ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа№1-41/2007

8 червня 2007 року Золочівський районний суд Львівської
області

в складі: судді Зверхановської
Л.
Д.

при секретарі Стеців
Н. Р,

з участю прокурора Сеньківа
О. Я.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Золочеві справу про обвинуваченняОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця і жителя с Городилів Золочівського району Львівської області, громадянина України, українця,
безпартійного, непрацюючого, з середньою освітою, розведеного,
раніше судимого 26.08.2004року Золочівським районним судом Львівської
області по ст. ст. 15, 185 4.2 КК України на два роки
обмеження волі, інші судимості
відповідно до ст. 89 КК України
погашені, невійськовозобов'язаного,

по ст.
ст. 121 ч.2, 296 ч. 1, 164 ч. 1, 357 ч.1 КК України,

встановив:

ОСОБА_2, будучи
зобов'язаним згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від
20.02.2006 року сплачувати аліменти в користь ОСОБА_3. на утримання дочки ОСОБА_20ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження в розмірі четвертої частини зі всіх видів доходів щомісячно, з 23.03.2006 року злісно ухилявся від сплати
аліментів, що виявилось у тому, що він працював, одержував гроші, однак матеріальної допомоги дитині не
надавав, на попередження державного
виконавця не реагував, внаслідок чого
станом на 31.01.2007 року допустив заборгованість по аліментах в сумі 1431 грн.

Влітку 2006 року ОСОБА_2 в квартирі №48 по вул. Польній , 28 в м. Золочеві Львівської області умисно пошкодив
паспорт громадянина України НОМЕР_1,
виданий 8.05.1996 року Золочівським РВ УМВСУ у Львівській області на
ім'я ОСОБА_4, з метою перешкодити виїзд
в м. Москву ОСОБА_4., з якою він
проживав , не перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі.

В період з 22 по 24 січня 2007 року ОСОБА_2 в квартирі
№48 по вул. Польній , 28 в м. Золочеві Львівської області з метою залякати
та перешкодити виїзд на постійне проживання у м. Москву ОСОБА_4., наносив удари руками та ногами по всьому тілу
та голові ОСОБА_4., заподіявши їй тяжкі
тілесні ушкодження, які спричинили її
смерть.

Підсудний вину свою в частині обвинувачення по ст.
164 ч.1 КК України визнав повністю і пояснив, що,
знаючи про те, що він
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки , не платив аліментів, а зароблені гроші витрачав на власні
потреби, в тому числі на сплату
комунальних послуг по квартирі, яка
належала ОСОБА_4.

В решті обвинувачення вину свою не визнав і пояснив, що паспорт ОСОБА_4він умисно не рвав, а паспорт розірвався, коли він з ОСОБА_4 потягнули його в різні
сторони, коли та тримала паспорт в
руках. 28.07.2006 року він дійсно був у квартирі ОСОБА_19а, де знаходився також ОСОБА_21, який був у нетверезому стані. Коли між
ОСОБА_21м та його співжителькою ОСОБА_18 виник конфлікт і він почав їх
розбороняти, то ОСОБА_21 першим вдарив
його, а він лише вдарив його долонею в
обличчя і той впав, так як був п'яний.
Після цього вони помирилися. З 15.04.2006 року він почав жити разом з ОСОБА_4 в
її квартирі АДРЕСА_1. 18.01.2007 року він ввечері пішов до себе додому в с Городилів, а коли
повернувся, то ОСОБА_4 розповіла
йому, що вона ходила

в місто і коли поверталась додому,
то на вул. Жовтневій троє
невідомих осіб побили її. Вона дійсна-мала синець під оком і здертий ніс. На слідуючий день ОСОБА_4 жалілась на біль в
лівій стороні грудей і важко дихала, але
швидкої допомоги до неї не викликали. Ввечері 24.01.2007 року він посварився із
ОСОБА_4 через те, що вона вимагала, щоб він купив їй горілки, а він не хотів цього робити. Приблизно о 18
годині він пішов до себе додому в с Городилів і повернувся зранку 25.01.2007 року. Коли йому не відкрили
дверей, то він пішов до ОСОБА_21, а в обідній час знову прийшов у будинок, де жила ОСОБА_4. Дверей знову ніхто не
відкрив, а тому він повернувся до
ОСОБА_21. Ввечері разом з ОСОБА_21 він знову прийшов до ОСОБА_4, двері в загальний коридор їм відкрила
сусідка, а двері у квартиру ОСОБА_4не
були зачинені. Коли вони зайшли, то
побачили, що ОСОБА_4 лежить вже мертва.
Він ніколи раніше, а також в період з 22
по 24 січня 2007 року ОСОБА_4 побоїв не наносив.

Хоча ОСОБА_2 вину свою визнав лише по ст.
164 ч. 1 КК України, його вина у
вчиненні інкримінованих йому злочинних дій,
повністю доведена показами потерпілих,
свідків та іншими доказами.

З виконавчого листа Золочівського районного суду
Львівської області від 20.02.2006 року вбачається, що ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти
на користь ОСОБА_3. на утримання дочки
ОСОБА_20ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження в розмірі четвертої частини зі всіх видів
доходів щомісячно.

3.03.2006 року державним виконавцем ДВС у Золочівському
районі Маркевичем В.Б. було відкрито по даному виконавчому листу виконавче
провадження, ОСОБА_2попереджали про
наслідки ухилення від сплати аліментів,
що стверджується відповідною постановою та попередженнями, які знаходяться на а.с. 203, 204,
205 т.1.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що вона від спільного подружнього життя з
підсудним має дочку ОСОБА_20
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. ОСОБА_2 зобов'язаний був
сплачувати аліменти на утримання дочки згідно рішення Золочівського
райсуду, але він сплатив аліменти лише
за перший місяць після рішення суду у розмірі 112 грн. і більше аліментів не
сплачував. В даний час частину заборгованості по аліментах їй сплатили родичі
підсудного.

З показів свідка Маркевича вбачається, що в його переведенні знаходився виконавчий
лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2в користь ОСОБА_3. 22.03.2006 року підсудний сплатив аліменти в
розмірі 112 грн. поштовим переказом , а
далі ухилявся від сплати аліментів,
незважаючи на його попередження.

Те, що
ОСОБА_2, на протязі 2006 року
працював, заробляв гроші і мав
можливість сплачувати аліменти стверджується показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6,ОСОБА_7

З протоколу, який
знаходиться на а.с. 156 т.1, видно,
що 6.02.2007 року із ВГІРФО Золочівського РВ УМВСУ вилучено паспорт
громадянина України на ім'я ОСОБА_4.

Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №9 від
21.02.2007 року надані на експертизу обкладинка паспорта, фрагменти аркушів та самі аркуші раніше
складали одне ціле і були паспортом громадянина України НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4
(т. 1 а.с. 162-170).

Характер пошкоджень паспорта ОСОБА_4., на думку суду, спростовує покази підсуднього про обставини
його пошкодження.

Свідок ОСОБА_8пояснила,
що вона працює паспортистом у Золочівському ВГІРФО і на початку
листопада 2006 року до неї звернулась ОСОБА_4 з приводу заміни паспорта, який був порваний, фото відірване, кілька сторінок розірвані. ОСОБА_4
пояснила, що паспорт пошкодив її співжитель
на ім'я ОСОБА_2через те, що не
хотів, щоб вона їхала у Москву.

Про те, що паспорт
ОСОБА_4. порвав ОСОБА_2 з метою перешкодити виїзд ОСОБА_4у Москву ствердили
також потерпіліОСОБА_9 , ОСОБА_10. та свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13

Це ж стверджував сам ОСОБА_2, який визнавав свою вину в цій частині
обвинувачення, будучи допитаним на
досудовому слідстві в якості обвинуваченого.

З протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього
вбачається, що 25.01.2007 року в
квартирі №48 по вул. Польній, 28 в м.
Золочеві Львівської області виявлено труп ОСОБА_4. з багаточисленними тілесними
ушкодженнями . З місця події вилучено 6 відбитків пальців рук (т. 1 а.с.
8-11).

З висновку судово- дактилоскопічної експертизи №4/151 від
10.03.2007 року вбачається, що 6 слідів
пальців рук, "Вилучені з місця
події , придатні для ідентифікації і
залишені пальцями рук ОСОБА_2(т.2 а.с. 9-21).

Згідно висновків судово - медичних експертиз №52-2007 від
9.02.2007 року та № 12-2007 від 26.01.2007 року при дослідженні трупа ОСОБА_4.
на ньому виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та саден в
ділянці голови, тулуба та кінцівок і
садна в ділянці голови і кінцівок,
закрита травма грудної клітки з множинними двобічними переломами
ребер, з розвитком післятравматичної
гнійної пневмонії., яка призвела до
легенево- серцевої недостатності, що і
стало безпосередньою причиною смерті . Виявлені тілесні ушкодження утворились
прижиттєво, внаслідок багаторазової дії
тупих предметів, могли бути наслідком
нанесення ударів руками, ногами
людини, знаходяться в безпосередньому
зв'язку з настанням смерті, при житті
були б віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень, не могли утворитись внаслідок вільного
падіння на тверду поверхню. Смерть ОСОБА_4. настала біля 1-1, 5 діб до
експертизи її трупа і в період від декількох годин до 48 годин після
спричинення їй тілесних ушкоджень . Після заподіяння їй тілесних ушкоджень
ОСОБА_4 з допомогою сторонньої особи могла пересуватись по площині, а самостійно піднятися сходами на восьмий
поверх будинку не могла (т.1 а.с. 81-82, 119-133).

З протоколів, які
знаходяться на а.с. 72, 89-92 т.1,
вбачається, що ОСОБА_11добровільно видала працівникам
міліції чорні штани та зелену куртку,
належні ОСОБА_4.,
зазначивши, що куртку зеленого
кольору ОСОБА_4 мала лише цю, і при
огляді цих речей будь-яких пошкоджень чи слідів сторонніх речовин на них не
виявлено.

Це спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4 18.01.2007 року побили невідомі
особи на вул. Жовтневій у м. Золочеві і її куртка була від цього вимазана
болотом.

ПотерпіліОСОБА_9,
ОСОБА_10. та свідок ОСОБА_11
пояснили, що ОСОБА_4 купила
АДРЕСА_1, заробивши гроші у Москві, де спочатку працювала, а потім жила,
вийшовши заміж. З березня 2006 року з нею в цій квартирі став проживати
підсудний . Проти цього відразу заперечував ОСОБА_14, оскільки він родом з одного села з ОСОБА_2і
знав про те, що той був неодноразово
судимий, зловживав спиртними
напоями, часто бив свою дружину та
матір. Однак ОСОБА_4 їх не послухала ,
але через деякий час почала приходити в синцях, розповідала,
що ОСОБА_2 б'є її. Вони й самі бачили у неї сліди цих побоїв, він вибив їй зуба, вона неодноразово втікала від
підсудного, який безпричинно ревнував
її, нікуди саму не пускав, порвав її паспорт, щоб вона не могла поїхати в Москву, вимагав продати квартиру, в якій вони жили. Можливо , відмова ОСОБА_4продати квартиру і стала
причиною того, що ОСОБА_2 її вбив.
Вважають, що тілесні ушкодження, від яких померла ОСОБА_4, їй заподіяв саме підсудний.

Свідок ОСОБА_11 ,
крім того , ствердила, що вона бачила сестру востаннє 22.01.2007
року і в той час на обличчі у неї тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_15 пояснила,
що вона жила в одному будинку із ОСОБА_4 і та декілька раз приходила до
неї дзвонити по телефону. У жовтні 2006 року ОСОБА_4 знову прийшла до неї
, мала на обличчі синяки і сказала, що її побив співмешканець, дзвонила до батька, щоб він забрав / додому. Від сусідів вона
неодноразово чуаа, що в квартирі
ОСОБА_4чути крики і скандали, з усними
скаргами з приводу цього звертались сусіди,
які проживали над квартирою ОСОБА_4,
що їм не дають спати ночами. По цих скаргах 2-3 рази комісія ходила в
квартиру ОСОБА_4, але їм ніхто не
відкривав дверей..

Свідок ОСОБА_16пояснив,
що він добре знав ОСОБА_4, бачив
її у місті кілька разів із співмешканцем,
якого звати ОСОБА_2. В жовтні 2006 року він зустрів ОСОБА_4, яка йшла дбдому і запросила його до себе у
гості. Вона розповіла йому, що її
співмешканець часто приходить додому у нетверезому стані, скандалить і б'є її. Через деякий час в
квартиру прийшов цей ОСОБА_2, який
побачивши його, відразу став агресивним, накинувся на ОСОБА_4, обзивав її та наніс декілька ударів руками по
її обличчю.

Свої показиОСОБА_9,
ОСОБА_15 0.3. та ОСОБА_16підтвердили під час проведення ставки
віч-на-віч із ОСОБА_2 що стверджується відповідними протоколами(т. 1 а.с.
65, 68,
99).

Свідок ОСОБА_17пояснила,
що вона бачила ОСОБА_4 останній раз біля 9 години ранку 22.01.2007
року, коли зустрілась з нею на одному із
поверхів їх будинку. Вона піднімалась сходами вгору, ОСОБА_4 спускалась вниз. Жодних синяків
, слідів чи наслідків побоїв на її
обличчі не було. Щодо чоловіка, з яким
жила ОСОБА_4, то може сказати, що вона часто бачила його п'яним, він був агресивним, легко міг нагрубити сусідам і всі його
боялися.

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_12 пояснили, що 20.08.2006 року ОСОБА_4 разом із
ОСОБА_2прийшла до них у гості. При цьому ОСОБА_4 мала на обличчі, руках і тілі синці, не мала спереду зуба і розповідала, що це їй зробив ОСОБА_2, який часто б'є її. Коли підсудний випив
спиртного, то розпочас сварку із
ОСОБА_4, ображав її нецензурними
словами, наносив їй удари руками в різні
частини тіла. їх брат вигнав ОСОБА_2 з їх дому. ОСОБА_4 залишилась у них
ночувати, так як боялась, що підсудний вдома буде бити її. На слідуючий
день їїородиловський приїхав за ОСОБА_4 і забрав її. Пізніше від людей вони
чули, що ОСОБА_2 бив ОСОБА_4 в той день
в автобусі і водій висадив його по дорозі.

Свідки ОСОБА_21 таОСОБА_22пояснили, що вони декілька разів бачили синці на
обличчі у ОСОБА_4і вона казала, що це її
б'є ОСОБА_2. Також їм відомо, що ОСОБА_4
часто виганяла підсудного із своєї квартири,
але він повертався знову. Було й таке,
що в листопаді 2006 року ОСОБА_4 разом із своєю сестрою ОСОБА_23
принесли до них речі ОСОБА_2 і сказали,
щоб він забрав їх і більше до ОСОБА_4не приходив. Ранком 25.01.2007 року
ОСОБА_2 прийшов до них і сказав, що
24.01.2007 року він посварився з ОСОБА_4 і пішов до себе в с Городилів, а
сьогодні прийшов, але вона не відчиняє
йому дверей . Біля 14 години ОСОБА_2 попросив ОСОБА_21, щоб він пішов з ним до ОСОБА_4. Вони пішли
туди, але дверей ніхто не відчинив і
вони знову повернулись до них. Коли підсудний сидів у них , то у розмові сказав, що у нього таке передчуття, що ОСОБА_4 могла померти, бо їй вчора було погано з похмілля. О 19
годині ОСОБА_21 разом із ОСОБА_2знову пішли $ю ОСОБА_4, їм відкрила сусідка і коли вони зайшли в
квартиру до ОСОБА_4, то вона лежала на
ліжку мертва.

З показів свідка ОСОБА_3видно, що підсудний приблизно з квітня 2006 року
почав жити з ОСОБА_4, дівоче прізвище
якої було ОСОБА_4, хоча проти цього
заперечував батько ОСОБА_4Підсудний був у неї з ОСОБА_4 на першу Святу вечерю.
Сам ОСОБА_2 приходив до неї 18 та 24 січня 2007 року. Коли він прийшов 24
січня, то був сильно стурбований і
розповів , що посварився із
ОСОБА_4, так як вона вимагала, щоб він приніс горілки, а він не хотів цього робити. Вранці
25.01.2007 року син знову пішов у м. Золочів.

Свідок ОСОБА_7пояснив,
що йому відомо, що жінка , з якою жив підсудний, померла від нанесених їй побоїв і у селі люди
підозрюють, що її побив його брат.

Суд не надає віри показам підсудного в тій частині, що він умисно не рвав паспорта ОСОБА_4, що ніколи ,
в тому числі і в період з 22 по 24 січня 2007 року він ОСОБА_4 побоїв не
наносив, і що вона померла від тілесних
ушкоджень, які їй нанесли ввечері
18.01.2007 року невідомі особи, що вона
ввечері 18.01.2007 року була в іншій куртці,
а не в тій, яку видала
працівникам міліції сестра ОСОБА_4, що
вона після 18.01.2007 року не виходила з квартири, так як вони є надуманими , суперечать всім зібраним по справі доказам та
спрямовані на те, що уникнути
кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочинні діяння.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає,
що вина підсудного доведена повністю.

Оскільки ОСОБА_2 умисно заподіяв ОСОБА_4 тяжкі тілесні
ушкодження, що спричинили смерть
потерпілої , то його дії вірно
кваліфіковано по ст. 121 ч.2 КК України.

Органами досудового слідства вірно кваліфіковано і дії
підсудного по ч.1 ст. 164 КК України
, так як він злісно ухилявся від сплати
аліментів.

Вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_2 по ст. 357 ч.1 КК України, оскільки він умисно пошкодив паспорт
громадянина України , вчинивши ці дії в
інших особистих інтересах.

Органами досудового слідства у вину підсудного вмінено
також скоєння злочину,
передбаченого ст. 296 ч.1 КК
України.

Суд вважає, що у
діях ОСОБА_2 відсутній склад даного суспільно небезпечного діяння, виходячи з таких доказів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 та свідок
ОСОБА_18 пояснили, що28.07.2006 року
конфлікт між ОСОБА_21м та підсудним відбувався лише у квартирі ОСОБА_19а, розпочав його ОСОБА_21, який перебував у нетверезому стані, цей конфлікт тривав не довгий період
часу, ніхто із сусідів не приходив його
припиняти.

Даними показами вони підтвердили пояснення підсудного в
цій частині обвинувачення.

Тому суд не надає віри показам потерпілого ОСОБА_21про обставини
нанесення йому тілесних ушкоджень, які
він дав на досудовому слідстві, так як
вони суперечать іншим зібраним по справі доказам і сам ОСОБА_21 не захотів
з'явитися в судове засідання, оскільки
спочатку, одержуючи судові
повістки, просто не з'являвся в
суд, а пізніше взагалі виїхав на роботу
за межі України .

Виходячи з наведеного,
суд вважає , що по ст.
296 ч.1 КК України ОСОБА_2слід виправдати.

На думку суду, з
обвинувачення підсудного слід виключити таку обставину як скоєння злочину у стані
алкогольного сп'яніння, оскільки ні
органами досудового слідства, ні судом
не зібрано жодних доказів цього.

При обранні покарання підсудному суд враховує тяжкість
скоєних ним злочинів та особу винного,
який в частині обвинувачення вину свою визнав і розкаюється у
вчиненому, те, що він згідно акту амбулаторної судово-
психіатричної експертизи №173 хоч і є осудним,
але виявляє, ознаки легкої розумової відсталості з психопатизацією
особи.

Однак, враховуючи
те, що ОСОБА_2 раніше судимий, притягувався до адміністративної
відповідальності, то суд вважає, що його виправлення і перевиховання не
можливі без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення
волі.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 по ст. 121
ч.2 КК України на вісім років позбавлення волі,
по ст. 164 ч.1 КК України на два роки обмеження
волі, по
ст. 357 ч.1 КК України на один
рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі
ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання
ОСОБА_2 вважати вісім років позбавлення волі.

По ст.
296 ч.1 КК України ОСОБА_2виправдати.

Строк відбуття покарання
рахувати з 7.02.2007 року.

Речові докази, які
знаходяться в камері зберігання речових доказів Золочівського РВ УМВСУ, - чорні жіночі штани та куртку зеленого
кольору повернуть ОСОБА_11, а
пошкоджений паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 - знищити.

Стягнути із ОСОБА_2в користь НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській
області 931, 32 грн. за проведення судово- криміналістичної і
судово-дактилоскопічної експертиз .

Міру запобіжного заходу
залишити без змін - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Львівської області протягом 15 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення
йому копії вироку.