Справа № 473/445/16-к
ВИРОК
іменем України
"10" лютого 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби в справах дітей Вознесенської райдержадміністрації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0002981 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, учня 11-го класу Бузької середньої школи, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2015 року близько 17.00 год. неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку Вознесенського професійного аграрного ліцею, розташованого в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Соборності,6, з метою спілкування зайшов до своїх знайомих , які мешкають в кімнаті №2 вказаного гуртожитку. Зайшовши до кімнати, через незачинені двері та встановивши відсутність мешканців кімнати, ОСОБА_6 побачив на ліжку мобільний телефон марки Nokia 215 в якому знаходилась карта мобільного оператора МТС. В цей час в нього виник умисел на заволодіння даним телефоном, реалізуючи який, ОСОБА_6 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку зазначеного мобільного телефону. Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення крадіжки, неповнолітній ОСОБА_6 , заподіяв матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 809 грн. 20 коп.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 виним себе в скоєні злочину визнав повністю та пояснив, що в 2015 році він навчався в Вознесенському професійному аграрному ліцею та проживав в гуртожитку. 14 грудня 2015 року він зайшов в кімнату до своїх друзів. В кімнаті нікого не було, на ліжку лежав мобільний телефон. ОСОБА_6 взяв телефон та вийшов з кімнати. Після чого за допомогою свого знайомого ОСОБА_9 здав телефон до ломбарду за 350 грн. Гроші витратив на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_6 та його опікун викупили телефон з ломбарду та повернули потерпілому.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується :

-- поясненнями законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , який пояснив суду, що він є опікуном ОСОБА_6 , який є дитиною сиротою. Обвинувачений навчався в Вознесенському професійному аграрному ліцеї та проживав в гуртожитку. 15 грудня 2015 року йому подзвонили з ліцею та повідомили, що ОСОБА_6 скоїв крадіжку мобільного телефону. ОСОБА_5 дізнався, що телефон знаходиться в ломбарді та викупив його. Телефон був повернутий потерпілому;

-- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.12..2015 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_11 14.12.2015 року з кімнати гуртожитку скоїв крадіжку мобільного телефону її сина ОСОБА_12 ;

-- протоколом огляду місця події від 15.12.2015 року, згідно якого оглянута кімната № НОМЕР_1 гуртожитку Вознесенського професійного аграрного ліцею;

-- протоколом огляду місця події від 06.01.2016 року, згідно якого в службовому кабінеті №26 по вул. Жовтневої революції в м. Вознесенську ОСОБА_8 добровільно видав для огляду мобільний телефон Nokia 215;

-- висновком експерта №96 від 25.12.2015 року з фототаблицею, згідно якого дійсна ринкова вартість мобільного телефону Nokia 215 модель RМ 1110 станом на 14.12.2015 року становить 799 грн. 20 коп.;

-- зберігальною розпискою ОСОБА_8 , згідно якої він отримав від працівників міліції належний йому мобільний телефон Nokia 215.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), належить кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

ОСОБА_6 є неповнолітнім, скоїв злочин середньої тяжкості, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро кається у вчиненому злочині, позитивно характеризується, матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, а тому є підстави для застосування до нього ст.105 КК України тобто є підстави про звільнення його від відбування покарання та застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Питання про долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, згідно ст.105 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374,497 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та , на підставі ст.105 КК України, застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд опікуну ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 306 (триста шість) грн. 90 коп.

Речові докази по справі: мобільний телефон Nokia 215 , переданий на зберігання ОСОБА_8 , залишити йому як власниці.

На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів до апеляційного суду Миколаївської області усміма учасниками процесу з дня його проголошення через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1