У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Коротких О.А. і Школярова В.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 11 вересня 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Луганської
області на вирок Алчевського міського суду Луганської області від 03 квітня
2006 року щодо ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

раніше судимого 05 квітня 2005 року

за ст.
309 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі

і на
підставі ст. 75 КК України звільненого

від
відбування покарання з випробуванням

з
іспитовим строком на 1 рік, -

засуджено за
ст. 263 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України до призначеного
покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком
Алчевського міського суду від 05 квітня
2005 року й остаточно визначено за
сукупністю вироків 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1визнано винним у тому, що він 03 лютого 2006 року приблизно о 10
год. в м. Алчевську Луганської області, знайшов ніж, який являвся холодною
зброєю, який носив при собі без передбаченого законом дозволу, а приблизно о 14
год. цього ж дня зазначений ніж було вилучено у засудженого працівниками
міліції.

У касаційному поданні прокурор порушив питання про
скасування вироку щодо ОСОБА_1та направлення справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні йому
покарання. Зазначає, що призначене ОСОБА_1 покарання з застосуванням ст. 75 КК України є надто м'яким, оскільки
він, будучи раніше засудженим і звільненим від відбування покарання з
випробуванням у період іспитового строку вчинив новий умисний злочин.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора задоволенню не
підлягає.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1у вчиненні зазначеного у вироку злочину, ґрунтується на зібраних у
справі і досліджених в судовому засіданні доказах, а кваліфікація дій засудженого за ст. 263 ч.2
КК України є правильною, що по суті не оскаржується прокурором в касаційному поданні.

Обґрунтував суд у вироку і свої висновки при призначенні покарання
засудженому.

З огляду на конкретні обставини справи, зокрема, те, що ніж ОСОБА_1знайшов
о 10-й год. 03 лютого 2006 року, а о 14 год. того ж дня його у нього було
вилучено працівниками міліції, від його
суспільно-небезпечного діяння
негативних наслідків не настало, суд з урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого ним злочину, даних про його особу та пом'якшуючих покарання обставин ( визнання своєї вини,
щире каяття, заняття суспільно-корисною працею, наявність позитивних
характеристик за місцем роботи та проживання) обґрунтовано застосував до нього
положення ст.75 КК України, оскільки законодавець не пов'язав можливість
звільнення особи від відбування покарання з випробуванням з наявністю
такої умови, як засудження вперше.

З таким рішенням суду погодився і прокурор, який брав участь у
розгляді справи у суді першої
інстанції, про що свідчить відсутність апеляції на м'якість призначеного
ОСОБА_1 покарання.

Отже, застосування судом ст. 75 КК України при призначенні покарання
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 263 КК України є правильним, а вирок суду у цій частині
належно вмотивований.

Підстав вважати обране покарання надмірно м'яким та скасування вироку з цих
мотивів, про що порушено питання у касаційному поданні прокурора, не
вбачається.

Таким чином, передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення даної
справи до розгляду касаційним судом з повідомленням визначених ст. 384 КПК України осіб,
немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів,

у
х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного
подання прокурора.

с у д д і :

Міщенко С.М. Коротких О.А. Школяров В.Ф.