УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 29.04.2015, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, яка має вищу освіту, одружену, має на своєму утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працюючій, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,

обвинувачуваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України,

01.05.2015р. під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого ухвалою суду було продовжено до 08.02.2016р.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурор ОСОБА_8 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не зменшилися, а саме, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 пославшись на його необґрунтованість та подала суду клопотання про скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таке клопотання захисник обґрунтовує тим, що обвинувачена ОСОБА_5 на даний час вагітна, строк вагітності 27 тижнів. Посилаючись на тяжкий перебіг вагітності та існування ризику її переривання захисник вважає, що тримання під вартою загрожує життю та здоров`ю обвинуваченої. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, роботи, одружена, має двох неповнолітніх дітей та в неї діагностовано онкологічне захворювання.

Обвинувачена ОСОБА_5 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, підтримала клопотання свого захисника та також подала клопотання про скасування їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих самих підстав.

Захиник ОСОБА_10 підтримав думку обвинуваченої та адвоката ОСОБА_9 .

Прокурор заперечував проти скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на те, що іншого запобіжного заходу в даному випадку чинний КПК України не передбачає, а обвинувачена завагітніла під час перебування під вартою, порушивши умови тримання.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_9 про скасування запобіжного заходу, заслухавши учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання обвинуваченої та її захисника слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та піддана суду. Стороною обвинувачення надано достатньо доказів для того, щоб вважати таку підозру обґрунтованою.
Оцінюючи наявність ризиків, спробам яких слід запобігти, суд виходить з наступного.
01.05.2015р., ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

08.05.2015р. ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області залишено без задоволення апеляцію захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 , а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.05.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - без змін.
Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду та заважати встановленню істини у справі. З такими висновками погодився апеляційний суд Одеської області, під час перегляду цього рішення. Цей висновок залишився не змінним під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою у судах першої та апеляційної інстанції.
На даний час у суду відсутні підстави вважати, що такі встановленні обставини змінилися, а ризики зменшилися, оскільки це доведено прокурором і стороною захисту не спростовано.
За таких обставин суд доходить висновку, що застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 є необхідним.
При цьому, ч.5 ст. 176 КПК України прямо забороняє застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави до особи, яка підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Тобто, законодавець встановив, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочинів запобіжний захід може бути застосований виключно у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку такого тримання є обґрунтованим.

Суд не може погодитись з доводами сторони захисту про те, що тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 неможливо у зв`язку з її вагітністю та станом здоров`я з огляду на те, що таке твердження суперечить довідці № 01/01-12/71 головного лікаря КУ «Пологовий будинок №5» ОСОБА_12 .

Згідно вказаної довідки ОСОБА_5 , яка дійсно вагітна (27 тижнів), станом на 02.02.2016р. отримує відповідне лікування та може приймати участь у судовому засіданні та може отримувати медичну допомогу в умовах ОСІ.

Наявність інших захворювань ОСОБА_5 , що унеможливлюють її тримання під вартою стороною захисту не підтверджено. Крім того, всі ці обставини було враховано раніше, при вирішенні питання щодо тримання під вартою обвинуваченої, і на даний час вони не змінилися.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 слід відмовити.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченї ОСОБА_5 , на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеної обвинуваченої може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p. 15, §30).
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Разом з цим суд вважає доцільним повідомити начальника ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області про необхідність забезпечити обвинуваченій ОСОБА_5 належні умови тримання та, у разі потреби, достатню медичну допомогу, направивши йому копію цієї ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 350, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 04 квітня 2016 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_9 про скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_5 , начальнику ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області .

Головуючий - суддя:

Судді: