печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3927/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., за участю секретаря Микитин О.В., та слідчого Ковальова І.І., розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Печерського району м. Києва Ковальова І.І. про закриття кримінального провадження № 0000277, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати слідчого прокуратури Печерського району м. Києва Ковальова І.І. про закриття кримінального провадження № 0000277.

В обґрунтування доводів та вимог скарги заявник посилається на те, що слідчий Ковальов І.І. не виконав вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме: не передав кримінальне провадження по підслідності, не дав висновку, чи були в діях суддів ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 367, 382 КК України та інше.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив; резолютивна частина скарги містить клопотання про розгляд справи за його відсутності ( а.с. 1).

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за його відсутності на підставі наданих сторонами доказів.

Заслухавши думку слідчого, який просив відмовити у задоволенні скарги з огляду на необґрунтованість доводів скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000277, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом на підставі матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до прокуратури із заявою від 06.12.2012, за змістом якої, повідомив про вчинення суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28, 375, 382 КПК України.

14.12.2012 відомості за заявою ОСОБА_1 з приводу вчинення суддями Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28, 375, 382 КПК України внесені до ЄРДР за № 0000277, визначено підслідність розслідування кримінального правопорушення за прокуратурою Печерського району м. Києва.

Постановою слідчого прокуратури Печерського району м. Києва Ковальова І.І. від 07.02.2013 кримінальне провадження № 0000277 від 14.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 375, 382 КК України, закрито за відсутністю складу злочину.

Доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об'єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння , яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов'язковими елементами складу будь-якого злочину є об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Як вбачається зі змісту повідомлення про злочин, доводи заявника про наявність в діях суддів Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ознак злочинів, передбачених ст.ст. 375, 382 КК України, зводяться до незгоди заявника з ухваленим суддями рішення по справі № 2а-15481/112670 за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання повернути помилково сплачені кошти.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Об'єктивні ознаки злочину, передбаченого ст. 375 КК України, полягають в постановленні суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Об'єктивні ознаки злочину передбаченого ст. 382 КК України є невиконання судового рішення, яке безпосередньо запропоновано виконати службовій особі, або перешкоджання службовою особою його виконання.

Незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак згадуваних злочинів.

Зважаючи на викладене, а також, те, що остаточне рішення у справі не прийняте, аналізуючи зміст згадуваної заяви ОСОБА_1, в якій висловлена виключно незгода з прийнятим судом рішенням, а також аналіз означеного рішення, погоджуюся з висновком слідчого щодо відсутності в діях суддів Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 ознак злочинів, передбачених ст.ст. 375, 382 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що слідчим під час провадження не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність в діях суддів Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 ознак злочинів, передбачених ст.ст.375, 382 КК України, рішення про закриття кримінального провадження прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги не знайшов свого підтвердження факт порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Печерського району м. Києва Ковальова І.І. від 07.02.2013 про закриття кримінального провадження №0000277 у відношенні суддів Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 375, 382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Р.В. Новак