Справа № 1-25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заліщицький районний суд Тернопільської області 15 квітня 2010 року

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Богдану В.М.

з участю прокурора Лазенги О.М.

підсудного ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

представників потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, раніше не судженого, в скоєнні злочину передбаченого ст.296 ч.1 КК України

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 30.11.2009 року о 22 годині, зайшов в господарство ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що в с.Нирків Заліщицького району, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, так, як він безпричинно виражався нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, розбив скло у вхідних дверях, пошкодив вхідні двері та хвіртку господарства, на зауваження припинити свої незаконні дії не реагував.

Винність підсудного ОСОБА_2 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами підсудного, свідків та матеріалами кримінальної справи.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному і пояснив, що 30.11.2009 року він разом з друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 хотіли випити, однак всі магазини були зачинені, тому він пішов до ОСОБА_6 за самогонкою, підійшов до будинку і постукав у вікно, де горіло світло, жіночий голос сказав йому, що ОСОБА_6 не має і що він горілку не продає. Однак, він знав, що ОСОБА_6 вдома і почав стукати в двері, від чого з дверей впала шибка та розбилась, тоді ОСОБА_6 вийшов з будинку і між ними почалася сварка, під час якої вони виражалися нецензурною лайкою, зараз він шкодує, що так сталося і просить вибачення за свої дії.

Стверджується вина підсудного ОСОБА_2 показами свідка ОСОБА_10, який пояснив, що 30.11.2009 року до нього додому прибігла мати ОСОБА_6 і попросила, щоб він допоміг синові заспокоїти ОСОБА_2, який поламав хвіртку та двері. Коли він прийшов в їхнє господарство, то побачив поламану хвіртку та двері в будинок і що ОСОБА_6 тримає на землі ОСОБА_2, який викрикував нецензурні слова та погрожував розправою. Він підійшов ближче і побачив на землі ніж, ОСОБА_6 попросив його копнути ніж подалі, що він і зробив, також попросив допомогти утримувати ОСОБА_2 Потім прийшла мама ОСОБА_2 і забрала його додому.

Винність підсудного ОСОБА_2 стверджується показами свідка ОСОБА_11, яка пояснила, що 30.11.2009 року до неї прибігла мати ОСОБА_6 та просила допомогти, бо на них напав ОСОБА_2 і побігла до ОСОБА_10, вони всі разом пішли в господарство ОСОБА_10. Коли вона прийшла на подвір'я, то побачила, що ОСОБА_6 сидить зверху на ОСОБА_2, ОСОБА_2 виражався нецензурними словами, коли вони підійшли ближче, то ОСОБА_6 сказав забрати ніж, який лежав поруч, ОСОБА_10 відкинув ніж, а вона підняла його і передала ОСОБА_7 Ніж був розкладний у складеному вигляді.

Вина підсудного ОСОБА_2 стверджується показами свідка ОСОБА_12, яка пояснила, що в цей вечір вона збиралася лягати спати, але почула крик ОСОБА_8, який постукав у вікно і сказав, що ОСОБА_6 б'є ОСОБА_8. Коли вона прибігла в господарство ОСОБА_6, то ОСОБА_6 і ОСОБА_10 лежали на тілі її сина, який лежав на землі в болоті. Вона розборонила їх і забрала свого сина з подвір'я ОСОБА_6

Стверджується винність підсудного ОСОБА_2 стверджується показами свідка ОСОБА_13, який пояснив, що 01.12.2009 року до нього в сільську раду прийшов ОСОБА_6 і заявив, що вчора ввечері до нього в господарство прийшов ОСОБА_2, пошкодив вхідні двері в будинок та поламав хвіртку.

Вина підсудного ОСОБА_2 стверджується також і матеріалами кримінальної справи, а саме: протоколом огляду місця події від 01.12.2009 року, з якого видно, що в господарстві ОСОБА_6 підсудним ОСОБА_2 пошкоджено вхідні двері та хвіртку а.с.7-10;

протоколами відтворення обстановки та обставин події від 10.03.2010 року, з яких видно, як потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_10 показують, як саме відбувалася бійка між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_2 а.с.103-105, 115-117.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії підсудного правильно кваліфіковано за ст.296 ч.1 КК України так, як він грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що скоєний злочин є невеликої тяжкості, особу підсудного, а саме: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, є особою молодого віку. Обставин, які обтяжують покарання підсудному, суд не вбачає. Обставини, які пом'якшують покарання, суд враховує його щире каяття, добровільне відшкодування ним заподіяних збитків, думку представника потерпілих, який просить не карати підсудного, а тому приходить до переконання, що міру покарання підсудному слід призначити за ст.296 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі у вигляді штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.296 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень штрафу в дохід держави.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області на розрахунковий рахунок 0463, код 24524727, МФО 838012 УДК в Тернопільській області 262 (двісті шістдесят дві) гривні 92 копійки за проведення експертизи.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія вірна:

Голова Заліщицького

районного суду: ОСОБА_1