Справа № 333/5434/15-к
Провадження № 1-кп/333/542/15
В И Р О К
Іменем України
25 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001222 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у травні 2015 року, маючи умисел на незаконні, в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», посів та вирощування рослин роду коноплі, при невстановлених слідством обставинах, придбав сім`я рослини роду «конопля», які посіяв в кількості не менше 39 кущів на присадибній ділянці свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, після посіву, почав незаконно вирощувати рослини роду конопля, а саме створював умови для росту рослин коноплі, шляхом поливу, підв`язування та видалення бур`яну до моменту проведення 01.07.2015 року санкціонованого обшуку на території вказаного домоволодіння, де працівниками міліції виявлено та вилучено тридцять дев`ять рослин з коренями, стеблами, листям та верхівковими частинами сіро-зеленого кольору, які згідно висновку експерта № 1067 від 02.07.2015 року є рослинами роду коноплі, і належать до рослин, що містять психотропні речовини, загальною масою 1590,0 гр.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України незаконний посів та вирощування конопель, у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Окрім цього, у червні 2015 року, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знаходячись за місцем свого постійного мешкання на території домоволодіння АДРЕСА_2 , зірвав після дозрівання листя та суцвіття з рослин роду конопель, які до цього незаконно посіяв та виростив на території свого домоволодіння, та залишив на прибудинковій території для висихання особливо небезпечний наркотичний засіб. Після висихання зазначеного листя та суцвіть рослин роду коноплі ОСОБА_5 подрібнив його, чим незаконного виготовив, згідно висновку експерта № 1067 від 02.07.2015 року особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуана), маса якого в перерахунку на суху речовину, складає 237,96 гр. та 1,24 гр., загальна маса канабісу (марихуани) складає 239,2 гр., яку у подальшому, останній став незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою особистого вживання, до моменту проведення 01.07.2015 року санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_2 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
25 липня 2015 року між прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001222 та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, в обсязі підозри, щиро розкаявся. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити останньому погоджену сторонами міру покарання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, з`ясувавши обставини, які підлягають з`ясуванню перед затвердженням угоди, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та адвокат, які вважали, що така угода повинна бути затверджена і погоджувалися на призначення судом покарання, зазначеного в угоді, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 4 ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувальний визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до злочину середньої тяжкості, унаслідок вчинених обвинуваченим злочинів шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його він обвинувачується, а він, обвинувачений, має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , який показав, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 63, 75, 76 КК України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувальний ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Процесуальні витрати, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні, складають 460 гривень 80 копійок за залучення експерта на проведення судово-хімічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті, документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2015 року між прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001222, та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання на підставі угоди про визнання винуватості:

-за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 460 гривень 80 копійок за залучення експерта на проведення судово хімічної експертизи.

Речові докази по справі:
- полімерний пакет, в якому знаходиться свіжо зірвані верхівки та листя рослин сіро зеленого кольору, загальною масою 3,893 гр., та сухі верхівки рослин сіро зеленого кольору, загальною масою 251,5 гр., які являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса яких в перерахунку на суху речовину складають відповідно 1,24 гр. та 237,96 гр., а загальна маса 239,2 гр. тридцять рослин з коренями, стеблами, листям та верхівками сіро зеленого кольору, загальною масою 8,2 гр. є рослинами роду конопель та належить до рослин, що містять психотропні речовини; полімерний пакет, в якому знаходяться дев`ять рослин з коренями, стеблами, листям та верхівками сіро зеленого кольору, загальною масою 1581,8 гр. є рослинами роду конопель, передані на відповідальне зберігання в камеру ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1