Справа0424/1746/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Тананайської Ю.А., при секретарі Новоселецькій К.В., за участю прокурора Мануйленко І.М., захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Білорусія, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдовою, раніше не судимою, працюючою директором КП «Марганецьке міське землевпорядне підприємство», проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судима

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст 191, ч.1 ст 366 КК України

встановив:

ОСОБА_2 згідно трудового контракту від 22 травня 2007 року призначена на посаду директора Комунального підприємства «Марганецьке міське землевпорядне підприємство», була посадовою особою, яка мала фінансово-економічні та виробничо-господарські повноваження, на початку січня 2009 року умисно, зловживаючи своїм службовим положенням, достовірно знаючи, що ОСОБА_3, фактично не працювала на підприємстві, склала завідомо неправдивий офіційний документ наказ № 003 від 5 січня 2009 року по КП «Марганецьке міське землевпорядне підприємство» про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду інженера- землевпорядника, згідно штатного розпису, на підставі якого потім в період з січня 2009 року по листопад 2009 року , складала завідомо неправдиві офіційні документи табелі обліку робочого часу працівників КП «Марганецьке міське землевпорядне підприємство» , в яких зазначала вихід на роботу ОСОБА_3 в період з січня 2009 року по листопад 2009 року , відповідно з якими ОСОБА_3 нараховувалась заробітна плата , а саме за січень 2009 року 541 грн.11 коп., за лютий 2009 року 541 грн.11 коп., за березень 2009 року 541 грн.11 коп., за квітень 2009 року - 557 грн.50 коп., за травень 2009 року 557 грн.50 коп., за червень 2009 року 557 грн.50 коп., за липень 2009 року 561 грн.60 коп., за серпень 2009 року 561 грн. 60 коп., за вересень 2009 року - 561 грн. 51 грн.60 коп., за жовтень 2009 року - 577 грн.98 коп., за листопад 2009 року 655 грн.01 коп., на загальну суму 6213 грн.62 коп.

Таким чином на підставі складених ОСОБА_2 завідомо неправдивих документів про роботу інженера-землевпорядника ОСОБА_3 були оплачені з урахування відпрацьованих днів на підприємстві, в період з січня 2009 року по листопад 2009 року, ОСОБА_2 являючись посадовою особою, зловживаючи своїм службовим положенням, умисно розтратила ввіренні їй грошові кошти, завдав охоронюваним законом інтересам Комунального підприємства «Марганецьке міське землевпорядне підприємство» матеріальну шкоду на загальну суму 6213 грн.62 коп.

Крім того, ОСОБА_2 умисно , зловживаючи своїм службовим положенням, знаючи, що ОСОБА_3 фактично не працювала на підприємстві, на початку січня 2009 року в денний час, знаходячись на своєму робочому місці в КП «Марганецьке землевпорядне підприємство», яке знаходиться в м.Марганець, вул.. Радянська 72а, склала завідомо неправдивий документ наказ № 003 від 5.01.09 року про прийняття ОСОБА_3 на посаду інженера землевпорядника, згідно до штатного розпису, потім на підставі якого в період часу з січня 2009 року до листопада 2009 року ОСОБА_2 складала завідомо неправдиві офіційні документи - табелі обліку робочого часу працівників КП «Марганецьке міське землевпорядне підприємство», в яких вказала вихід на роботу ОСОБА_3 в період часу з січня 2009 року по листопад 2009 року , відповідно до яких ОСОБА_3 нарахована заробітна плата: за січень 2009 року 541 грн.11 коп., за лютий 2009 року 541 грн.11 коп., за березень 2009 року 541 грн.11 коп., за квітень 2009 року - 557 грн.50 коп., за травень 2009 року 557 грн.50 коп., за червень 2009 року 557 грн.50 коп., за липень 2009 року 561 грн.60 коп., за серпень 2009 року 561 грн. 60 коп., за вересень 2009 року - 561 грн. 51 грн.60 коп., за жовтень 2009 року - 577 грн.98 коп., за листопад 2009 року 655 грн.01 коп., на загальну суму 6213 грн.62 коп.

Підсудна ОСОБА_2 свою вину визнала повністю та показала, що в січні 2009 року звільнялась ОСОБА_3, оскільки без інженера-землевпорядника могли забрати ліцензію , то вона попрохала ОСОБА_3, щоб вона не забирала свою трудову книжку та рахувалась на підприємстві, поки не буде знайдено нового працівника, на що вона погодилась, в табелях проставляла робочі дні, згідно довіреності отримувала заробітну плату, передавала її ОСОБА_3. Домовлялася з ОСОБА_3 один раз, в січні 2009 року. У вчиненому розкаялася, діяла так в інтересах підприємства.

Крім повного визнання вини самою підсудною, її вина підтверджується наступними доказами:

- Поясненнями свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що за штатним розписом на підприємстві повинен бути інженер землевпрорядник, оскільки заберуть ліцензію, коли працювала ОСОБА_3 йому не відомо, так як він не працював в той час, ОСОБА_3 виїхала проживати в інше місто, заповнення табелю не входить до його компетенції.

- Статутом КП «Марганецьке міське землевпорядне підприємство», відповідно до якого керівник організовує роботу підприємства, несе відповідальність за фінансову діяльність, за дотримання порядку ведення та достовірність обліку та статистичної звітності ( ар.с.82-85)

- посадовою інструкцією директора, відповідно до якої головною функцією директора є управління підприємством згідно до чинного господарства виробничо-господарською та фінансово-економічною діяльністю підприємства (ар.с.86-87)

- посадовою інструкцією інженера-землевпорядника, відповідно до якої на посаду інженера землевпорядника призначається особа, яка має вищу освіту за спеціальністю землевпорядкування та стаж роботи за посадою інженера-землевпорядника не менше трьох років, призначається керівником підприємства. (ар.с.88)

- заявою про прийняття на роботу ОСОБА_3Т.(ар.с.93)

- трудовим договором між виконкомом Марганецьої міської ради та ОСОБА_2, відповідно до якого ОСОБА_2 призначена на посаду директора комунального підприємства «Марганецьке міське землевпорядне підприємство» з 22 травня 2007 року по 22 травня 2012 року (ар.с.89-92)

- Наказом про прийняття на робу ОСОБА_3, відповідно до якого ОСОБА_3 5.01.2009 року прийнята на роботу на посаду інженера-землевпорядника( ар.с.12)

- Заявою про звільнення ОСОБА_3 , відповідно до якої 1.12.2009 року ОСОБА_3 звільнення з підприємства (ар.с.94)

- довіреністю ОСОБА_3 від 1.01.2007 року, відповідно до якої ОСОБА_5 довірила ОСОБА_2 отримувати її заробітну плату ( ар.с.97)

- табелями обліку робочого часу за період з січня 2009 року по листопад 2009 року, відповідно до яких значиться, що ОСОБА_3 виходила на роботу ( ар.с.98-108)

- відомостями нарахування заробітної плати з січня 2009 року по листопад 2009 року (ар.с.109-119)

- відомості, витратні ордери виплати заробітної плати ОСОБА_3 ( ар.с.120-130)

- речовими доказами (ар.с.81)

- довідкою про розмір шкоди, відповідно до якої розмір завданої шкоди складає 6213 грн.62 коп.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина підсудної ОСОБА_2 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у службовому підроблені, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей повністю доведена.

Проте діяння підсудної органом досудового слідства неправильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України за ознакою повторності.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 32 Кримінального кодексу України не є повторністю продовжуваний злочин, що складається з двох або більше вчинених в різний час тотожних злочинів, обєднаних єдиним злочинним наміром. Продовжуваний злочин схожий на повторність злочинів тому, що складається з кількох тотожних дій, але при продовжуваному злочині особа має єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, що обєднує всі вчинені особою діяння. При повторному ж вчиненні злочинів кожен з них має свою субєктивну сторону і самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину. Продовжуваний злочин виключає повторність і діяння особи кваліфікується як єдиний злочин.

З огляду на викладене, діяння підсудної ОСОБА_2 слід розцінювати в кінцевому підсумку як продовжуваний злочин і кваліфікувати за ідеальною сукупністю злочинів, а саме лише за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України внаслідок відсутності ознак повторності вчинення злочинів щодо заволодіння чужим майном.

Таким чином, дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

При вищевказаній перекваліфікації діянь ОСОБА_2 у даній кримінальній справі суд критично ставиться до визнання нею вини за ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, оскільки вважає, що таке визнання підсудною своєї провини за цією частиною статті норми матеріального права засноване на викривленому її розумінні змісту кримінального закону.

При призначенні підсудній покарання за вчинений злочин, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини справи, особу підсудної, обставини, що помякшують та обтяжчують покарання..

Підсудна свою вину у вчиненні злочинів визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, відшкодувала повністю завдану шкоду. Вказані обставини значно пом'якшують її покарання.

Відповідно до ст 69 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд, умотивувавши своє рішення, може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу.

Таким чином, суд вважає можливим застосувати до підсудної ст 69 КК України та не призначати їй додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади.

Сукупність помякшуючих обставин та особа підсудної дає можливість суду застосувати до підсудної ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочинів та призначити покарання:

за ч. 2 ст 191 КК України, із застосуванням ст 69 КК України, 3 роки позбавлення волі,

за ч.1 ст 366 КК України, із застосуванням ст 69 КК України, 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст 70 КК України ОСОБА_2 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з призначенням іспитового строку 1 рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженій залишити - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Судья: Ю . ОСОБА_6