Справа №577/3894/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/47/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_11

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_11 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, уродженець та

мешканець

АДРЕСА_1 , раніше

не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_7 6 000 грн. матеріальної шкоди та кожному по 200 000 грн. моральної шкоди, а також стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 4 581, 12 грн. витрат за проведення судових експертиз.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що 31 серпня 2010 року

близько 11 години разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебував у прихожій кімнаті будинку за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 . Під час спілкування ОСОБА_9 зайшов у сусідню кімнату, де з-під ліжка взяв двохствольну мисливську рушницю моделі «ТОЗ» 16 калібру, яку він там зберігав та яка була заряджена двома патронами і знаходилася в переламаному стані. Рушницю він склав і вийшов з нею до кімнати, де навів її на ОСОБА_13 , який відвів стволи рушниці від себе в сторону. Після цього ОСОБА_9 звів курки в рушниці та розуміючи, що вона заряджена і передбачаючи, що в разі натиску на спусковий гачок рушниці станеться постріл, навів стволи рушниці в сторону обличчя ОСОБА_12 та з мотивів прояву юнацького хвастовства, бахвальства, зверхності та хизування на грунті нерозсудливості, передбачаючи настання такого наслідку, як поранення ОСОБА_12 та настання його смерті, умисно нажав на спусковий гачок. Із рушниці відбувся постріл, від якого дробовий заряд влучив в голову ОСОБА_12 .. Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці.

Також зазначеним вироком суд на виконання вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України на забезпечення кримінального провадження ухвалив змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 04 березня 2015 року за результатами апеляційного провадження вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 було змінено, дії обвинуваченого перекваліфіковано з ч.1 ст. 115 на ч.1 ст. 119 КК України з призначенням за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та з посиланням на п. «а» ст. 1, ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання та звільнено його з-під варти із зали суду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року ухвала Апеляційного суду Сумської області від 04 березня 2015 року скасована як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому рішення про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не ухвалювалося.

Ураховуючи вимоги ст. 331 КПК України щодо судового контролю за доцільністю застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та на виконання вимог ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів визнає необхідним розглянути питання доцільності застосованого судом першої інстанції запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження та враховуючи, що на момент апеляційного розгляду ризики перешкоджання з боку обвинуваченого процесові здійснення правосуддя чи вчинення інших правопорушень не є такими, що потребують ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 , і виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання неявці ОСОБА_9 на судовий розгляд можуть бути достатньо забезпечені таким запобіжним заходом, як особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 179, 331, 405 КПК України, ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Застосований вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. .

Зобов`язати обвинуваченого прибувати до суду по першому виклику; не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_9 особистого зобов`язання покласти на прокурора у даному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4