Справа № 387/1243/15-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/127/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта загальна середня, раніше судимого: 26.07.2013 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. В силу ст. 105 КК України звільненого від відбування покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру - передано під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік; 10.08.2015 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена -
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 вчинив повторно незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно за таких обставин:
ОСОБА_4 11.09.2015 близько 01 години 45 хвилин, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до володіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де діючи умисно та цілеспрямовано по мотивам корисливої зацікавленості, та особистого матеріального збагачення, проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав велосипед торгової марки «Україна» (ХВЗ), вартістю відповідно до висновку експерта № 414 від 17.09.2015 - 1296,00 грн., якого викотив із території зазначеного володіння та залишив на перехресті вулиць Осіпенка та Степової м. Помічна, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вище вказану суму.
Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, 11.09.2015 ОСОБА_4 повернувся на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано по мотивам корисливої зацікавленості та особистого матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, аналогічно через відчинені вхідні двері проник до гаражного приміщенні, звідки таємно мав на меті викрасти набір гайкових ключів. Недовівши свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 був помічений на місці скоєння злочину потерпілою ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 .. В результаті ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.
Також, 14.09.2015 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до володіння потерпілого ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_3 , в якому проживає батько останнього ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, по мотивам корисливої зацікавленості, впевнившись в тому, що його злочинні дії сторонні особи не помітять, таємно перекинувши через паркан в сторону присадибної ділянки іншого володіння, намагався викрасти передній колісний диск трактора МТЗ, ЮМЗ, вартістю відповідно висновку експерта № 472 від 16.10.2015 - 267,75 грн.. Однак, ОСОБА_4 свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був помічений громадянкою ОСОБА_11 , жителькою АДРЕСА_4 , в результаті чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав. Надав в судовому засіданні показання, що 10 вересня 2015 року приблизно о 15 годині він перебував у будинку ОСОБА_12 та рубав їй дрова. У ввечері з вітчимом ОСОБА_13 він випив вина та ліг спати у їхньому будинку. На наступний день 11 вересня 2015 року приблизно о 9 годині він взяв кошти у розмірі 40 гривень за виконану роботу і пішов до будинку своєї хрещеної ОСОБА_14 .. Прийшовши приблизно о 9 годині 45 хвилин до будинку ОСОБА_14 , якої не було у дома, він її чекав на вулиці біля паркану будинка, яка приблизно о 17.00 годині прийшла з роботи та прийняла його в своє домоволодіння, поселивши у літню кухню. Коли ОСОБА_14 виходила з літньої кухні, двері даного приміщення закривала ключом, мотивуючи тим, щоб він чогось не наробив. На наступний день приблизно 12.11.2015 о 7 годині 20 хвилин, ОСОБА_14 йшла на роботу та принесла їжу. Після цього знову зачиняла його на ключ у літній кухні, в якій наявне одне маленьке віконце. Зачиненим у літній кухні він проживав до 16 вересня 2015 року. Під час проживання, чоловік ОСОБА_14 та інші члени сім`ї, до нього не підходили та він з ними не спілкувався. Підставою його проживання в літній кухні у ОСОБА_14 , слугував конфлікт із його матір`ю. Водночас він не заперечував факту, що 09 вересня 2015 року він перебував по АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 . Також надав суду показання, що інкриміновані йому злочини не вчиняв, а на слідчому експерименті відтворював обставини злочину у зв`язку з тим, що слідчий пообіцяв йому іспитовий термін та пом`якшення за визнання своєї вини, а також мало місце його побиття працівниками міліції. Крім того він вказав на те, що не вчинявши злочину, йому не було складно відтворити обставини, оскільки велосипеди викрадались з гаража і було передбачуваним, яким чином вчинявся злочин, в тому числі і щодо викрадення передніх колісних дисків трактора МТЗ, ЮМЗ.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду показання, що перебуваючи у своєму будинку 11.09.2015 близько 01 години 45 хвилин почула, що у дворі сильно гавкав пес і вирішила вийти подивитися причину такої поведінки пса. Вийшовши на вулицю, вона побачила, що у її гаражі хтось світить ліхтариком, а тому почала нецензурно викрикувати. Після цього із гаража вийшов хлопець високого зросту у капюшоні та шкіряній куртці, який відразу побіг та вибіг з відкритої ним калітки. Під час того, як особа тікала з території її домоволодіння, на вулицю вийшов її чоловік ОСОБА_8 , який також бачив ОСОБА_4 , який тікав. Потерпіла пояснила, що добре побачила лице обвинуваченого, а також його одяг, статуру, так як ніч не була темною і освітлювалась місячним сяйвом. Особа, яка була на території домоволодіння знаходилась від неї на приблизній відстані 3 метри у капюшоні від кофти та в чорній шкіряній куртці. Обвинуваченого ОСОБА_4 потерпіла бачила раніше до вчинення злочину, оскільки він ходив по вулиці біля її домоволодіння в такому ж одязі та шукав роботу. Після цих подій, потерпіла з чоловіком побачили на вулиці належний їй велосипед, який знаходився на перехресті вулиць Осипенка та Степової, який з вечора 10.09.2015 знаходився у приміщенні гаража. В судовому засіданні свідок пояснила, що після цього випадку звернулась в міліцію, які доставили до її домовлодіння трьох чоловіків для впізнання. Серед них вона опізнала обвинуваченого ОСОБА_4 як за ознаками обличчя (форма губ, носа та форми самого обличчя) так і за одягом, в якій він був одягнений.
Потерпілий ОСОБА_9 , в судовому засіданні надав показання, що з його домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 викрадено тракторний диск, який знайдено за штахетним парканом в сусідньому городі. Свідком викрадення диску трактора МТЗ, ЮМЗ він не був.
Свідок ОСОБА_8 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_7 , надав показання, що перебуваючи 11.09.2015 у своєму будинку за адресою АДРЕСА_2 близько 2 години ночі почув крик своєї дружини, яка вийшла на вулицю у зв`язку із гавкотом пса. Вийшовши на вулицю та побачив, що з двору біля нього пробіг обвинувачений ОСОБА_4 .. Він відразу зрозумів хто це, оскільки ОСОБА_4 до цієї події неодноразово ходив по вулиці та шукав роботу. Також він помітив, що приміщення гаража було відчинене і була відчинена хвіртка на вулицю, які з вечора зачинялися.
Свідок ОСОБА_15 , який був понятим під час проведення слідчого експерименту надав суду показання, що ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту 16.10.2015, добровільно відтворював у присутності понятих та працівників міліції усі обставини щодо крадіжки у домоволодінні ОСОБА_7 . Будь-якого натиску з боку працівників міліції на ОСОБА_4 не вчинялось. Усі обставини відтворення кримінального правопорушення ОСОБА_4 показував сам без будь-якої допомоги. В судовому засіданні свідок підтвердив, що у протоколі слідчого відображені обставини відповідають дійсності, що засвідчено його підписом.
Свідок ОСОБА_11 надала суду показання, що перебуваючи біля свого будинку, який знаходиться по сусідству з будинком ОСОБА_16 , на початку осені (точної дати не пам`ятає) приблизно 17 години 30 хвилин вона побачила, що хтось іде по її городі та тримає в руках диск. Побачивши її, обвинувачений сховався під абрикосою. У зв`язку з тим, що вона не могла підійти, то почала кричати. В свою чергу ОСОБА_4 кинув диск і почав тікати. Свідок зазначила, що на дворі був день і вона чітко бачила, що це був ОСОБА_4 , який знаходився в залі суду. В судовому засіданні свідок впізнала ОСОБА_4 , що саме він ніс великий диск у руках, який кинув коли був нею помічений.
Свідок ОСОБА_17 надала в судовому засіданні показання, що обвинувачений ОСОБА_4 10 вересня 2015 року рубав дрова у її домоволодінні до темна та нікуди не відлучався. Ввечері ОСОБА_4 з ОСОБА_13 пили у веранді її будинку вино, після чого ОСОБА_4 там і заснув і спав усю ніч. Двері в будинку на ніч зачинялись на замок. Зранку 11 вересня 2015 року ОСОБА_4 близько 9 години 00 хвилин покинув її будинок.
Свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , надала суду показання, що її син крадіжок не вчиняв, а потерпіла ОСОБА_7 не бачила хто вчинив крадіжку, але думає що це вчинив її син. Також зазначила, що працівник міліції ОСОБА_18 побив її сина, який скаржився на головну біль, а також вимагав у ОСОБА_4 700 гривень. Коли проводився слідчий експеримент, то працівники міліції та потерпіла ОСОБА_7 показували ОСОБА_4 , що йому потрібно робити. Також повідомила, що прокуратура проводить по даному факту перевірку у зв`язку з побиттям ОСОБА_4 .
Крім того вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами:
Під час досудового розслідування 14.09.2015 проводився огляд місця події, про що був складений протокол огляду місця події від 14.09.2015. Огляд місця події проводився за участю понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , потерпілої ОСОБА_7 .. Згідно протоколу огляду місця події слідчим зафіксовано, що місцем події являється приміщення гаража, що розташований на території подвір`я по АДРЕСА_2 . Вхід до подвір`я зазначеного будинку здійснюється через металеві ворота червоного кольору, які на момент огляду знаходились у відчиненому стані. З лівої сторони у подвір`я від воріт розташований одноповерховий будинок, з правої сторони - гараж вхід до якого здійснюється через дерев`яні ворота, які на момент огляду знаходяться у відчиненому стані. Прямо від входу розташоване приміщення гаражу розміром 4/6 метрів, в якому з лівої сторони розташований велосипед з металевою рамою зеленого кольору, який зі слів власниці був викрадений 11.09.2015 ОСОБА_21 , та який вилучається в ході проведення ОМП (а.с.41-42).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2015 з ілюстративними таблицями до протоколу №1 та №2, в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 слідчим зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_7 впізнає особу крайню праворуч, що являється ОСОБА_4 . Дану особу потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу за рисами обличчя, статурою. Особи, які пред`являлись для впізнання ОСОБА_4 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 (а.с. 54-56).
В ході досудового розслідування за участю обвинуваченого ОСОБА_4 проводився слідчий експеримент, про що був складений протокол слідчого експерименту від 16 жовтня 2015 року. Слідчий експеримент проводився за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 .. Згідно даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту ОСОБА_4 чітко вказав на володіння під №77 та як він зайшов до вказаного двору; як пройшов по вказаному периметру та виявив металевий диск. Після чого перекинув його через паркан та перелізши через нього був помічений сусідом потерпілого, після чого з місця події зник. В подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи на перехресті вулиць Осіпенка та Степової в м. Помічна, вказав на домоволодіння АДРЕСА_2 . В подальшому вказав та відтворив яким способом переліз через хвіртку та проник до приміщення гаражу. Після цього відтворив спосіб викрадення велосипеда та факт його залишення неподалік від домоволодіння, щоб мати можливість повернутися назад на територію домоволодіння. Обвинувачений повернувшись до зазначеного домоволодіння був помічений потерпілою, у зв`язку з чим з місця скоєння злочину зник, залишивши велосипед на перехресті вулиць Осипенка та Степової.
Згідно відтвореного у судовому засіданні відеозапису долученого до протоколу слідчого експерименту від 16 жовтня 2015 року, з`ясовано, що ОСОБА_4 добровільно за участі понятих вказав на володіння куди він зайшов та як пройшов по вказаному периметру та вказав на місце де знаходився тракторний металевий диск. В подальшому показав, яким чином перекинув металевий диск через паркан. З відеозапису до протоколу про слідчого експерименту від 16 жовтня 2015 року, ОСОБА_4 добровільно, в присутності понятих, потерпілої ОСОБА_7 показав, яким способом переліз через хвіртку та проник до приміщення гаражу. Після цього відтворив спосіб викрадення велосипеда та факт його залишення неподалік від домоволодіння біля каменю на перехресті вулиць. Після чого ОСОБА_4 повернувся назад на територію домоволодіння для того, щоб викрасти ще один велосипед та набір гайкових ключів. Перебуваючи в гаражі ОСОБА_4 був помічений потерпілою, у зв`язку з чим з місця скоєння злочину зник, залишивши велосипед на перехресті вулиць Осипенка та Степової.
Згідно протоколу огляду місця події від 14.09.2015, огляд місця події проводився за участю понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , потерпілого ОСОБА_9 .. Згідно протоколу огляду місця події слідчим зафіксовано, що територія володіння, яка розташована у АДРЕСА_5 , зі сторони вулиці володіння огороджене металевим (жестяним) парканом. Вхід до двору здійснюється через металеву одностворчасту калітку із профілю зеленого кольору. Калітка на момент огляду місця події є відчиненою, пошкоджень її не виявлено. У дворі по ліву сторону розташований житловий будинок. Прямо від входу у двір напроти вхідної калітки розташований гараж. Між гаражем та житловим будинком, по ліву сторону розташовані господарські будівлі. По праву сторону присадибна ділянка та з даної сторони володіння огороджено дерев`яним парканом із штахет. По праву сторону на відстані 5-ти метрів від господарських будівель виявлено металевий диск до переднього колеса трактора (а.с.78-79).
Висновком судової товарознавчої експертизи № 414 від 17.09.2015 відповідно до якого: ринкова (дійсна) вартість одного велосипеду торгової марки «Україна» (ХВЗ) бувшого у використанні з 2011 року складає 1296,00 гривень, з урахуванням зносу, станом на момент неправомірних дій фізичних осіб у вересні 2014 року(а.с.61-65).
Висновком судової товарознавчої експертизи № 472 від 16.10.2015 відповідно до якого: ринкова (дійсна) вартість одного переднього колісного диска трактора МТЗ, ЮМЗ бувшого у використанні 1990 р., у нормальному справному стані складає 267, 75 гривень, з урахуванням зносу станом на момент неправомірних дій фізичних осіб у вересні 2015 року (а.с.98-92).
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до наступного висновку.
Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 , так як його показання не відповідають показанням свідків, понятих та письмовим доказам, які усі учасники судового засідання визнали належними та допустимими. Факт того , що 10 вересня 2015 року приблизно о 15 годині він перебував у будинку ОСОБА_12 та рубав їй дрова, а також ночував у її будинку до 9 00 години 11 вересня 2015 року, не підтверджується жодними іншими доказами, крім показань ОСОБА_17 . Також жодним доказом не підтверджено факт перебування ОСОБА_4 у замкненій літній кухні домоволодіння ОСОБА_14 починаючи з 11.09.2015 до 16.09.2015. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у письмовому вигляді відмовився від свідка ОСОБА_14 ..
Крім того, суд не приймає доводи ОСОБА_4 про те, що його працівники міліції змусили проводити слідчий експеримент на стадії досудового розслідування, оскільки під час відтворення в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту, будь-якого неправомірного впливу з боку працівників міліції не було. Також ОСОБА_4 на відео зазначив про добровільність проведення за його участі слідчого експерименту. Зазначені обставини підтвердженні показаннями понятого слідчого експерименту ОСОБА_15 . Щодо побиття працівниками міліції ОСОБА_4 , то за даним фактом за заявою ОСОБА_4 проводилось службове розслідування, за результатами якого прийнято висновок від 06.11.2015. Згідно висновку з матеріалів службового розслідування, факти щодо неправомірних дій з боку працівників Добровеличківського РВ УМВС України в Кіровоградській області не знайшов підтвердження. Тому показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд сприймає як спосіб ухилення від покарання за вчинені кримінальні правопорушення.
Суд не приймає до уваги та вважає неналежними показання свідка ОСОБА_17 , так як її показання суперечать показанням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , а також протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2015 з ілюстративними таблицями до протоколу №1 та №2, протоколу слідчого експерименту від 16 жовтня 2015 року. Крім того, у суду виник сумнів щодо правильності її показань, оскільки свідок ОСОБА_17 плуталась у наданні суду показань, а саме щодо дати коли ОСОБА_4 перебував у її домоволодінні.
Суд не приймає до уваги та вважає неналежними показання ОСОБА_5 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки вона не була свідком подій вчинених злочинів, які інкримінуються ОСОБА_4 , а також є зацікавленою особою у результатах даного кримінального провадження. Також її показання повністю суперечать оглянутому в судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експерименту, згідно якого ОСОБА_4 добровільно без будь-якого впливу показував та розповідав про факти вчинення ним кримінальних правопорушень в межах даного кримінального провадження. Крім того, її показання спростовуються показаннями понятого ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , відтвореним в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчого експерименту, а також висновком з матеріалів службового розслідування від 06.11.2015.
Водночас суд зазначає, що крадіжка вважається закінченою з того моменту, коли винна особа має реальну можливість розпоряджатися чи користуватися викраденим майном.
В даному ж випадку, ОСОБА_4 не мав такої можливості, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, спочатку ОСОБА_4 викотив із гаража домоволодіння ОСОБА_7 велосипед та залишив його на перехресті вулиць Осипенка та Степової. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 повернувся з метою викрадення чужого майна до домоволодіння ОСОБА_7 , де був нею викритим. Після цього ОСОБА_4 утік, залишивши велосипед на тому ж місці куди він його викотив. Тому ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.
За таких обставин, суд вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_4 по вказаному епізоду з ч. 3 ст. 185 на ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
Частиною 3 ст.337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, та за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
Водночас, при призначенні ОСОБА_4 покарання за незакінчені злочини, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до яких строк або розмір покарання за вчинення замаху на злочин не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ст. 185 Особливої частини Кримінального Кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд вважає можливим призначити останньому остаточне покарання, за сукупністю вчинених ним злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження враховує і наступні обставини справи. Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2015 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. Злочини, інкриміновані ОСОБА_4 вчинені в період іспитового строку, а саме 11.09.2015 та 14.09.2015.
Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Зі змісту ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочини, які відноситься до класифікації середньої тяжкості та тяжкого злочину, по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, наявне постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ), громадянин України, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатрів не перебуває, фізично здоровий, молодий вік (18 років), наявна судимість та перебуває на іспитовому терміні, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.
Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обставини, що пом`якшують покарання відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки .
Відповідно до ст. 183 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 неодноразово засуджувався за умисні злочини, вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин через незначний проміжок часу в період іспитового строку, суд приходить до висновку, що наявні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від відбування покарання і вчинити нові злочини, а тому, до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 необхідно змінити запобіжний захід із особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів у провадженні судом вирішується у відповідності з вимогами п. 9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 87, 100, 124, 176 - 178, 184, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
-за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці;
На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 необхідно змінити негайно в залі суду з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його затримання.
Речові докази по кримінальному провадженні: велосипед торгової марки "Україна"(ХВЗ), який знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - необхідно повернути останній після набрання вироком законної сили ; передній колісний диск трактора МТЗ, ЮМЗ, який знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілого ОСОБА_9 - необхідно повернути останньому після набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1