Дата документу Справа № 335/8044/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унік. № 335/8044/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/857/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
Учасники провадження:
В ході розслідування слідчий дійшов висновку, що факти застосування фізичного та психологічного впливу до ОСОБА_6 06.12.2013 року співробітниками Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свого об`єктивного підтвердження не знайшли та спростовуються зібраними під час розслідування доказами.
23 червня 2015 року слідчий в ОВС СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях співробітників міліції складу зазначеного вище кримінального правопорушення.
Заявник ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Запорізької області від 23.06.2015 року про закриття кримінального провадження. Вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні проведено формально, слідчим не виконані судові рішення, якими скасовувалися попередні постанови про закриття кримінального провадження, тому просить постанову скасувати.
Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що слідчим після оскарження до суду попередніх постанов про закриття кримінального провадження, виконаний необхідний обсяг слідчих дій та не знайшли свого підтвердження факти застосування фізичного та психологічного впливу співробітниками міліції відносно ОСОБА_6 в період перебування його у приміщенні райвідділу після затримання. Отже, на думку слідчого судді, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено повно та об`єктивно, всебічно досліджені всі обставини, надана вірна оцінка зібраним під час досудового розслідування матеріалам провадження та обґрунтовано прийнято рішення про відсутність у діях співробітників міліції складу кримінального правопорушення.
Мотивуючи подану апеляційну скаргу заявник ОСОБА_6 вказує на незаконність рішення слідчого судді, оскільки по даній справі він є потерпілим і його права суд не захистив. Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги всі викладені в його скарзі обставини, зокрема наявність тілесних пошкоджень, що підтверджуються висновком СМЕ від 20.12.2013 року, пояснення свідка ОСОБА_12 та ін. Апелянт просить ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23.06.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою матеріали направити на додаткову перевірку для проведення слідчих дій та притягнення до кримінальної відповідальності працівників міліції.
Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_6 , його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегія судів не погоджується з висновком слідчого судді щодо ретельності перевірки за заявою ОСОБА_6 та наявності підстав для закриття кримінального провадження. Ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам по справі.
Зважаючи, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, то прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.
Натомість, слідчий суддя не звернув увагу на наявність ухвали апеляційного суду Запорізької області від 14.01.2015 року, відповідно до якої була скасована попередня постанова органу досудового розслідування та визначена необхідність встановлення певних обставин та проведення слідчих дій, які не були з`ясовані та проведені під час додаткової слідчої перевірки.
Колегія суддів знаходить слушними доводи апелянта з приводу неповноти проведеної перевірки.
Так, наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень встановлена проведеною медичною експертизою.
Разом з тим, органом досудового слідства не проведений одночасний допит ОСОБА_6 з Бондарем та Добрянським, тобто особами, на яких потерпілий ОСОБА_6 вказує як на безпосередніх осіб, що вчиняли 06.12.2013 року по відношенню до нього незаконні дії в одному з кабінетів райвідділу.
Під час досудового розслідування не перевірені покази потерпілого з приводу місця його побиття працівниками міліції, не проведений слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 .
Таким чином слідчим не дана вичерпна оцінка показам потерпілого, а покази допитаних в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийняті до уваги без достатньої їх перевірки у сукупності з іншими обставинами.
При розгляді даної апеляції, судова колегія вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства.
Так, усталена практика Європейського суду з прав людини зазнач ає, що розслідування за небезпідставними твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним та ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити обставини події та не покладатись на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування або для обґрунтування своїх рішень. Вони мають вживати всі необхідні та доступні заходи, щоб забезпечити докази інциденту, в тому числі, inter alia, свідчення очевидців та результати експертиз.
Слідчим не з`ясовані обставини отримання потерпілим встановлених тілесних ушкоджень.
Слідством не дана оцінка часу перебування ОСОБА_6 з 06.12.2013 року у Жовтневому райвідділі, а надалі у спеціальному приймальнику для утримання осіб до дати звернення останнього до медичного закладу. Не витребувана медична документація щодо стану ОСОБА_6 на час звернення до медичної установи, не з`ясовані особи медичної установи, які приймали ОСОБА_6 з метою з`ясування його стану здоров`я на час поступлення до лікарні.
Слідчим, з урахуванням показів ОСОБА_6 , не прийняті заходи для встановлення наявності камер відео-спостереження в спеціальному приймальнику для утримання осіб, їх виїмка та огляд з метою з`ясування стану ОСОБА_6 , наявності у останнього тілесних ушкоджень та одночасно перевірки показів свідків.
При розгляді даної апеляції, судова колегія вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства.
З огляду на встановлені по даному кримінальному провадженню обставини, постанову слідчого від 23 червня 2015 року не можна вважати, як таку, що є наслідком ретельного та всебічного проведення досудового розслідування, а тому зазначена постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з поверненням справи в прокуратуру для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно вжити заходів, направлених на усунення встановлених судом недоліків слідства з метою проведення ефективного розслідування.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 422 КПК України, коллегія суддів
апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Запорізької області від 23.06.2015 року про закриття кримінального провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4