ВИРОК
іменем України
02.04.2015 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000071 від 25.02.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
25 лютого 2015 року об 11:00 год. колишній студент Верхівського с/г коледжу обвинувачений ОСОБА_4 знаходився в своїх знайомих, а саме в ОСОБА_8 в гуртожитку Верхівського сільськогосподарського коледжу ВНАУ, що розташований за адресою Вінницька область Тростянецький район с.Верхівка вул.Технікумівська 1, в кімнаті №98. Зайшовши у приміщення побутової кімнати, яка розміщена на другому поверсі вказаного гуртожитку на столі помітив ноутбук «DELL» який залишив заряджатись ОСОБА_7 та вирішив його викрасти. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, умисно, таємно, скориставшись відсутністю власника майна та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зі столу в побутовій кімнаті, вчинив крадіжку належного студенту коледжу ОСОБА_7 ноутбука «DELL» із зарядним пристроєм залишковою вартістю 6720,00 грн., згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області № 178 від 02.03.2015. Викрадений ноутбук ОСОБА_4 сховав у сумку та залишив місце події, а саме направився додому. В подальшому працівниками міліції 25.02.2015 о 14 год. 40 хв. у ОСОБА_4 було вилучено викрадений ноутбук. Скоєною крадіжкою ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 6720,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

12.03.2015 між законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнім потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн., та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила примирення, просив угоду затвердити.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п.1 ч.4 та п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 25.02.2015 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 12 березня 2015 року між законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнім потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.03.2015 покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (тисяча сто дев?яносто) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 306 грн. 90 коп. витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: