Справа № 581/427/15-к
Провадження № 1-в/581/9/15
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 року смт. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора району ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Липова Долина в приміщенні суду матеріали клопотання старшого інспектора Липоводолинського районного підрозділу Лебединського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, майора внутрішньої служби ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Узень Мангишлакської області Республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інвалідності не маючого, офіційно непрацюючого, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.І КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України звільненого від покарання з випробуванням із іспитовим строком два роки,-

ВСТАНОВИВ:

Старший інспектор Липоводолинського районного підрозділу Лебединського міжрайонного відділу КВІ ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для реального відбування призначеного судом покарання, мотивуючи його тим, що останній перебуває на обліку в місцевій кримінально-виконавчій інспекції з 23 грудня 2011 року, з порядком та умовами відбування покарання ознайомлений 10 лютого 2012 року і цього ж дня від засудженого відібрано підписку про ознайомлення з порядком й умовами відбування покарання. Однак, засуджений ОСОБА_5 у період відбування покарання проявив себе з негативного боку, допускав порушення порядку відбування покарання, а саме 27 серпня 2012 року, 28 вересня 2012 року, 26 жовтня 2012 року, 23 листопада 2012 року, 28 грудня 2012 року, 25 січня 2013 року, 22 лютого 2013 року, 21 березня року, 26 квітня 2013 року, 24 травня 2013 року, 01 липня 2013 року, 26 серпня 2013 року, 27 вересня 2013 року, 25 жовтня 2013 року, 22 листопада 2013 року, 27 грудня 2013 року, 24 січня року, 28 лютого 2014 року, 28 березня 2014 року, 25 квітня 2014 року, 27 червня 2014 року, 25 липня 2014 року, 22 серпня 2014 року, 26 вересня 2014 року, 24 жовтня 2014 року, 28 листопада 2014 року, 26 грудня 2014 року, 23 січня 2015 року, 27 лютого 2015 року, 27 березня 2015 року, 24 квітня 2015 року без поважних на те причин не з`являвся до Липоводолинського районного підрозділу КВІ на реєстрацію в установлені дні та не виконував обов`язки, які були встановлені судом у вироку Шевченківського районного суду м.Києва.

У судовому засіданні представник КВІ підтримав клопотання з вищевикладених підстав в повному обсязі та пояснив суду, що з 27 серпня 2012 року ОСОБА_5 під час відбування покарання проявив себе з негативного боку, неодноразово допускав порушення порядку відбування покарання, а саме без поважних причин не з`являвся на реєстрацію до районного підрозділу КВІ протягом частини 2012 року та по квітень 2015 року включно, не повідомив про намір виїхати в період іспитового строку за межі території України і відповідний дозвіл від КВІ йому на таке не видавався.

Прокурор району ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання представника КВІ підтримав, вважав, що є підстави для скасування звільнення від відбування покарання з направленням до відбування покарання, що підтверджується матеріалами КВІ та засудженим.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 з клопотанням КВІ погодився в повному обсязі та суду пояснив про те, що у серпні 2012 року він виїхав через територію Харківської області до Російської Федерації з метою заробити коштів на особисті потреби, не повідомивши про це Липоводолинське КВІ; протягом періоду часу з серпня 2012 року і по 12 квітня 2015 року він перебував на території РФ, проживаючи та працюючи на будівництві в різних населених пунктах Московської області (м.Іста, м.Подольськ, Раменське, Томіліно та в м.Москва). У вересні 2012 року він втратив на території РФ паспорт громадянина України і лише у грудні 2014 року після неодноразових усних звернень він подав до Посольства України в РФ документи на оформлення посвідчення особи на повернення в Україну і 12 квітня 2015 року через пропускний пункт в с.Колотилівка, він в`їхав на територію України, повернувшись до свого попереднього місця проживання. Підтвердив відсутність будь-яких поважних причин через стан свого здоров`я чи через сімейні обставини тощо, які б перешкоджали йому виконувати, покладені на нього судом обов`язки, в період іспитового строку, зокрема, повідомити про виїзд за межі території України із отримання дозволу на це та періодичні явки до місцевого підрозділу КВІ. Вирок місцевого суду від 16 листопада 2011 року (справа № 1-1927/2011) йому доводився до відома та був зрозумілим, в апеляційному порядку ним не оскаржувався і на день розгляду подання він його оскаржувати наміру не має, хоча відповідна процесуальна можливість йому роз`яснювалась судом.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.408-2 ч.І КПК України скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду відповідно до ст.75 КК України, здійснюється судом за поданням органу виконання покарання за наявності підстав, передбачених ст. 78 ч.2 КК України.

Відповідно до ст.166 ч.2,3,4 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Згідно ст.78 ч.2 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання та особової справи і встановлено судом, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.І КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків на підставі ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально- виконавчу інспекцію.

Згідно з матеріалами особової справи з 23 грудня 2011 року ОСОБА_5 поставлено на облік у КВІ Липоводолинського району Сумської області, а 10 лютого 2012 року його ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, зокрема, з обов`язком повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (а.с. особової справи 4,9).

З наявних матеріалів подання та особової справи вбачається, що ОСОБА_5 за період з 27 серпня 2012 року по 24 квітня 2015 без поважних причин періодично не з`являвся до Липоводолинського районного підрозділу КВІ на реєстрацію в установлені дні та не виконував обов`язки, які були встановлені судом, а саме: 27 серпня 2012 року, 28 вересня 2012 року, 26 жовтня 2012 року, 23 листопада 2012 року, 28 грудня 2012 року, 25 січня 2013 року, 22 лютого 2013 року, 21 березня року, 26 квітня 2013 року, 24 травня 2013 року, 01 липня 2013 року, 26 серпня 2013 року, 27 вересня 2013 року, 25 жовтня 2013 року, 22 листопада 2013 року, 27 грудня 2013 року, 24 січня року, 28 лютого 2014 року, 28 березня 2014 року, 25 квітня 2014 року, 27 червня 2014 року, 25 липня 2014 року, 22 серпня 2014 року, 26 вересня 2014 року, 24 жовтня 2014 року, 28 листопада року, 26 грудня 2014 року, 23 січня 2015 року, 27 лютого 2015 року, 27 березня 2015 року, 24 квітня 2015 року не з`являвся для реєстрації до Липоводолинського КВІ, виїхав за межі України без дозволу КВІ, не повідомив про зміну місця фактичного проживання місцевий підрозділ КВІ (а.с.7-8).

Крім цього, у період перебування на обліку ОСОБА_5 в Липоводолинському РП КВІ вжиті наступні заходи по встановленню місцезнаходження засудженого: постійно направлялися запити в Липоводолинську ЦРЛ (чи не став засуджений жертвою нещасного випадку або злочину) в Липоводолинський РВ УМВС України в Сумській області (перевірений за обліками органів внутрішніх справ); опитувалися працівники сільської ради про встановлення осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженого; опитувалися сусіди, батьки, односельчани про можливе місцеперебування та зв`язки за межами місця проживання; надіслані запити до Роменської спеціалізованої лікарні, Сумської обласної лікарні на предмет лікування гр. ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні (а.с.8-30).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Російської Федерації, 05 грудня 2014 року звернувся до Посольства України в Російській Федерації з приводу оформлення посвідчення особи на повернення в Україну, а 25 березня 2015 року він був документованим вищевказаним посвідченням; 12 квітня 2015 року ОСОБА_5 в`їхав на території України на митному пропускному пункті Покровка (а.с.38,55,56).

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що з 27 серпня 2012 року та по 24 квітня (під час визначеного судом іспитового строку в два роки) засуджений ОСОБА_5 без поважних причин, умисно і систематично не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях виправлення, а тому звільнення від відбування покарання з випробуванням підлягає скасуванню щодо цієї особи з її направленням для відбування призначеного покарання реально.

Керуючись ст. 408-2 КПК України, ст. 78 ч.2 КК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого інспектора Липоводолинського районного підрозділу Лебединського міжрайвідділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Узень Мангишлакської області Республіка Казахстан, від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування покарання реально, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року, у виді позбавлення волі на строк два роки.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного приведення зазначеного вище вироку суду до виконання.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити для виконання до Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1