АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/433/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ч.3 ст.185 КК України
Овсієнко Володимир Васильович
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Ятченка М.О.

суддів Демиденка
А.І., Євтушенка В.Г.

секретаря Чорної Я.Ю.

за участю:

прокурора Самелюка
Т.В.

адвокатів ОСОБА_3,
ОСОБА_4

зак.представника неповнол. ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляційними скаргами обвинуваченого
ОСОБА_7 та прокурора на вирок
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2013
року, -

встановила:

Вироком Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 16 жовтня 2013 року

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродж.
м.Черкаси, прож.АДРЕСА_1,

громадянина
України, з середньою освітою,
неодруженого,

непрацюючого,
раніше судимого вироком Смілянського

міськарйонного
суду від 29.03.2013р. за ч.2 ст.289,

ч.1 ст.304, ч.3 ст.185,
ч.2 ст.304 КК України на 5 років

позбавлення
волі, на підставі ст.75 КК України
звільнено

від відбування
покарання, встановивши іспитовий строк

3 роки;

визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185
КК України та призначено покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На підставі ст.71 КК України за
сукупністю вироків, до призначеного
покарання із невідбутого за вироком
Смілянського міськрайонного суду від 29
березня 2013 року у виді 5 років
позбавлення волі, частково приєднано 1
рік 2 місяці позбавлення волі і
остаточно визначено до відбуття 5 років
2 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на
користь держави судові витрати по
оплаті проведеної трасологічної
експертизи в сумі 244 грн. 72 коп..

Запобіжний захід ОСОБА_7 змінено з
домашнього арешту на взяття під варту
негайно в залі суду.

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродж і жит.
АДРЕСА_2,

громадянина України, з базовою
загальною

середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого,

в силу
ст.89 КК України несудимого,-

визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185
КК України та призначено покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На підставі ст.104 КК України
звільнено ОСОБА_6 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом 2 (двох) років іспитового
строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки.

У відповідності ст.76 КК України
зобов'язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органів
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти ці органи про зміну місця
проживання чи роботи та періодично
з'являтись в кримінально-виконавчу
інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено
попередній особисте зобов'язання.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_7 та
неповнолітній ОСОБА_6 28 червня 2013 року
близько 23 год., будучи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою
змовою між собою, з метою таємного
викрадення чужого майна, шляхом
пошкодження вхідних дверей, проникли
до будинку АДРЕСА_3, звідки умисно,
таємно, з корисливих мотивів викрали
ноутбук «ASUS» моделі X54H-SH091D серії
BBNOAS300605451, чим заподіяли власнику цього
майна ОСОБА_8 матеріальну шкоду на 1800
гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням
обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляцію, в
якій просить змінити вирок
Смілянського міськрайонного суду від
16 жовтня 2013 року відносно нього в
частині призначення покарання,
пом'якшивши його.

В обґрунтування своїх
апеляційних вимог обвинувачений
ОСОБА_7 вказує, що судом першої
інстанції не враховано те, що він
повністю усвідомив протиправність
своїх дій, повністю переусвідомив
моральні цінності та став на шлях
виправлення. Крім того необхідно
врахувати повне відшкодування
заподіяної шкоди потерпілому,
позитивну характеристику з
попереднього місця ув'язнення. Отже,
врахувавши вище зазначені обставини,
змінити покарання обвинуваченому
ОСОБА_7 з позбавлення волі на покарання
у виді обмеження волі.

В свою чергу прокурор також подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вирок Смілянського
міськрайонного суду від 16 жовтня 2013
року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 через
істотне порушення вимог кримінального
процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх
апеляційних вимог прокурор вказує, що в
супереч вимогам КПК, п.7 Токійських
правил 1990 року, п.17 Пекінських правил 1985
року службою у справах неповнолітніх
та кримінальною міліцією у справах
дітей, за місцем проживання
неповнолітньої особи, не було надано
інформацію у формі звіту щодо
неповнолітнього обвинуваченого, з
врахуванням якого суд у кримінальному
провадженні зможе прийняти
обґрунтоване рішення, що буде
відповідати найкращим інтересам
неповнолітнього.

Крім того, до матеріалів
кримінального провадження не
приєднано копію або витяг з протоколу
зборів суддів, де визначено суддів
уповноважених здійснювати кримінальне
провадження щодо неповнолітніх. Також
судом першої інстанції не перевірено
підстав здійснення досудового
розслідування спеціально
уповноваженим слідчим.

Крім того, відповідно до гл.8 КПК
України вбачається, що при засуджені у
справі кількох осіб судові витрати
підлягають стягненню у частковому
порядку з урахуванням вини, ступеня
відповідальності і майнового стану
кожного. Згідно п.11 Постанови пленуму
ВСУ №11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину, та судових
витрат» у справі, в якій засуджено
декілька осіб, судові витрати мають
визначатися в певних частинах з
урахуванням ступеня вини та майнового
стану кожного із засуджених. У справах
щодо неповнолітніх судові витрати
можуть бути покладені в передбаченому
законом порядку на їх батьків
(усиновителів), опікунів або
піклувальників. Статтею 119 КПК України
передбачено, що у разі зменшення
розміру належних до оплати
процесуальних витрат чи звільнення від
їх оплати повністю або частково
відповідні витрати компенсуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Проте,
всупереч зазначеним вимогам Закону,
вироком Смілянського міськрайонного
суду постановлено стягнути за
проведення судово-трасологічної
експертизи в сумі 244 грн. 72 коп. з
обвинуваченого ОСОБА_7, а ОСОБА_6
звільнено від сплати судових витрат,
оскільки він є неповнолітнім та не має
власних доходів і перебуває на
утриманні баби ОСОБА_5, яка є людиною
похилого віку.

Заслухавши доповідача, прокурора,
адвокатів, законного представника
неповнолітнього ОСОБА_5 та
обвинуваченого ОСОБА_6, вивчивши
матеріали кримінальної справи та
доводи апеляцій, колегія суддів вважає,
що апеляції задоволенню не підлягають
із наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_7
та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за
вказаних у вироку обставин, відповідає
фактичним обставинам справи,
підтверджений зібраними у
встановленому порядку доказами, які
належно оцінені судом, детально
викладені у вироку і в апеляції не
оскаржується.

Покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6
призначено судом відповідно до
положень Загальної частини
Кримінального кодексу України, з
додержанням вимог ст.65 КК України, з
урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ними злочину, даних про особу
винних, а також всіх обставин справи.

Доводи апелянта ОСОБА_7 щодо зміни
вироку районного суду відносно нього в
частині призначення занадто суворого
покарання є безпідставними, оскільки
районний суд при призначенні міри
покарання врахував та зазначив у
вироку як пом'якшуючі обставини: щире
каяття, сприяння слідству, позитивну
характеристику, на які апелянт
посилається в своїй апеляційній
скарзі.

Проте, судом першої інстанції також
враховано тяжкість вчиненого
правопорушення, та те, що кримінальне
правопорушення вчинене за попередньою
змовою групою осіб, в стані
алкогольного сп'яніння, крім того
ОСОБА_7 раніше судимий, та вчинив новий
корисливий злочин в період відбуття
іспитового строку, що свідчить про його
схильність до вчинення кримінальних
правопорушень.

Враховуючи, що судом першої
інстанції неповнолітньому ОСОБА_6
призначено покарання не пов'язане з
реальним позбавленням волі, наведені в
апеляції прокурора доводи про
наявність допущених судом істотних
порушень вимог КПК, які регулюють
порядок кримінального провадження
щодо неповнолітніх, колегія суддів
вважає безпідставними.

Доводи прокурора про наявність
безумовної підстави для скасування
вироку, передбаченої ст.412 КПК України в
зв'язку з відсутністю в матеріалах
провадження витягу з протоколу зборів
суддів, де визначено суддів
уповноважених здійснювати кримінальне
провадження щодо неповнолітніх,
колегія суддів також вважає
безпідставними, оскільки такі доводи
спростовуються даними витягів із
рішень №12 та №16 зборів суддів
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 17 липня
2012 року та 19 листопада 2012 року, згідно
яких суддя Овсієнко В.В. уповноважений
здійснювати кримінальне провадження
щодо неповнолітніх.

З урахуванням вищенаведених
обставин, колегія суддів вважає, що
покарання призначене судом першої
інстанції ОСОБА_7 у виді позбавлення
волі, повністю відповідає ступеню
тяжкості вчиненого ним злочину та
особі засудженого і є достатнім та
необхідним для його виправлення та
запобігання вчинення нових злочинів, а
тому підстав для зміни вироку та
призначення більш м'якого покарання,
про що просить обвинувачений ОСОБА_7,
колегія суддів не вбачає.

Рішення суду про стягнення
процесуальних витрат по справі,
колегія суддів вважає законним та
обґрунтованим і постановленим
відповідно до вимог ст.119 КПК України.

Істотних порушень вимог
кримінального процесуального закону
при проведенні досудового і судового
слідства по справі не встановлено.

За таких обставин, підстав для зміни
вироку з відповідним призначенням
обвинуваченому ОСОБА_7 більш м'якого
покарання або скасування вироку, за
апеляцією прокурора, через істотні
порушення вимог кримінального
процесуального закону при проведенні
досудового і судового слідства по
справі, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст.405, 407 КПК України,
колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого
ОСОБА_7 та прокурора залишити без
задоволення, а вирок Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 16 жовтня 2013 року відносно
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - залишити без змін.

Головуючий

Судді