печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2400/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій ставить питання про зобов`язання Генеральну прокуратуру України внести відомості по заявам про кримінальне правопорушення до Єдиного рестру досудових розслідувань.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він подав до Генеральної прокуратури України заяви від 09.12.2013 та 23.03.2013 про вчинені кримінальні правопорушення, однак відомості по цим заявам до ЄРДР внесені не були, про що стало відомо з відповіді заступника начальника управління Генеральної прокуратури України.

Посилаючись на очевидність, на його думку, фактів, викладених в заявах про злочини, та положення ст.ст. 56, 214, 215, 217, 303, 304 КПК України просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості по вказаним заявам про злочини та розпочати досудове розслідуванн.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу у його відсутність ( зворот а.с. 19).

Прокурор заперечував проти доводів та вимог скарги, посилаючись на їх необґрунтованість, просив відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявами від 09.12.2013 та 23.03.2014 про вчинені кримінальні правопорушення керівництвом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лідія», суддями суддів різних інстанцій, працівниками органів прокуратури різних рівнів та з інших питань.

На заяву від 09.12.2013 Генеральною прокуратурою України надано відповідь від 14.01.2014 про відсутність підстав для внесення відомостей по заяві до ЄРДР, оскільки в заяві містяться лише власні міркування, які не свідчать про вчинення тих чи інших правопорушень, в тому числі не містять їх ознак.

На заяву від 23.03.2013 Генеральною прокуратурою України надано відповідь від 18.04.2013 про відсутність підстав для внесення відомостей по заяві до ЄРДР з аналогічних підстав.

Такі дії прокуратури ґрунтуються на діючому законодавстві з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомленні, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Разом з тим, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невід`ємне право ( п.57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Наряду з цим, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством ( п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади»).

Таким чином, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання зави про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів ( стаття 126 та 120 Конституції України).

Крім того, питання можливої бездіяльності ГПУ по невнесенню відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_4 від 23.03.2013, була предметом судового контролю слідчого судді та ухвалою від 11.06.2013 скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для внесення відомостей по заявах ОСОБА_4 до ЄРДР, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1