Справа №1-23/10
Провадження № 1/1317/1254/11
ВИРОК

іменем України

22 грудня 2010 року

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого: Крета А.І.

при секретарі: Загайській І.В.

з участю прокурора: Телефанко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехові справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого вчителем Миколаївської СЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого

за ст. 368 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 пербуваючи на посаді голови Миколаївської сільської ради Радехівського району, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, як керівник органу місцевого самоврядування, керуючись корисливими спонуканнями з лютого 2009 року по 08.04.2009 року вимагав у ОСОБА_2 передачі грошових коштів у сумі 5000 грн. в якості хабара за сприяння у наданні рішення про продаж приміщення молочного блоку, що знаходиться в с. Миколаїв по вул. Центральній, 2 Радехівського р/ну Львівської області.

08.04.2009 року о 14.00 год. в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області в приміщенні службового кабінету секретаря Миколаївської сільської ради, під час зустрічі, ОСОБА_3 передав в руки ОСОБА_1 готівкою, в якості винагороди, 300 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 08.04.2009 року становить 2310 грн., з обумовлених ними раніше 5000 грн., за рішення сесії Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про продаж вищевказаної будівлі, після чого ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 рішення №17 від 24.03.2009 року 22-ї позачергової сесії 5-го скликання Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про надання згоди на продаж будівлі молочного блоку, площею 600 м.кв. ОСОБА_2, яке суперечить вимогам ст.ст. 335,761 Цивільного кодексу України.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину визнав повністю та показав в судовому засіданні, що з 11 квітня 2006 року він працює на посаді сільського голови Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області. На початку лютого 2009 року до нього додому приїхали троє невідомих йому чоловіків, які сказали, що інвестори з м.Дніпропетрвська хочуть придбати в селі приміщення для млина. Він запропонував їм приміщення колишнього молочного блоку, яке їм підійшло. На початку березня 2009 року один із цих чоловіків ОСОБА_2 в приміщенні його службового кабінету запитав, як можна прискорити процес купівлі-продажу колишнього молочного блоку в с. Миколаїв, на що він, відповів, що він посприяє в купівлі-продажі молочного блоку, однак йому необхідно надати грошові кошти в сумі 5000 грн. На що ОСОБА_2 сказав, що надасть йому вказані кошти, коли отримає документи, які підтверджують договір купівлі-продажу вказаного майна.

06.04.2009 року він приготував рішення Миколаївської сільської ради від 24.03.2009 року про надання згоди на купівлю-продаж молочного блоку. Рішення, за його вказівкою, надрукував секретар Миколаївської сільської ради ОСОБА_4 На даному рішенні дійсно стоїть його підпис і проставлена ним печатка Миколаївської сільської ради. Після того, домовився з ОСОБА_2 зустрітись 08.04.2009 року для передачі рішення сесії про надання ОСОБА_2 дозволу на купівлю-продаж молочного блоку, а ОСОБА_2 повинен був принести з собою 2500 грн. за це рішення. Вранці 08.04.2009 року до нього зателефонував ОСОБА_2 і повідомив, що має намір зустрітися з ним приблизно о 14.00 год. Цього дня при вході в будівлю Миколаївської сільської ради він зустрівся з ОСОБА_2, пройшов з ним до кабінету секретаря Миколаївської сільської ради, де знаходилось рішення про надання дозволу на продаж вказаного майна. В даному кабінеті ОСОБА_2 сказав йому що привіз грошові кошти в сумі 300 доларів США за рішення Миколаївської сільської ради, які він отримав та поклав в ліву кишеню сорочки, а рішення №17 від 24.03.2009 року про надання згоди на продаж приміщення молочного блоку віддав ОСОБА_2

Підсудний ОСОБА_1 не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по епізоду вимагання та одержання ним хабара у ОСОБА_2 в розмірі 300 дол. США, який мав місце 08.04.2009 року.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно вимагання та одержання ОСОБА_1 хабара в розмірі 300 дол. США, оскількм дані обставини не оспорюються всіма учасниками судового розгляду і суд немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій.

Таким чином, на думку суду, винність підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину доведено повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 368 ч. 2 КК України, як одержання хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище поєднане з вимаганням хабара.

Визнаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання, суд, в якості обставин, що пом»якшують покарання визнає визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, на думку суду, в справі немає.

Враховуючи приведені вище помякшуючі обставини, особу підсудного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому, на думку суду, виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Необхідно, на думку суду, стягнути з підсудного ОСОБА_1 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 1529,60 грн. судових витрат, оскільки по справі була призначена і проведена судово-хімічна експертиза, вартість якої становить вказану суму.

Керуючись ст.ст. 323 , 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 368 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування терміном на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обов»язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити засудженому ОСОБА_1 без змін.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 1529 грн.60 коп. судових витрат за проведення судово-хімічної експертизи.

Речові докази по справі: ватний тампон із зразком невидимої спеціальної хімічної речовини "Промінь-1", 2-а ватні тампони із змивами з рук ОСОБА_1, ватний тампон із змивами з сорочки ОСОБА_1, 2-і пари гумових рукавиць знищити. Грошові кошти ( трьох сто доларових купюрах: НР

№33728060 С; АВ №07761407 К; БВ № 07792806 О ), рішення №17 від 24 березня 2009 року Миколаївської сільської ради Радехівського район' Львівської області, журнал реєстрації пропозицій заяв і скарг громадян, книгу протоколів сесії, заяву від імені ОСОБА_2, акт обстеження від 14.04.2009 року, 1 відеокасета, 1 аудіокасета та електронний носій ТакеМЗЗБ-НС сНззб ОЬ інв. із результатами проведених оперативно-технічних заходів зберігати при матеріалах справи. Сорочку повернути ОСОБА_1

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту оголошення вироку.

ГоловуючийОСОБА_5