Код суду 233 Справа № 233/332/15-к
Вирок
Іменем України
04 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Хачмас Азербайджан, громадянина України, що має середню освіту, не працює, працездатного, не одруженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 12 березня 2011 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.198 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України із іспитовим строком на 1 рік;
- 04 листопада 2011 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.185 ч.1, 71 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі;
- 29 грудня 2011 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.185 ч.2, ст.277 ч.1, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17 квітня 2013 року за відбуттям строку покарання;
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Понирі Понирівського району Курської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, працездатний, не одружений, має неповнолітню дитину 2002 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2014 року приблизно о 18 годині особа, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, проходила біля будинковолодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , через пошкодження у вигляді отвору в нижній частині вхідних дверей якого побачила в приміщенні металевий сейф, на викрадення якого у неї виник злочинний намір. Усвідомлюючи, що самотужки викрасти сейф не взмозі, особа, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, цього ж дня запропонувала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрасти зазначений сейф, на що останні погодилися, а ОСОБА_7 для полегшення скоєння злочину за місцем свого проживання пришукав металеві сані.
03 грудня 2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин особа, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшли до будинковолодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , де діючи таємно, умисно, а особа, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 повторно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою злочинні ролі, при цьому ОСОБА_6 знаходився біля вхідної двері будинку, а особа, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через отвір у вхідній двері проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки з прихожої кімнати викрали належний ОСОБА_8 металевий сейф вартістю 708 гривень 13копійок, який втрьох погрузили на металеві сані, завчасно пришукані ОСОБА_7 , після з місця скоєння злочину зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку в розмірі 708 гривень 13 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , судове провадження відносно якого згодом було зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, свою вину у скоєнні злочину, за викладених у вироку обставин визнав в повному обсязі і пояснив, що 03 грудня 2014 року приблизно о 18 годині, він проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , зазирнувши в його приміщення через пошкоджені двері, побачив металевий сейф, який вирішив викрасти. Оскільки самотужки він не зміг би це зробити, пішов додому до ОСОБА_7 , в якого в той час знаходився і ОСОБА_6 і попросив взяти санчати та піти з ним, на що останні погодились. По дорозі до будинку АДРЕСА_3 , він розказав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що в зазначеному будинку є металевий сейф, який запропонував вркасти, на що останні відповіли згодою. Прийшовши до будинку, ОСОБА_6 залишився стояти біля вхідних дверей, а вони із ОСОБА_7 через отвір у пошкодженій двері потрапили до будинку, звідки витащили сейф, який потім втрьох погрузили на санчата та здали на металобрухт за 300 гривень, які поділили між собою.
ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в повному обсязі. Пояснив, що 03 грудня 2014 року ввечері він разом із ОСОБА_6 занходився дома. До нього прийшов ОСОБА_9 та спитав чи є в нього санчата і попросив про допомогу, не розповівши про яку саме. Вони із ОСОБА_6 погодились допомогти, при цьому він взяв санчата і вони втрьох пішли у напрямку будинку АДРЕСА_3 . Коли вони підходили до двору зазначеного будинку, ОСОБА_9 пояснив, що в будинку є металевий сейф, який він запропонував вкрасти, а вони із ОСОБА_6 погодились. ОСОБА_6 залишився стояти біля вхідної двері, а вони із ОСОБА_9 через пошкодження в двері потрапили у приміщення будинку, звідки викрали сейф, який втрьох погрузили на санчата та здали на металобрухт Платоновим, поділивши між собою виручені гроші.
ОСОБА_6 частково визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину, заперечуючи наявність попередньої змови про вчинення злочину та розподіл ролей. Пояснив, що 03 грудня 2014 року ввечері він знаходився в гостях у ОСОБА_7 , коли прийшов ОСОБА_9 та запитавши у останнього про санки, попросив допомогти йому, на що вони погодились. Зазначив, що в той час, коли вони втрьох підійшли до будинку потерпілого, ОСОБА_9 повідомив про те, що в будинку є металевий сейф, який запропонував витащити, на що всі погодилися, при цьому особисто він усвідомлював протиправність своїх дій. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 через пошкоджені вхідні двері потрапили до приміщення будинку, а він залишився стояти біля дверей, а потім допоміг погрузити сейф, який останні витягли з будинку, на санчата. Сейф того ж вечора здали на металобрухт, виручені гроші поділили між собою.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 та часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , їх вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є власником будинку АДРЕСА_3 , але не проживає в ньому. 04 грудня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про те, що в прийомку металобрухту принесли сейф, схожий на належний йому. Приїхавши 06 грудня 2014 року до с.Білокузьминівка, він зрозумів, що сейф, який здали на металобрухт ОСОБА_10 належить йому і був викрадений з будинку.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що одного вечора до нього додому приходили ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які просили в майбутньому дати їм болгарку, щоб розрізати сейф. Через деякий час його дружина ОСОБА_11 повідомила йому що купила у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 металевий сейф за 300 гривень.
Місцем вчинення обвинуваченими злочину є приміщення будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 08 грудня 2014 року (а.с.24-31). Як пояснив власник будинку - ОСОБА_8 , в одній з кімнат раніше знаходився належний йому металевий сейф, який на момент огляду відсутній.
В ході огляду території будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено металевий сейф, який впізнав ОСОБА_8 , як належний йому, що підтверджується протоколом огляду від 08 грудня 2014 року та фототаблицею до нього (а.с.33-38).
Як вбачається з витягу із звіту експерта-оцінювача № 529 (а.с.42-47) вартість металевого сейфу розмірами 703х470х400 мм становить 708 гривень 13 копійок.
За місцем проживання ОСОБА_7 в будинковолодінні АДРЕСА_2 були виявлені та вилучені сані з металевим корпусом, на яких, як пояснив ОСОБА_7 , вони перевозили викрадений сейф, що підтверджується протоколом огляду від 17 грудня 2014 року (а.с.49-53).
В ході проведення слідчого експерименту за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , останні під час проведення зазначеної слідчої дії детально розповіли про обставини вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 ; підтвердили, що вони 03 грудня 2014 року приблизно о 19 годині за пропозицією ОСОБА_9 проникли до будинку АДРЕСА_3 , звідки викрали металевий сейф, що підтверджується протоколами проведення слідчого експерименту за участю зазначених осіб від 27 грудня 2014 року (а.с.93-97, 98-102, 103-107) та приєднаними до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів DVD-дисків, які були відтворені в судовому засіданні.
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мала місце 03 грудня 2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , особа судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, та ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 та особа судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук повторно, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки викрали майно, належне ОСОБА_8 , заподіявши йому матеріальну шкоду у розмірі 708 гривень 13 копійок; вина обвинувачених у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло; ОСОБА_6 за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності між ними попередньої змови на скоєння злочину та розподілу ролей суд вважає неспроможними, оскільки про наявність попередньої змови та розподіл ролей між обвинуваченими свідчать їх узгоджені дії, спрямовані на реалізацію єдиного злочинного наміру.
До того ж, зазначені доводи ОСОБА_6 в тому числі і в частині необізнанності про злочинні наміри особи, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, спростовуються дослідженими судом відеозаписами слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були відтворені в судовому засіданні та показаннями самих обвинувачених, з яких вбачається, що по дорозі до будинку потерпілого ОСОБА_8 особа, судове провадження відносно якої зупинено у зв*язку з оголошенням у розшук, запропонувала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 викрасти металевий сейф, на що останні погодились, оскільки фактично прийняли участь у скоєнні злочину.
При призначенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст.185 ч.3 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, характер та ступінь участі обвинувачених у скоєнні злочину, дані про особи обвинувачених, які посередньо характеризуються за місцем проживання, на обліку лікаря психіатра не перебувають, ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря нарколога із синдромом залежності від алкоголю, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття у вчиненому та наявність неповнолітньої дитини.
Обставин, що пом*якшують покарання ОСОБА_6 суд не встановив.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд не встановив.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по ст. 185 ч.3 КК України покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставин, що пом*якшують покарання ОСОБА_7 та особи обвинуваченого, його критичного ставлення до скоєного, що свідчать про намір стати на шлях виправлення та перевиховання та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена та виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком.
В той же час, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який має непогашені судимості, в тому числі, і за скоєння числених корисних злочинів; перебуваючи на волі, незважаючи на працездатний вік, суспільно-корисною працею не займався; посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, суд вважає, що його виправлення неможливе без реального відбуття покарання і підстави для застосування ст.75 КК України відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень, оскільки потерпілий зазнав страждань та душевних переживань у зв*язку із вчиненням відносно нього злочину та з урахуванням вимог розумності та справедливості. Цивільний позов в частині стягнення вартості сейфа в розмірі 708 гривень 13 копійок задоволенню не підлягає, оскільки, як вбачається з із розписки (а.с.40) сейф переданий на відповідальне зберігання потерпілому і доказів пошкодження сейфу, що унеможливлюють його використання за призначенням останнім не надано.
Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню немає.
Речові докази (а.с.22, 40, 54-55) металеві сані, які знаходяться в КХВД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області конфіскувати; металевий сейф, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 повернути за належністю.
Запобіжний захід обвинуваченим у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавленні волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
ОСОБА_7 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавленні волі.
В силу статті 75 КК України ОСОБА_7 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов*язати ОСОБА_7 періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок, солідарно.
Речові докази (а.с.22, 40, 54-55) металеві сані конфіскувати; металевий сейф повернути ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз*яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя