Справа № 214/5715/14-к
1-кп/214/54/15
У Х В А Л А
іменем України
26 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001841 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12, 187 ч.4 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового засідання виникло питання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою.

Прокурор висловив думку про необхідність продовжити строк тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_11 просить не продовжувати строк тримання під вартою.

Обвинувачен6ий ОСОБА_10 просить замінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 вважає, що прокурор не довів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підстав вважати, що ОСОБА_10 вплине на свідка, який не був допитаний, не мається. Вважає, що є підстави змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 погодилися з думкою захисника ОСОБА_8 .

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належить продовжити. При цьому, суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п.6,12, 187 ч.4 КК України, кожен з яких, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. При обранні кожному з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до переконання, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб кожний з підозрюваних не став переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не вчинив інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що обвинувачені, в разі зміни запобіжного заходу, можуть вчинити новий злочин.

Разом з тим, суд переконаний, що існують інші ризики, передбачені ст.177 КПК України, для запобігання яких належить залишити раніше обраний запобіжний захід без змін.

Строк тримання під вартою ОСОБА_10 судом був продовжений до 1 листопада 2015 року. Судове провадження на даний час не завершене.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути, в разі визнання обвинуваченого винним, призначено судом за вчинення вказаних правопорушень, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.2 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_10 , побоюючись тривалості можливого за вказані правопорушення покарання, може в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду. При цьому, суд враховує, що на користь такої думки свідчить позиція обвинуваченого, який під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи давав пояснення експерту, які відрізняються від наданих ним же в присутності захисника показань, а в судовому засіданні заперечує борг перед ОСОБА_11 , заперечує обставини справи.

Також, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_10 , в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати на свідків. Так, під час допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 встановлено, що показання, які вказаний свідок надав у судовому засіданні, мають суттєві суперечності з тими показаннями, які надав свідок під час досудового розслідування. У судовому засіданні свідок зазначив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_11 не бачив. Під час же проведення впізнання, свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка придбала липку стрічку «скотч». Пояснення ОСОБА_12 мотивів того, що під час досудового розслідування він діяв при впізнанні неправдиво, є суперечливими. Показання надані в суді вказаним свідком можуть вплинути на вирішення судом при постановлені вироку питання про винність як обвинуваченого ОСОБА_11 , так і обвинуваченого ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні також надала показання, які мають суперечності з наданими нею під час досудового розслідування показаннями, в яких зазначала про наявність у ОСОБА_10 боргу перед ОСОБА_11 та визначала зміни у поведінці ОСОБА_10 після знайомства останнього з ОСОБА_11 . Враховуючи, що зазначені свідки змінили показання, суд вважає, що в разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_10 , останній може незаконно впливати на допитаних судом свідків. Показання свідка ОСОБА_14 , які стосуються характеристики ОСОБА_10 , суперечать показанням ОСОБА_10 , так як останній показав, що неодноразово пропускав заняття, про що знали його батьки, а свідок ОСОБА_14 показав, що син заняття не пропускав.

На переконання суду, позитивна характеристика з місця проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , наявність в нього постійного місця проживання, відсутність попередніх судимостей, факт навчання в вищому учбовому закладі, не виключають наявності визначених судом ризиків, а саме того, що в разі зміни запобіжного заходу, обвинувачений може переховуватися від суду та може незаконно впливати на свідків. При цьому, суд враховує, що відповідно до характеристики з місця навчання, ОСОБА_10 пропустив близько половини занять, є недисциплінованим студентом, мав заборгованість на сесії.

Тому, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_10 , який заперечує свою причетність до вчинення злочину, в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати на допитаних судом свідків. А тому суд вважає, що доцільним є продовжити ОСОБА_10 строк тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_11 судом був продовжений до 1 листопада 2015 року. Судове провадження на даний час не завершене.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначене судом в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_11 винним, за вчинення вказаних правопорушень, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.2 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_11 , побоюючись тривалості можливого за вказані правопорушення покарання, може в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду.

Також, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_11 , який заперечує причетність до вчинення злочину, в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати на допитаних судом свідків. Тому суд вважає, що доцільним є продовжити ОСОБА_11 строк тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 продовжити до 30 грудня 2015 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 продовжити до 30 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3