Справа №1-70/2007
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Муранової І.В.,

при секретарях - Радченко Н.В., Бондаренко О.В.,

з участю прокурора - Скутельника П.Ф.,

потерпілої - ОСОБА_3,

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Борисполі Київської області кримінальну справу по

обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта

середня, не одруженого, тимчасово не
працюючого, раніше судимого 09.12.1998 року Бориспільським

міським судом за ст.145 ч.2 КК
України в редакції 1960 року до 4 років позбавлення волі, звільненого

з місць позбавлення волі 11.09.2002 року в зв'язку з закінченням строку покарання, у вчиненні

злочину, передбаченого ч.1 ст.121
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

2 березня 2005 року, приблизно о 20-21.00 години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився в будинку АДРЕСА_2, де він тимчасово проживав із своєю співмешканкою ОСОБА_3 В цей час ОСОБА_1, на грунті особистих неприязних
стосунків, що існували між ним та ОСОБА_3, почав чіплятися до неї та
нецензурно висловлюватися в її адресу, а потім умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, наніс
останній близько 3 ударів кулаком в обличчя. Коли ОСОБА_3 почала закривати обличчя руками, ОСОБА_1 взяв в руки металевий прут, який знаходився в будинку поблизу плити, і наніс 2-3 удари даним прутом по спині та голові ОСОБА_3, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді множинних саден,
синців, забоїв м'яких тканин в області обличчя та волосистої
частини голови, синців спини, грудної клітки зліва, синців в області тазу, струсу головного мозку, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 84-д від 22 червня 2005 року відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Після цього ОСОБА_1 відразу ж наніс ОСОБА_3 металевим прутом 3 удари по правій та 2 удари по лівій нозі, нижче колін, чим спричинив
потерпілій тілесні ушкодження у вигляді відкритого
уламкуватого перелому великогомілкової кістки лівої гомілки із забійними
ранами, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 84-д від 22 червня 2005 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх спричинення.
За цим, приблизно через 20 хвилин, продовжуючи свою злочинну
діяльність, ОСОБА_1 умисно, з метою нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, наніс потерпілій приблизно 5 ударів кулаком по слині, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців спини, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 84-д від 22 червня 2005 року відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Вина
підсудного ОСОБА_1 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена в судовому засіданні.

Так, підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні в умисному
нанесенні тяжких тілесних ушкоджень
потерпілій ОСОБА_3 визнав повністю, заявив, що щиро розкаявся у вчиненому
злочині, за який просить вибачення у потерпілої.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 спочатку стверджував, що не вживав спиртні напої та не наносив ОСОБА_3 удари металевим прутом, а лише двічі
штовхнув її, внаслідок чого вона впала

на підлогу. Підсудний показав суду, що 2 березня 2005 року він із
своєю співмешканкою ОСОБА_3 не розмовляли,
так як вона не ночувала вдома. Вечором вони відвідали сусіда ОСОБА_4, де
потерпіла вживала горілку. Коли повертались додому, ОСОБА_3 сказала, що
сходить до знайомої, а коли повернулась через півтори години, він побачив в неї
на руці синець. Він зробив їй зауваження, що вона прийшла випивши, в них
почалась сварка, під час якої ОСОБА_3 висловлювалась на його адресу
нецензурними словами, а потім вдарила його по обличчю, а коли намагалась
вдарити вдруге, він її штовхнув. Потерпіла впала, і, піднявшись, знову кинулась
до нього. Він її вдруге відштовхнув, а коли ОСОБА_3
впала в другий раз, він допоміг їй піднятись та поклав на ліжко. Він пішов
спати в іншу кімнату, чув, як потерпіла щось шукала в шафі, виходила на
вулицю. На ранок він спитав в ОСОБА_3, як вона себе почуває, і вона
поскаржилась на головний біль. Він сходив за ліками до сусіда ОСОБА_5, а коли
повернувся, потерпіла попросила в нього горілки. Він зібрав свої речі і поїхав
в М.Бориспіль. Потім його викликали в міліцію, де спитали, чому він зламав
жінці ногу, але він це заперечував і визнавати цей факт не погоджувався. Однак,
30 травня 2007 року в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 подав
письмову заяву про те, що визнає свою вину. Додатково підсудний заявив, що
довго вагався перед тим як зізнатися у скоєному злочині, боявся
відповідальності, хвилювався про хвору матір, яка потребує постійної сторонньої
допомоги. Він просить суд врахувати, його щире каяття, як обставину, що
пом'якшує його відповідальність.

Крім показів самого підсудного, його вина в умисному
заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 повністю доведена
зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 повністю
підтвердила свої покази, які вона давала на досудовому слідстві та в судовому
засіданні під час попереднього розгляду справи. Так, потерпіла показала суду,
що знала підсудного півтора року, жила з ним в незареєстрованому шлюбі. Вона
погано пам'ятає дату, проте після дослідження письмових матеріалів справи
згадала, що напередодні 2
березня 2005 року
вони з ОСОБА_1 посварились, він хотів її побити і вона втекла до знайомої
ОСОБА_5, де залишилась ночувати. 2
березня 2005 року
вона повернулась додому, приготувала їсти та сиділа на ліжку. ОСОБА_1 декілька разів
виходив з дому, повернувся в стані алкогольного сп'яніння, почав її ображати
нецензурною лайкою, став наносити удари кулаками, потів взяв металевий прут,
який вони використовували як кочергу, наніс їй декілька ударів по голові, спині
та по ногам. Вона відчула сильний біль, сказала ОСОБА_1, що він зламав їй ногу.
Вона встала, хотіла втекти, але впала, бо не могла стати на ушкоджену ногу.
Брюки були в неї в крові. ОСОБА_1
замотав їй ногу якоюсь ганчіркою, а потім вийшов з будинку, зачинивши її на
замок, повернувся з півлітровою банкою самогону, який став вживати. А потім
наніс їй ще декілька ударів руками. Під час сварки ОСОБА_1 облив її водою з
відра, жбурнув каструлею з вермішеллю. Коли ОСОБА_1 заснув, вона дістала з шафи ковдру і заснула. Вранці до
них прийшов сусід ОСОБА_4, якому вона відчинила двері, дотягнувшись до крючка
чоботом. Вона дала йому банку на молоко та попросила його, щоб до неї зайшла
ОСОБА_4. Коли ОСОБА_1 зібрався
і пішов, вона підклала під ушкоджену ногу дошку та доповзла до сусіді ОСОБА_4,
яким розповіла, що сталось. ОСОБА_4 повідомили її сестру ОСОБА_4, яка знайшла
машину, щоб відвезти її до лікарні. Вона
впізнала металевий прут, який в її відсутність був вилучений з будинку
працівниками міліції. На відтворенні обстановки та обставин події
злочину вона в присутності двох сусідів, залучених понятими, розповіла, як ОСОБА_1 наносив їй удари
металевим прутом, а присутній під час слідчої дії статист, схожий за зростом на підсудного, відтворив усі рухи ОСОБА_1 за
її вказівками. Вона приймає вибачення підсудного та просить суд його
суворо не карати.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що є рідною сестрою
потерпілої ОСОБА_3, яка познайомила її із
підсудним ОСОБА_1 З березня до неї прийшов ОСОБА_4 і повідомив, що в її сестри
зламана нога, що її побив ОСОБА_1. ОСОБА_3 була вдома в ОСОБА_4,
побита, в крові, на нозі в ОСОБА_3 була рана, з виду якої вона
зрозуміла, що в сестри заламана нога. Вона знайшла машину, на якій відвезла
ОСОБА_3 до лікарні. ОСОБА_3 їй розповіла, що її напередодні побив ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_5
в судовому засіданні показала, що знає підсудного та потерпілу, оскільки вони
жили по сусідству. З березня 2005
року вранці вона була вдома. її чоловік ходив до ОСОБА_3 і, повернувшись,
сказав, що ОСОБА_3 побита. Вона не встигла зібратись, коли почула стук у вікно,
відкривши двері, побачила потерпілу ОСОБА_3, яка лежала на порозі. Вона
зрозуміла, що ОСОБА_3 не може

йти, бо в неї була поламана нога.
Разом з чоловіком вони допомогли ОСОБА_3 зайти до хати, майже занесли, та
поклала її на ліжко, після цього позвала сестру ОСОБА_3. Вдвох із сестрою
потерпілої вони її відмили від крові. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що вони з
ОСОБА_1 посварились, вона хотіла втекти, а ОСОБА_1 вдарив її чи штирем чи палицею та перебив ногу. В той же
день вона бачила, як ОСОБА_1
йшов в напрямку зупинки. Вона крикнула, щоб він повернувся, що ОСОБА_3
побита, але ОСОБА_1 відповідав,
що ОСОБА_3 сама напросилась. Вона була залучена в якості понятої під час огляду
будинку потерпілої і пам'ятає, що працівниками міліції була знайдена та
вилучена металева палка.

Свідок ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні, показав
наступне. Потерпілу ОСОБА_3 він знає з дитинства, з підсудним ОСОБА_1
познайомився, коли вони із ОСОБА_3 переїхали жити по сусідству. Вони по черзі
ходили за молоком. Він прийшов вранці за банкою для молока. Йому відкрила
ОСОБА_3 Наталія, в якої було щось із ногою, він помітив кров. Йому стало
неприємно і він пішов додому, сказав жінці,
що не хоче втручатись в життя сусідів. Потім вони з дружиною почули стук у
вікно, коли відкрили двері, побачили потерпілу, яка лежала на порозі.
Вони занесли її в будинок, поклали на ліжко. Він пішов покликати сестру
потерпілої. ОСОБА_3 розповіла йому, що її побив ОСОБА_1. Він пам'ятає, що напередодні ОСОБА_3 з ОСОБА_1 були в них в
гостях близько 5-6 години
вечора, і вони випили по чарці горілки.

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що
її дошлюбне прізвище ОСОБА_5. Вона знає потерпілу та підсудного, оскільки вони
жили по сусідству. Від сестри потерпілої вона дізналась, що її побили. Вона
пам'ятає, що за день до цього випадку ОСОБА_3 прийшла до неї і повідомила, що ОСОБА_1 ліз битися та
залишилася ночувати. З березня вранці ОСОБА_1
прийшов до неї за таблеткою від головного болю, сказав, що для ОСОБА_3. На
її запитанні, чому ОСОБА_3 не на роботі, ОСОБА_1
їй відповів, що ОСОБА_3 вдома і не скоро на роботу вийде.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №84д від 22.06.2005 року / т.1 а.с-42-44/ з
представленої медичної документації у ОСОБА_3 мались тілесні ушкодження у вигляді
множинних саден, синців, забоїв м'яких тканин в області обличчя та волосистої
частини голови, синців спини, грудної клітки
зліва, синців в області тазу, струсу головного мозку, забійних ран гомілок,
відкритого уламкуватого перелому великогомілкової кістки лівої гомілки.
Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими
предметами і могли утворитись в строк та за обставин, зазначених в постанові.
Тілесні ушкодження у вигляді множинних саден, синців, забоїв м'яких
тканин в області обличчя та волосистої частини голови, синців спини, грудної клітки зліва, синців в області тазу,
струсу головного мозку, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я. Тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкуватого перелому
великогомілкової кістки лівої гомілки із забійними ранами відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх спричинення.
Враховуючи характер, локалізацію виявлених тілесних ушкоджень виключається
утворення даних тілесних ушкодження «в
результаті падіння з висоти власного зросту», а також можливість самостійно ходити,
бігти, тощо.

Експерт Трофименко Ю.Л., допитаний
в судовому засіданні з метою надання роз'яснення судово-медичних експертиз
повідомив наступне. Він повністю підтверджує висновок експертизи. В наказі
Міністерства охорони здоров'я України №6
від 17.01.1995 року в
пункті 2.1.3 вказані
тілесні ушкодження, які мають відноситись до тяжких тілесних ушкоджень, де
також зазначено велику гомілкову кістку. Тому вказане тілесне ушкодження ним віднесено
до тяжких ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. При
зазначених ушкодженнях виключається, щоб потерпіла
могла вільно ходити. Внаслідок падіння утворитись перелом не міг, а в
результаті нанесення удару будь-яким тупим твердим предметом.

Відповідно до протоколу усної заяви (повідомлення) про
злочин від 03.03.2005 року
/т.1 а.с-11/ потерпіла ОСОБА_3, будучи попередженою про кримінальну
відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину,
повідомила, що 2.03.2005
року близько 21.00 години в її будинку по АДРЕСА_2 їй наніс тілесні
ушкодження її співмешканець ОСОБА_1. Наніс їй удар металевою трубою по лівій нозі.

Згідно з протоколом огляду місця
події від 09.03.2005 року /т.1 а.с-13/ працівниками
Бориспільського МРВ ГУ МВС України було оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_2, та під час огляду в приміщенні кухні на підлозі виявлений та вилучений металевий
прут, довжиною близько 1
м.

Відповідно до протоколу огляду
речових доказів від 18.06.2005року /т.1 а.с-14 був оглянутий металевий прут, вилучений під час огляду місця події 09.03.2005 року АДРЕСА_2, довжиною 74,2 см., діаметром 1,1 см., вагою 494 грама.

Відповідно до
протоколу пред'явлення предмета для впізнання від 18.06.2005 року /т.1 а.с-39/ потерпілою ОСОБА_3 був впізнаний
металевий прут, вилучений з місця пригоди в с.Старе 09.06.2005року,
яким підсудний ОСОБА_1 наносив
їй удари.

Згідно з протоколом відтворення
обстановки та обставин події злочину з потерпілою ОСОБА_3 від 13.04.2007 року /т.2 а.с-230-231/ в ході слідчої дії потерпіла в
присутності понятих та за допомогою статиста
розповіла та показала, яким чином підсудній ОСОБА_1 наносив їй удари металевим прутом, при цьому металевий прут не зачіпав низької
стелі.

Даючи оцінку усім дослідженим в
судовому засіданні доказам та враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 змінив свої покази наприкінці судового слідства, суд
прийшов до висновку, що попередні покази підсудного, в яких
він заперечував нанесення ударів металевим прутом потерпілій та наполягав на тому, що виявлені у потерпілої тілесні
ушкодження утворились внаслідок її падінь з висоту власного зросту, а також, що він не знаходився в стані алкогольного
сп'яніння, в цій частині суперечили усім іншим зібраним по
справі доказам, а саме показам потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, висновку
судово-медичної експертизи №84д від 22.06.2005 року, протоколу відтворення обстановки та обставин події злочину з потерпілою
ОСОБА_3 від 13.04.2007 року, протоколу впізнання речових
доказів від 18.06.2005року. Суд також дійшов до висновку, що істотних порушень
норм кримінально-процесуального законодавства при вилученні доказів, фіксації
показів потерпілої та свідків, які б ущемлювали права та інтереси учасників
процесу, в тому числі підсудного, допущено не було.
Підстави для визнання недопустимими покази свідка ОСОБА_5, а також вилучений з місця огляду металевий прут,
відсутні. Та обставина, що на вилученому металевому
пруті відсутні сліди крові, не суперечить об'єктивним обставинам справи,
оскільки з показів потерпілої, підсудного та
свідків встановлено, що на потерпілій ОСОБА_3 в момент спричинення тілесних ушкоджень були вдягнені брюки, внаслідок чого кров не
могла потрапити безпосередньо на знаряддя злочину.

На підставі викладеного, суд вважає
правильною кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень,
небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дослідженням даних про особу
підсудного встановлено, що він не працює, за місцем проживання АДРЕСА_1, характеризуються задовільно / т.1 а.с-85/, страждає на виразкову хворобу /т.1 а.с-161-175/, має мати-інваліда 1 групи /т.2 а.с-67-68/, раніше судимий вироком Бориспільського міського суду Київської області від 09.12.1998 року за ст.145 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення
волі 11.09.2002
року в зв'язку з
закінченням строку покарання, і судимість згідно зі ст. 55 КК України 1960 року та п. 11 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Кримінального кодексу України 2001 рогу не знята та не погашена у встановленому законом
порядку.

Обставиною, що
пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_1, суд відповідно до ст.66 КК України
визнає його щире каяття у вчиненому злочині.

Обставиною, що обтяжує покарання,
суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

Обговорюючи питання про призначення
виду та міри покарання, суд враховує особу підсудного, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину,
що є тяжким злочином, та

виходить з того, що підсудному має
бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Враховуючи
вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що суспільна небезпечність вчиненого злочину, наявність обставини, що обтяжує
покарання підсудного, а також непогашеної судимості за вчинений особливо тяжкий
злочин, потребує призначення покарання, пов'язаного з позбавленням
волі.

В строк відбування покарання
ОСОБА_1 має бути зарахований строк тримання під вартою з 31.12.2005 року по даний
час/т.1 а.с-117,119/.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі не
значаться.

Речовий доказ, вилучений з місця
події металевий прут, що знаходиться на зберіганні в камері схову Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області,
підлягає знищенню, як предмет, який не представляє цінності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-338 КПК України, суд -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити
покарання - за ч.1 ст.121 КК України -5 (п'ять) років
позбавлення волі.

Запобіжний
захід підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в силу залишити - тримання під вартою в СІЗО
№13
м.Києва Державного департаменту по виконанню
покарань. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 31.12.2005року.

Речовий
доказ: металевий прут, що знаходиться на зберіганні в камері схову
Бориспільського МРВ ГУ
МВС України в Київській області, -
знищити.

На вирок суду може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб, для засудженого ОСОБА_1 - протягом 15 діб з моменту вручення копії вироку.