15.01.2015 Справа № 756/174/15-к

№ 1-кп/756/140/15
В И Р О К

іменем України

15 січня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження №0007458 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростищів Житомирської обл., українця, громадянина України, неодруженого, з середньою загальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.01.2006 р. Апеляційним судом Житомирської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 28.12.2006 р. Богунським районним судом міста Житомира за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 06.03.2014 р. ухвалою Богунського районного суду міста Житомира невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, замінено на 2 роки виправних робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
встановив:
31.08.2014р., близько 03 год. 30 хв., за адресою м. Київ, пр. Мінський, неподалік зупинки громадського транспорту «Лісова», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Suzuki SX4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині пр. Мінського, зі сторони м. Києва, в напрямку м. Вишгорода, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, чим порушив пункти 1.5, 2.3 б) ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив пункт 11.3 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля, з передньою лівою частиною автомобіля марки «Фольцваген Тігуан», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася на той час зі сторони м.Вишгород, в напрямку м. Києва.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1794/е від 31.10.2014 року, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Фольцваген Тігуан», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав та повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_6 суду показав, що він 31.08.2014, близько 03 год. 30 хв., за адресою м. Київ, пр. Мінський, неподалік зупинки громадського транспорту «Лісова», керуючи автомобілем марки «Suzuki SX4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині пр.Мінського, зі сторони м.Києва, в напрямку м.Вишгорода, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, з причин, які на даний час не пам`ятає внаслідок ДТП, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля, з передньою лівою частиною автомобіля марки «Фольцваген Тігуан», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалася на той час зі сторони м. Вишгород, в напрямку м. Києва.
У вчиненому він щиро кається, фактичні обставини справи не оспорює.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України не виявлено.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості спричинених злочином наслідків, думки потерпілої, особи обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, на даний час офіційно не працює, відношення ОСОБА_6 до вчиненого, з урахуванням характеризуючих матеріалів тап стану його здоров`я, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді штрафу тому, що це покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З викладених вище підстав, суд також вважає можливим не застосувати щодо обвинуваченого додаткове покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України, покарання за попереднім вироком Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2006р., невідбуту частину якого ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 06.03.2014р. замінено на 2 роки виправних робіт, слід виконувати самостійно.
Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2006р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, невідбуту частину якого ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 06.03.2014р. замінено на 2 роки виправних робіт, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України - виконувати самостійно.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь УК в Оболонському районі м.Києва / 24060300, , рахунок 0006, судові витрати за проведення експертиз в сумі 737 грн. 88 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1