Врадіївський районний суд Миколаївської області
Крим. справа № 1-112/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.10 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі судового засідання Дністрянській Т.В.,з участю пом. прокурора Жорової В.О.,захисника ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Врадіївка в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню підсудного

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює в Жовтневій загально-освітній школі різноробочим, не одружений, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164 КК України,-

встановив:

підсудний ОСОБА_2, згідно рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 січня 1999 року зобов»язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 27 січня 1999 року і до досягнення нею повноліття.

З 1 червня 2009 року по 1 серпня 2010 року підсудний ОСОБА_2 навмисно, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки щодо невиконання батьківського обов»язку по вихованню та утриманню своїх дітей, отримуючи доходи як в матеріальній оплаті, так і в грошовій формі, не здійснював сплату аліментів на утримання своєї доньки та не надавав іншої матеріальної допомоги. При цьому ОСОБА_2 з 24 червня 2009 року працював різноробочим в ДП ДГ « Зелені Кошари» та отримував заробітну плату, однак з метою ухилення від сплати аліментів, не повідомив державну виконавчу службу та стягувачку про це, в наслідок чого у підсудного ОСОБА_2 виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 1 794 грн. 24 коп., яку він в ході досудового слідства повністю відшкодував стягувачці.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаних дій повністю визнав та щиро покаявся і в даних суду свідченнях підтвердив, що дійсно отримуючи орендну плату за земельний пай, а потім після працевлаштування - і заробітну плату, він з 1 червня 2009 року до моменту притягнення його до кримінальної відповідальності ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4, в результаті чого у нього виникла заборгованість в сумі 1794 грн. 24 коп., яку він повністю погасив в ході досудового слідства на підтвердження чого стягувачка дала йому розписку, яка долучена до справи. У зв»язку з цим він просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 45 КК України.

Крім визнання своєї вини самим підсудним ОСОБА_2 його вина у вчиненні вказаних дій повністю встановлена в судовому засіданні і підтверджуються сукупністю слідуючих доказів.

Так, представник потерпілої ОСОБА_3 в даних суду свідченнях також підтвердила, що підсудний дійсно з 1 червня 2009 року по 1 серпня 2010 року не сплачував їй аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та не надавав іншої матеріальної допомоги, в результаті чого заборгував їй за цей період 1 794 грн. 24 коп.. У період досудового слідства він добровільно відшкодував цей борг і вона не має до нього ніяких претензій на даний час по сплаті аліментів та не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності в зв»язку з дійовим каяттям.

Ці ж обставини підтверджуються:

- виконавчим листом № 12-6 від 11.02.1999 р. Врадіївського районного суду, згідно якого підсудний ОСОБА_2 зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( а с. 8-9);

-довідкою-розрахунком ДВС Врадіївського РУЮ, згідно якої у підсудного ОСОБА_2 за період з червня 2009 року по вересень 2010 року розмір заборгованості по аліментах становить 1 794 грн. 24 коп (а с. 10);

-попередженням відділу ДВС Врадіївського РУЮ від 28.07.2010 року підсудного ОСОБА_2 про кримінальну відповідальності за ухилення від сплати аліментів ( а с. 18);

-довідкою № 105 від 01.09.2010 року ДП ДГ « Зелені Кошари» про те, що підсудний ОСОБА_2 з 24.06.2009 р. на момент порушення кримінальної справи працював різноробочим ( а с. 13);

-довідкою ДП ДГ « Зелені Кошари» про те, що підсудний ОСОБА_2 в 2009 році та в 2010 році отримував там орендну плату за земельний пай у вигляді натуроплати, що в грошовому співвідношенні становить 851 грн. 88 коп на рік ( а.с. 14, 15, 66);

-довідкою ДП ДГ « Зелені Кошари», згідно якої підсудний ОСОБА_2 в період з 01.09.2009р. по 31.12.2009 року отримав заробітну плату в розмірі 2 800 грн. 42 коп. і в період з січня по липень 2010 року - 2 747 грн. 09 коп. ( а.с. 17, 66).

Дослідивши вказані докази, суд вважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_2 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів) і кваліфікує ці його дії по ч.1 ст. 164 КК України.

Як встановлено судом, підсудний ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому ним злочині і під час судового слідства активно сприяв розкриттю злочину і повністю добровільно відшкодував заподіяні ним збитки ( а.с. 34).

З 15 жовтня 2010 року він працює в Жовтневій загально-освітній школі різноробочим

і регулярно сплачує аліменти. За місцем проживання, нинішньої роботи і бувшим місцем роботи характеризується позитивно.

Раніше ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст.. 12 КК України скоєний ним злочин відноситься до невеликої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді двох років обмеження волі.

Згідно зі ст.. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, за яке передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі не більше двох років, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи викладене, обставини справи, думку прокурора, який підтримав клопотання підсудного, суд вважає, що є всі передумови і підстави для звільнення підсудного від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.. 45 КК України, суд,-

ПОСТАОВИВ:

Звільнити підсудного ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в зв»язку з дійовим каяттям за скоєння ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Провадження по даній справі закрити.

Обрану відносно засудженого міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Постанова може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Врадіївський районний суд.

Суддя М.Т. Висоцький

Справа №1-25/2010

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2010 року Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі судового засідання Дністрянській Т.В., з участю помічника прокурора Коршунової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Врадіївка кримінальну справу по обвинуваченню підсудного

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_9 , не працевлаштований в звязку з відсутністю роботи, має на утриманні малолітню дитину, раніше засудженим не був,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

2 вересня 2009 року біля першої години ночі підсудний ОСОБА_5 знаходячись в гостях у потерпілої ОСОБА_6 в належному їй домоволодінні, розташованому в с.Ново-Павлівка Врадіївського району Миколаївської області, перебуваючи при цьому в стані алкогольного спянінння, скориставшись тим, що потерпіла та її чоловік ОСОБА_7 спяніли під час їхнього сувмістного розпивання спиртних напоїв, залишивши останніх в приміщенні літньої кухні, переслідуючи корисливу мету та умисел направлений на викрадення чужого майна, через незамкненні вхідні двері проник до їхнього господарського приміщення звідки таємно викрав бувшу у використані емальовану металеву ванну вартістю 200 грн. та алюмінієвий бідон ємкістю на 42 літра вартістю 175 грн. з вмонтованими в ньому двома теплоелектронагрівачами потужністю 1,25 Кв. та вартістю по 125 кожний. Після чого перевіз викрадене майно на гужевій повозці до себе додому для подальшого використання в своїх цілях, де воно і було виявлене та вилучене 6 листопада 2009 року працівниками міліції. Тим самим підсудний ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 405 грн, які в ході досудового слідства повністю їй відшкодовано.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних дій визнав повністю, щиро покаявся у скоєному ним злочині і дав суду свідчення, які відповідають встановленим на досудовому слідстві та в суді обставинам справи.

Так, підсудний ОСОБА_5 пояснив суду, що 1 вересня 2009 року на протязі дня до самого вечора, він разом зі своїм братом ОСОБА_8 та односельчанином ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, після чого всі троє пішли додому до ОСОБА_9 якому ОСОБА_7 продав півлітрову банку з медом. На отримані гроші ОСОБА_7 купив в барі ще горілки. Звідти вони на гужевій повозці поїхали додому до ОСОБА_7 де разом з дружиною останнього - потерпілою ОСОБА_6 до пізньої ночі розпивали в літній кухні придбану ОСОБА_7 горілку, від чого потерпіла і її чоловік дуже спяніли. Останній заснув прямо за столом. Під час випивки ОСОБА_8 пішов додому, а він ще на деякий час залишився там. Вийшовши в туалет він, знаходячись в дворі, помітив через відчинені двері в окремому господарському приміщенні алюмінієвий бідон, який вирішив викрасти. Коли зайшов в це приміщення, то побачив та ще емальовану металеву ванну для купання. Скориставшись тим, що господарі були пяні, він, таємно викрав цю ванну і вказаний бідон, які погрузив на гужову повозку та завіз додому і сховав щоб в подальшому їх використати в своїх цілях, де викрадене було 06.11.2009 року виявлено і вилучене працівниками міліції. Брат і дружина не знали про крадіжку.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши добуті в ході досудового слідства докази, вислухавши допитаного в суді підсудного ОСОБА_5 суд вважає повністю доведеною його вину у вчиненні вказаних дій і кваліфікує ці його дії по ч.3 ст. 185 КК України. Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5, суд враховує, як

помякшуючими відповідальність обставинами те, що він вперше скоїв злочин, його щире

каяття, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, та повне відшкодування потерпілій

спричинених його діями матеріальних збитків.

Обтяжуючими відповідальність обставинами суд вважає те, що підсудний скоїв злочин

перебуваючи в стані алкогольного спяніння .

Враховуючи викладене, обставини справи, особу підсудного, його характеристику по місцю проживання, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, незначну вартість викраденого, вказані помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а також беручи до уваги клопотання односельчан про помякшення міри покарання, суд вважає можливим виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства і доцільним призначити йому покарання з застосуванням ст. ст. 69,75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5, визнати винним у скоєні злочину передбаченого

ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у

вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування

покарання з випробуванням при умові якщо він на протязі двох років не скоїть новий злочин.

Згідно з п.п. 3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов'язок

періодично зявлятися в органи кримінально- виконавчої системи для реєстрації та повідомляти

ці органи про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироку законної сили обрану відносно засудженого міру запобіжного заходу

залишити ту ж саму - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі : емальовану металеву ванну білого кольору, алюмінієвий бідон і

ємністю 42 літра, з двома вмонтованими електронагрівачами потужністю потужністю 1.25 Кв., які здані на зберігання до Врадіївського РВ УМВС - повернути ОСОБА_6, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя М.Т. Висоцький

Справа №1-119/2010

ПОСТАНОВА

(Про відмову в порушенні кримінальної справи)

30.11.10 Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Висоцький М.Т. розглянувши матеріали за скаргою приватного звинувачення ОСОБА_10 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 по ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

17.11.2010року ОСОБА_10 звернувся на адресу суду із скаргою приватного звинувачення, в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 по ст. 125 ч. 2 КК України.

До вирішення питання в порушення кримінальної справи ОСОБА_10 звернувся до суду із заявою в якій відмовився від підтримання скарги в звязку з примиренням з ОСОБА_11 і просить суд не порушувати кримінальну справу по даному факту.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява не суперечить закону, в звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 п. 6 ст. 6 КПК України кримінальна справа не може бути порушена у випадку примирення потерпілого і звинуваченого у справах, які відповідно до ст. 27 КПК України порушуються не інакше як за скаргою потерпілого.

Керуючись ч.1 п. 6 ст. 6, ст. 27 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

В порушенні кримінальної справи за скаргою приватного звинувачення ОСОБА_10 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 по ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити в звязку з примиренням сторін.

Скаргу та долучені до неї матеріали повернути скаржнику.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти діб через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Суддя Врадіївського

Районного суду ОСОБА_12