Справа № 1-кп/331/564/2015
ЄУН № 331/8113/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

До обвинувального акту додана угода про примирення укладена між обвинуваченим та потерпілою.

Згідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просять затвердити угоду та просять визнати ОСОБА_5 винними у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просять затвердити угоду.

Захисник просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що угода про примирення укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердженню не підлягає.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 суперечить вимогам КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 засуджений 02.10.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Цього ж дня о 23 год. 20 хв. ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 2 КК України. В разі визнання обвинуваченого винним, йому необхідно призначити покарання за ст. 71 КК України. Підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижчого від найнижчої межі встановленої санкцією ст. 185 ч. 2 КК України суд не вбачає. Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення в той же день, після засудження його за корисливий кримінальний злочин, що свідчить про його особливу зухвалість та не бажання стати на шлях виправлення.

Згідно до угоди про примирення сторони домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень. Суд вбачає очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, оскільки він не працює та не має джерела постійного доходу.

Згідно ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

Підстави для закриття та призупинення кримінального провадження відсутні.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд враховуючи тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, приймаючи до уваги, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не відпали, суд вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Суд, керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 331, 474 КПК України,

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про примирення укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відмовити.

Прийняти до розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на 02 грудня 2015 року на 10 годину 00 хвилин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, а саме до 04.02.2016 року.

Місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою залишити СІЗО №10 м. Запоріжжя.

В судове засідання викликати прокурора прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя, потерпілу, обвинуваченого та його захисника.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору та направити начальнику Запорізького СІЗО за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1