В И Р О К

Іменем України

21.09.2010 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Крейдіна О.О.

при секретарі Хуторній І.Ю.

з участю прокурора Станіславчука М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Широка Гребля Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2010 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, в с. Самгородок Козятинського району Вінницької області, під час суперечки з ОСОБА_2, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ними, на дорозі по АДРЕСА_2 поруч з домоволодінням останнього, маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи на підніжці автомобіля ГАЗ - 5312 державний номерний знак НОМЕР_1, наніс удар правою ногою в область грудей ОСОБА_2, а саме в ліву сторону, який в той час стояв на дорозі біля автомобіля, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_1, вийшов з автомобіля та продовжуючи свої злочинні дії почав наносити удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_2, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 184 від 18 червня 2010 року у ОСОБА_2 мали місце ушкодження у вигляді синців на обличчі, грудній клітці зліва, перелом 7 ребра зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо, 01 червня 2010 року і за ступенем тяжкості відносяться : синці до легких тілесних ушкоджень, а перелом 7 ребра зліва до середньої степені тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я (понад 21 добу).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, і пояснив. 01 червня 2010 року , приблизно об 11 годині, він був в с. Самгородок Козятинського району Вінницької області на дорозі по АДРЕСА_2 поруч з домоволодінням ОСОБА_2, між ним та останнім виникла суперечка, яка переросла в бійку під час якої, він, перебуваючи на підніжці свого автомобіля, наніс удар правою ногою в область грудей ОСОБА_2, а саме в ліву сторону, який в той час стояв на дорозі біля автомобіля, від чого останній впав на землю, потім він наніс останньому іще декілька ударів ногою по тулубу.

Оскільки ОСОБА_1 дав суду послідовні покази, що до обставин скоєного злочину, то відповідно до ч.3 ст.299 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України.

Обираючи покарання винному суд, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного.

До обставин, які пом'якшують покарання підсудного суд відносить, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, утримання неповнолітніх дітей .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 відмовився від позову. Відмова від позову судом прийнята, провадження по справі в цій частині закрито.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного йому покарання , якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до п.2,п.3 ст. 76 КК України виконає покладенні на нього такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності залишити підписку про

невиїзд.

Постанову старшого слідчого Козятинського РВ ГУМВС України у Вінницькій області про накладення арешту на майно від 21 червня 2010 року, скасувати.

Речові докази - чоловічу майку сірого кольору, яка знаходиться на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ ГУМВС України у Вінницькій області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Суддя:

Секретар:

Дата документу 21.09.2010 року