Справа №672/1514/15-к
Провадження №1-кп/672/133/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого за ч.2 ст.389 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за слідуючих обставин.
Так, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт.
З 27 травня 2015 року засуджений ОСОБА_4 перебував на обліку в Городоцькому районному підрозділі Дунаєвецького МРВ КВІ УДПтС України в Хмельницькій області, як засуджений до громадських робіт. 29 травня 2015 року інспектором кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання, а також у нього, відповідно до ч.3 ст.13 КВК України, відібрано підписку та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію - третього понеділка кожного місяця. Того ж дня інспектором кримінально-виконавчої інспекції засудженому ОСОБА_4 видано направлення до Підлісноолексинецької сільської ради для відбування з 04 червня 2015 року покарання у виді громадських робіт. Відповідно до затвердженого графіку в Підлісно- олексинецькій сільській раді, погодженого з Дунаєвецьким МРВ КВІ УДПтС України в Хмельницькій області, призначене покарання ОСОБА_4 мав відбувати протягом 4 годин кожного робочого дня починаючи з 04 червня 2015 року, з якими його ознайомили.
За період часу з 04 червня по 28 серпня 2015 року ОСОБА_4 без поважних причин не з`явився для відбування покарання 8 днів, за цей період із встановленого графіку не відбув 32 години громадських робіт, а також не з`явився на реєстрацію в КВІ 20 липня 2015 року, тому 21 липня 2015 року інспектором кримінально-виконавчої інспекції йому зроблено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, однак останній жодним чином на вказане попередження не відреагував.
17 серпня 2015 року та 21 вересня 2015 року ОСОБА_4 без поважних причин не з`явився на реєстрацію в КВІ, тому 14 жовтня 2015 року інспектором кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 повторно письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від призначеного покарання. Окрім того, 19 жовтня 2015 року ОСОБА_4 без поважних причин не з`явився на реєстрацію в КВІ.
Всього в період з 04 червня по 28 серпня 2015 року ОСОБА_4 без поважних причин не з`явився для відбування покарання 8 днів, за цей період із встановленого графіку не відбув 32 години громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_4 грубо порушив умови відбування покарання у виді громадських робіт та умисно ухилився від відбування даного покарання.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.389КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, а також те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, повністю визнав свою вину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Пом`якшуючими обставинами обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Враховуючи вище викладене, термін відбуття покарання у виді громадських робіт, а також і те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді обмеження волі, в межах санкції даної статті із застосуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України, за правилами призначення та складання покарання за сукупністю вироків та звільнити його від відбування покарання за правилами ст.ст.75,76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Речових доказів та процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.179, 194, 370, 374, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2014 року, у вигляді одного року та чотири дні обмеження волі.
За правилами ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання - обмеження волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Згідно з вимогами ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя