ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, з середньою освітою, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2004 та 2011 років, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Військовозобов`язаний ОСОБА_5 з 16 січня 1995 року після проходження строкової військової служби у Збройних Силах України перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави у військовому званні «сержант запасу».

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року» від 15 січня 2015 року, на території України оголошено часткову мобілізацію протягом 2015 році у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності вказаним Указом Президента, тобто з 20 січня 2015 року.

20 липня 2015 року ОСОБА_5 пройшов огляд медично-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 і згідно з довідкою № 1556 від 20 липня 2015 року визнаний придатним до військової служби.

Того ж дня з метою комплектування Збройних Сил України ОСОБА_5 отримав повістку, згідно з якою повинен був прибути на 08 годину 23 липня 2015 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки для проходження військової служби у Збройних Силах України в складі команди № НОМЕР_1 в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Разом з тим, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , не маючи правих підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в порушення вимог ч. 3 ст. 22 цього ж Закону, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин не прибув у вказаний час - 08 годину 23 липня 2015 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомивши у подальшому і про причини свого неприбуття.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно з 16 січня 1995 року перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 у запасі у військовому званні «сержант запасу». На виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року він 20 липня 2015 року пройшов медичний огляд у ІНФОРМАЦІЯ_4 і був визнаний придатним до військової служби, про що отримав відповідну довідку. Того ж дня він дійсно отримав повістку, за якою повинен був прибути на 08 годину 23 липня 2015 року до приміщення вказаного військкомату за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки для проходження військової служби у Збройних Силах України в складі команди № НОМЕР_1 . Разом з тим, він, усвідомлюючи відсутність правих підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та поважних причин, свідомо не прибув у вказаний час до приміщення військкомату, перебував в цей час у лікарні, куди дружина звернулася у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (піднявся тиск) і перебувала там протягом двох днів, але про причини свого не прибуття не повідомив. Про ці свої дії жалкує.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 20 липня 2015 року ухилився від призову за мобілізацією, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 336 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його вік, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує його покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, знаходить можливим звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку як виняток достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази документи, до яких було отримано тимчасовий доступ, повернути належному володільцу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_9