Провадження № 1-кп/760/124/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2015 Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, працюючого не офіційно різноробочим в ПП «Держлісгосп», учасника бойових дій, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_11 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману 17.10.2013 домовився про зустріч із ОСОБА_8 біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами останнього, шляхом продажу йому неіснуючого транспортного засобу. При цьому ОСОБА_11 , з метою неможливості в подальшому його викриття, повідомив ОСОБА_8 завідомо вигадані ним, неправдиві свої анкетні дані.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_11 попередньо домовившись про зустріч з потерпілим ОСОБА_8 під вигаданим приводом продажу неіснуючого трактора марки «МТЗ-82», шляхом обману останнього, повідомив, що даний трактор знаходиться на території військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 та для того щоб забрати його необхідно сплатити грошові кошти. В свою чергу потерпілий ОСОБА_8 будучи усвідомленим у справжності намірів ОСОБА_11 щодо продажу транспортного засобу, 17.10.2013 приблизно о 22 годині перебуваючи біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 передав ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 51 600 гривень. У подальшому ОСОБА_11 , отримані від ОСОБА_8 вищевказані грошові кошти, взяв із собою та з місця вчинення кримінального правопорушення зник не виконавши покладені на себе зобов`язання щодо продажу транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_11 , заволодівши грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 51 600 гривень, розпорядився ними в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив потерплому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_11 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману 24.07.2014 домовився про зустріч із ОСОБА_7 біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами останнього, шляхом продажу йому неіснуючого транспортного засобу. При цьому ОСОБА_11 , з метою неможливості в подальшому його викриття, повідомив ОСОБА_7 завідомо вигадані ним, неправдиві свої анкетні дані.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_11 попередньо домовившись про зустріч з потерпілим ОСОБА_7 під вигаданим приводом продажу неіснуючого трактора марки «МТЗ-892», шляхом обману останнього, повідомив, що даний трактор знаходиться на території військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 та для того щоб забрати його необхідно сплатити грошові кошти. В свою чергу потерпілий ОСОБА_7 будучи усвідомленим у справжності намірів ОСОБА_11 щодо продажу транспортного засобу, 24.07.2014 приблизно о 02 годині перебуваючи біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 передав ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 126 600 гривень. У подальшому ОСОБА_11 , отримані від ОСОБА_7 вищевказані грошові кошти, взяв із собою та з місця вчинення кримінального правопорушення зник не виконавши покладені на себе зобов`язання щодо продажу транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_11 , заволодівши грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 126 600 гривень, розпорядився ними в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

ОСОБА_11 своїми умисними діями завдав матеріальної шкоди на загальну суму 178 200 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю і показав, що він 17.10.2013 домовився про зустріч із ОСОБА_8 біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , з метою продажу йому неіснуючого трактора марки «МТЗ-82» та повідомив, що даний трактор знаходиться на території військової частини, за вищевказаною адресою, та для того щоб забрати його необхідно сплатити грошові кошти. В цей же день, приблизно о 22 годині перебуваючи біля військової частини за вищевказаною адресою ОСОБА_8 передав йому грошові кошти у розмірі 51 600 гривень. Після чого, отримавши від ОСОБА_8 вищевказані грошові кошти, він з місця вчинення кримінального правопорушення зник не виконавши покладені на себе зобов`язання щодо продажу транспортного засобу.

Крім того, він 24.07.2014 домовився про зустріч із ОСОБА_7 біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , з метою продажу йому неіснуючого трактора марки «МТЗ-892» та повідомив, що даний трактор знаходиться на території військової частини, за вищевказаною адресою, та для того щоб забрати його необхідно сплатити грошові кошти. В цей же день, приблизно о 02 годині перебуваючи біля військової частини по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 передав йому грошові кошти у розмірі 126 600 гривень. Після чого, отримавши від ОСОБА_7 вищевказані грошові кошти, він з місця вчинення кримінального правопорушення зник не виконавши покладені на себе зобов`язання щодо продажу транспортного засобу.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України також доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами.

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , з яких встановлено, що він приблизно в серпні 2013 року домовився по телефону з раніше не знайомим йому ОСОБА_11 про придбання у нього трактора марки «МТЗ-82», оскільки той його запевнив про наявність у нього трактора. З цією метою вони домовились про зустріч 17.10.2013 біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 . Зустрівшись в цей день з ОСОБА_11 , який представився йому військовослужбовцем, останній повідомив, що трактор знаходиться на території військової частини, і для того щоб його отримати він повинен передати йому грошові кошти у сумі 51 600 гривень. В цей же день, приблизно о 22 годині він передав ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 51 600 гривень та він запевнив його, що через декілька хвилин трактор підженуть до КПП військової частини та пішов на територію військової частини. Через деякий час, оскільки ОСОБА_11 не виходив, він зателефонував йому на мобільний телефон, але зв`язку з ним не було. Прочекавши ще близько години, він пішов до міліції. З цього часу він не отримав від ОСОБА_11 обіцяного трактора, а також грошових коштів. Просив призначити ОСОБА_11 покарання у виді реального позбавлення волі.

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , з яких встановлено, що він приблизно в липні 2014 року домовився по телефону з раніше не знайомим йому ОСОБА_11 про придбання у нього трактора марки «МТЗ-892», оскільки той його запевнив про наявність у нього трактора. З цією метою вони домовились про зустріч 24.07.2014 біля військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 . Зустрівшись в цей день з ОСОБА_11 , який представився йому військовослужбовцем, останній повідомив, що трактор знаходиться на території військової частини, і для того щоб його отримати він повинен передати йому грошові кошти у сумі 126 600 гривень. В цей же день, приблизно о 02 годині він передав ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 126 600 гривень та він запевнив його, що через декілька хвилин трактор підженуть до КПП військової частини та пішов на територію військової частини. Через деякий час, оскільки ОСОБА_11 не виходив, він зателефонував йому на мобільний телефон, але зв`язку з ним не було. Прочекавши ще близько години, він зателефонував до міліції, яка згодом затримала ОСОБА_11 . При цьому грошових коштів при ньому не було. З цього часу він не отримав від ОСОБА_11 обіцяного трактора, а також грошових коштів. Просив призначити ОСОБА_11 покарання у виді реального позбавлення волі.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, наданими стороною обвинувачення:
-протоколом огляду місця події від 18.10.2013, проведеного слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 (а.с.100-102);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2014, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав за фотознімками ОСОБА_11 , як особу, яка 24.07.2014 приблизно о 02 годині за адресою: АДРЕСА_2 шахрайським шляхом заволодів його коштами у сумі 126 600 грн. (а.с.103-105);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2014, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав за фотознімками ОСОБА_11 , як особу, яка 17.10.2013 приблизно о 22 годині за адресою: АДРЕСА_2 шахрайським шляхом заволодів його коштами у сумі 51 600 грн. (а.с. 109-111);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2014 від потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про те, що невідомий чоловік під приводом придбання трактора 24.07.2014 приблизно о 01 годині шахрайським шляхом заволодів його коштами у сумі 126 600 грн. (а.с.113);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2013 від потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив про те, що невідомий чоловік 17.10.2013 приблизно о 22 годині шахрайським шляхом заволодів його коштами у сумі 51 600 грн. (а.с.114-115).

Таким чином, з урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, з урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, особу обвинуваченого, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, є учасником бойових дій, працює, перебуває у цивільному шлюбі, такий, що не має судимості, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено, і тому суд вважає за необхідне призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
При цьому враховуючи, крім тяжкості злочинів та особи винного, ще інші обставини, а саме те, що ОСОБА_11 знаходиться на диспансерному обліку з приводу гіпертонічної хвороби 11-го А ступеню, церебрально-судинної форми, ішемічної хвороби серця, атеросклерозу вінцевих артерій і аорти, цукрового діабету 11-го типу середнього ступеня важкості, діабетичної ангеопатії судин нижніх кінцівок, діабетичної ретинопатії (а.с. 125), а також, що його цивільна дружина ОСОБА_12 перенесла операцію по видаленню онкологічної пухлини правої молочної залози (а.с. 132-134), суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_11 без відбування покарання та звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, визначивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши йому покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_11 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1