Справа №739/1126/15-к
Провадження №1-кп/745/71/2015 У Х В А Л А Іменем України

28.09.2015 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, освіта повна загальна середня, раніше не судимого; у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що вони приблизно о 04 годині 14 січня 2015 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , де проживає неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи мету відкритого викрадення його майна, з корисливих мотивів, звернулись до останнього з незаконною вимогою, щодо передачі їм грошей та цукерок. При цьому, ОСОБА_4 , вихопив з рук потерпілого пакет. Виявивши відсутність цінностей, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 застосували до потерпілого фізичне насильств. Зокрема, ОСОБА_4 , умисно завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 один удар ногою в область лівого коліна, від якого останній впав на землю на коліна, а в подальшому наніс потерпілому один удар правим ліктем в область задньої частини голови. У свою чергу, ОСОБА_6 , умисно завдав два удари рукою в область обличчя, спричинивши потерпілому такими діями тілесне ушкодження у вигляді забою нижньої губи, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 7 від 16.01.2015, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , висловлюючи погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наказали потерпілому ОСОБА_7 негайно винести зі своєї квартири грошові кошти в сумі 100 грн. Боячись висловлених погроз останній надав свою згоду. Однак, повернувшись до квартири на вулицю не вийшов, а про незаконні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомив своєму вітчимові.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 надав угоду про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_7 , його законним представником ОСОБА_8 з іншої.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,потерпілий ОСОБА_7 ,його законний представник ОСОБА_8 просили суд затвердити дану угоду.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує щодо затвердження угоди.
Прокурор ОСОБА_3 вважає,що підстав для затвердження цієї угоди не має,оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину,що відповідно до норм КПК не дає можливості укласти угоду про примирення.
Перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину.
Згідно п.1 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Таким чином, враховуючи, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не передбачає можливості укладення угоди, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди.
Керуючись п.1 ч.7 ст. 474,ч.3 ст.469 КПК України, суд,-
Судове провадження продовжити в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1