігання вище переліченим фактам повинно забезпечуватись з дотриманням визначеної законом процедури, з урахуванням прав особи та можливості в інший спосіб запобігти визначеним стороною обвинувачення ризикам.

Суд також враховує, що слідчий та прокурор самостійно визначають мету та підстави подачі клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя виходить з того, що обов`язок доказування можливості застосування до особи конкретного запобіжного заходу покладено на слідчого та прокурора.

Однак, на підтвердження обов`язковості тримання вказаної особи під вартою не надано..

Судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, здійснює догляд за матір`ю, 1939 року народження, яка є інвалідом ІІ групи , на обліках будь-де він не перебуває, негативних характеристик не має тощо.

Тому, при обґрунтуванні підозри, доведенні наявності ризику ухилення від слідства, перешкоджання проведення досудовому розслідуванню в інший спосіб, суду не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на положення ч.3 ст.176 КПК України, суд виходить з того, що порівняно із запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою більш м`якими запобіжними є особисте зобов`язання.

Оскільки, підозрюваний не забезпечив явки осіб, які можуть за нього поручитися, доведеність обставин, регламентованих п.1, п.2 ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким запобіжним заходом та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Виправданим суд також вважає покладення на підозрюваного обов`язків, оскільки прибування до слідчого, прокурора чи суду, повідомлення про зміну місця проживання сприятиме ефективному досудовому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.179 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 кримінальному провадженні №0000063 від 03.06.2015 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

?прибувати в рамках кримінального провадження №0000063за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

?не відлучатися з населеного пункту за місцем проходження служби (м.Охтирка, вул. Штагера14) без відома слідчого, прокурора, суду;

?повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця знаходження;

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків - до 22 березня 2016 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, заставу може бути звернуто в дохід держави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали для виконання направити прокурору.
Ухвала суду набирає чинності в момент її проголошення, є остаточно, оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1