печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В :
старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 15.06.2013 за фактами створення злочинної організації з числа представників ДУК ВПР «Правий сектор» і вчинення у її складі умисних злочинів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 162, ч. 5 ст. 185, ч.1 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258, ч. ч. 1, 2 ст. 263, ч. ч. 2, 4 ст. 296, ст.334, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 350 КК України, а також перевищення службових повноважень співробітниками УМВС України в Закарпатській області при затриманні бійців ДУК ВПР «Правий сектор» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 від 30.12.2015 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 15.06.2013 продовжено до 9 місяців.

18.09.2015 до вказаного кримінального провадження приєднано кримінальне провадження №0000192 від 11.07.2015 за фактами вчинення 11.07.2015 у м. Мукачеві Закарпатської області низки умисних кримінальних правопорушень, а саме терористичних актів, грубого порушення громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї, незаконного носіння, зберігання, перевезення та використання вогнепальної зброї, скоєних злочинною організацією, до складу якої входять бійці ДУК ВПР «Правий сектор», а також щодо перевищення службових повноважень співробітниками УМВС України в Закарпатській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст.296, ч. 3 ст.365 КК України, в рамках якого 14.07.2015 затриманому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.

15.07.2015 ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів. 09.09.2015 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжений строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 . Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 спливав 06.11.2015, у зв`язку з чим слідчим було подано до Печерського районного суду м.Києва клопотання про продовження запобіжного заходу. Під час розгляду судом вказаного клопотання строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 сплив та він був звільнений адміністрацією закладу, у якому здійснювалось тримання його під вартою. При цьому, ОСОБА_4 та його захисник, що приймали участь у судовому засіданні 06.11.2015, безпосередньо у засіданні були повідомлені суддею про оголошену перерву та необхідність явки у наступне судове засідання наступного дня. У судове засідання 07.11.2015 ОСОБА_4 не прибув.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 09.11.2015 р. підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2015 р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу до залу судових засідань для участі у розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.01.2016 р. підозрюваного ОСОБА_4 затримано о 13-30 год.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, тобто є підстави вважати, що підозрюваний вчинив особливо тяжкі злочини, які відповідно до даних норм закону караються позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, що само по собі може спонукати останнього до вчинення дій спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування доводів про наявність ризиків, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування в зв`язку з чим був оголошений в розшук; тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення підозрюваним тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу підозрюваного, у тому числі за межі України та вчинення нового кримінального правопорушення; підозрюваний чітко визначив своє негативне ставлення до досудового розслідування, відмовляючись від надання показань, біологічних та інших зразків, що свідчить про вірогідність подальшого ігнорування ним вимог кримінального процесу як на стадії слідства, так і при розгляді у суді; особи, які вчинили злочин разом з підозрюваним, перебувають у розшуку та намагаються уникнути відповідальності, у тому числі шляхом протиправного впливу на свідків; внаслідок тривалої спільної діяльності та наявних ієрархічних стосунків у злочинній організації існує можливість зговору між підозрюваним і розшукуваними особами, серед яких є керівники організації, що унеможливить подальше розслідування та встановленні істини у провадженні; застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, що є безумовною підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний, його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а також недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України. Зазначили, що будь-яких перепон у проведенні заходів досудового розслідування підозрюваний не чинив, від органів досудового розслідування не переховувався.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. З цього правила випливають два природних наслідки, що тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Насамперед слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має встановити чи існують підстави для «розумної підозри» щодо причетності підозрюваного до вчинення того злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про його тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). А згідно ст. 177, 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, що на підставі їх розумної оцінки дають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Зазначене вбачається з матеріалів клопотання та підтверджуються доданими до нього матеріалами кримінального провадження.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 258 КК України, які виразились в участі у злочинній організації та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, а також вчиненні терористичного акту, тобто застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу та інших дій, які створювали небезпеку для життя і здоров`я людини та заподіяли значну майнову шкоду і настання інших тяжких наслідків, вчинених з метою порушення громадської безпеки, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються додатковими доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом огляду відеозаписів розсекречених матеріальних носіїв інформації, отриманих у ході здійснення оперативно-розшукової діяльності; протоколом допиту як свідка заступника начальника Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_12 про вчинення відносно нього та його сім`ї неправомірних дій; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом огляду предметів (зброї та набоїв, вилучених у затриманих ОСОБА_17 та ОСОБА_4 ) від 13-14.07.2015; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер, значну суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, їх тривалість та ступень тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність у ОСОБА_4 родини, неявки належним чином повідомленого підозрюваного ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 07.11.2015, його переховування від правоохоронних органів та оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук, та приходить до висновку, що докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити новий умисний злочин.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_4 серед іншого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу чинним процесуальним законом заборонено (ч. 5 ст. 176 КПК України).

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити в межах строку досудового розслідування - до 11 березня 2016 року до 13-30 год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1