справа № 201/3006/15-к
№ 1-кс/201/1875/2015
У Х В А Л А
05 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника скаржника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_4 та директора Асоціації Багатопрофільної компанії Спецметалургмонтаж ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000104 від 02.09.2014 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржники звернулися до суду з відповідною заявою в якій оскаржують бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000104 від 02.09.2014 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України. В обґрунтування своєї скарги заявники зазначили, що в ході проведення 17 лютого 2015 року обшуку офісних приміщень Асоціації Багатопрофільної компанії Спецметалургмонтаж за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, тупик Шкільний, 3, було вилучено предмети, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року. В подальшому про накладення арешту на зазначене майно скаржники не отримували відповідної ухвали слідчого судді, а отже останнє підлягає поверненню на підставі ст. 169 КПК України.

В судовому засіданні скаржники та представник адвокат ОСОБА_5 наполягали на задоволенні скарги, оскільки вважали бездіяльність слідчого незаконною та такою, що грубо порушує вимоги чинного кримінально-процесуального законодавства.

Безпосередньо вислухавши пояснення скаржників, а також дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В той же час, згідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що 06 лютого 2015 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було надано дозвіл на проведення обшуку офісних приміщень та іншого володіння Асоціації Багатопрофільної компанії Спецметалургмонтаж за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, тупик Шкільний, 3. На цій підставі, 17 лютого 2015 року слідчим з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено обшук зазначених приміщень із вилученням ряду предметів та документів, що мають значення для кримінального провадження. В подальшому на вказане тимчасово вилучене майно було накладено арешт ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року.

В той же час скаржники звернулися до слідчого судді зі скаргою, яку просять задовольнити посилаючись саме на те, що на тимчасово вилучене майно в ході обшуку не було накладено арешт відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального закону, однак така позиція заявників є помилковою, оскільки ухвалою слідчого судді від 19 лютого 2015 року на підставі ст.ст. 168-173 КПК України було накладено арешт тимчасово вилученого майна в ході обшуку офісних приміщень та іншого володіння Асоціації Багатопрофільної компанії Спецметалургмонтаж за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, тупик Шкільний, 3.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши обставини вилучення в ході обшуку приміщень Асоціації Багатопрофільної компанії Спецметалургмонтаж майна, яке скаржники просять повернути посилаючись на недотримання слідчим вимог ст. 169 КПК України, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню тільки лише в частині повернення мобільного телефону марки Nokia-500, оскільки в іншій частині не вбачається бездіяльності слідчого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 та директора Асоціації Багатопрофільної компанії Спецметалургмонтаж ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000104 від 02.09.2014 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати старшого з групи слідчих органу досудового розслідування, яким проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 02.09.2014 року повернути ОСОБА_4 мобільний телефон марки Nokia-500 в корпусі чорно-синього кольору з встановленою sim-картою № НОМЕР_1 .

В задоволенні іншої частини вимог поданої скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 10 березня 2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1