Справа №
ВИРОК

Іменем України

11
травня 2007 року Теребовлянський
районний суд

Тернопільської
області

в
складі: головуючого судді Бойко І.І.

при
секретарі Страхоцька
М. В.

з участю
прокурора СавкиМ.
В.

та
захисника ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина
України, освіта середня -
спеціальна, одруженого, непрацюючого,
раніше не судимого,

за ч. 2 ст.
286 КК України, -

встановив:

22
жовтня 2006 року близько 02 год.
в темну пору доби ОСОБА_2
керуючи по дорученню автомобілем ВАЗ 2101,
р.н.НОМЕР_1 який знаходився у технічно-несправному стані (рульове
керування згідно висновку спеціаліста від 24 січня 2006 року № 14/488 на момент
ДТП знаходилось
у технічно-несправному хоча і працездатному стані - збільшений люфт), в межах с.
Дарахів, рухався по автодорозі
Дружба-Бучач, із швидкістю, що не перевищувала 50 км/год. в напрямку
останнього населеного пункту. При цьому водій ОСОБА_2. в порушення
вимог п.п. 1.5, 2.3 (а), 2.3 (б),
2.9 (а), 2.9 (б), 2.10 (а),
2.10 (б), 2.10 (в), 10.1,
12.1, 12.2, 12.3,
31.1 ПДР України не вжив належних заходів для того, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для
руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних
збитків, залишатись на місці пригоди і
не переміщати транспортний засіб і предмети,
що мають причетність до пригоди,
на прямій ділянці дороги,
реагуючи на окрик переднього пасажира про перешкоду -велосипед, що рухався попереду, змінив напрямок руху, частково виїхав на смугу зустрічного руху.
При цьому ОСОБА_2
на стадії зміни напрямку свого руху велосипедиста не бачив і намагався
інтуїтивно об'їхати явну перешкоду. Хоча,
як вбачається з висновку судово-автотехнічної експертизи від 15 березня
2007 року № 14/1117 в умовах дорожньо-транспортної ситуації, що склалась,
водій автомобіля ВАЗ 2101,
повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10, 12.2,
12.3, 12.4, 31.1 ПДР України, а також мав технічну можливість уникнути
наїзду на велосипедиста, який рухався в
попутньому до транспортного засобу напрямку,
як шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування так і
безпечного об'їзду останнього. Через дуже короткий період часу відбулось
зіткнення даних транспортних засобів. Як вбачається з висновку
транспортно-трасологічної

експертизи №
14/4594 від 11 грудня 2006 року в початковий момент зіткнення автомобіль ВАЗ
2101, р.н. НОМЕР_1контактував своєю передньою
правою частиною і задньою частиною велосипеда. В момент первинного
контактування кут між повздовжніми осями зазначених транспортних засобів
складав наближено 80 градусів, а місце
їх зіткнення знаходиться на правій смузі руху у напрямку м. Бучач,
тобто на смузі руху автомобіля. Такі неправомірні дії водія ОСОБА_2
призвели до настання ДТП - зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого велосипедисту ОСОБА_3, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:
садна, рани тім'яної ділянки
голови, множинні садна обличчя, припухлість обличчя зліва, обширні садна, синці задньої поверхні тіла, попереку,
грудей, сідниць, масивні крововиливи у м'які тканини вказаних
ділянок тіла, множинні двобічні переломи
ребер по декількох анатомічних ділянках з ушкодженням пристінкової плеври, легень,
перелом лівої лопатки, подвійний
перелом хребта в грудному відділі,
множинні переломи кісток тазу,
крововиливи підлегеневу плевру та в товщу паренхіме легень, розриви розміщення печінки, розриви серцевої сорочки та стінки правого
шлуночка серця, крововиливи під оболонки
судинного пучка серця, розрив
внутрішньої оболонки аорти, наявність
крові в плевральних та черевній порожнинах,
малокрів'я внутрішніх органів,
множинні садна, синці верхніх та
нижніх кінцівок, які є небезпечними для
життя, відповідно мають ознаки тяжких
тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_3 Наступила від комплексу вищевказаних
ушкоджень, провідними із яких була
травма грудей із ушкодженням внутрішніх органів. Таким чином факт невідповідності
дій ОСОБА_2 технічним вимогам вищевказаних пунктів ПДР України і став причиною
настання даної ДТП.

Сам
підсудній ОСОБА_2. свою вину у скоєному ним злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що 22 жовтня 2006 року біля 02 год. ночі він
разом із пасажирами ОСОБА_4. та ОСОБА_5 їхав на своєму автомобілі з Тернополя
додому. На ділянці дороги у с
Дарахів, Теребовлянського
району, рухався зі швидкістю 50 км/год.
І в цей час почув окрик ОСОБА_4.:
«Велосипед!», хоча в цей час він
ніякого велосипедиста не бачив, але
через дуже короткий період часу відчув удар. Після цього він повністю з'їхав на
узбіччя та побачив на дорозі лежачого чоловіка,
а ще далі його велосипед. Після цього він негайно відвіз потерпілого у
лікарню, коли лікарі оглянули останнього
- він був уже мертвий.

Підсудній
ОСОБА_2 просить
справу розглядати без дослідження письмових доказів та допиту свідків, так як погоджуюється з усіма фактичними
обставинами справи.

Крім
повного визнання своєї вини самим підсуднім ОСОБА_2., його вина повністю доводиться іншими доказами, що маються в матеріалах кримінальної
справи, які в судовому засіданні не
досліджувалися, фактичні дані яких
підсудній не заперечує та не оспорює.

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсуднього ОСОБА_2,
які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, що
спричинило смерть потерпілого,
підпадають під

ознаки ч. 2 ст. 286 КК
України.

Обираючи
міру покарання підсудньому ОСОБА_2, суд
враховує тяжкість вчиненого злочину,
особу яка вчинила злочин, його
молодий вік, те що повністю визнав свою
вину та щиросердечно розкаявся у вчиненому,
позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні троє малолітніх дітей, шкоду відшкодував повністю, потерпіла претензій до підсуднього не має та
просить суд суворо не карати його та не позбавляти волі, а тому суд,
вважає, можливим виправлення
підсуднього без відбування покарання,
застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши його від відбуття призначеного
покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
323-324 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати
винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити покарання на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання з випробуванням з однорічним іспитовим
строком та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи.

Іспитовий строк
обчислювати з дня проголошення вироку.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові
докази по справі: легковий автомобіль ВАЗ 2101,
р.н. НОМЕР_1 який переданий на зберігання ОСОБА_2 - залишити у
останнього (а.с. 114);

-
велисипед «Україна» та верхній одяг ОСОБА_3,
який зберігається у камері зберігання речових доказів Теребовлянського
РВ УМВС України - передати потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 113-114).

Стягнути
з ОСОБА_2 235 грн. 38 коп. судових витрат по справі за проведення автотехнічної
експертизи (а.с. 103).

Вирок
може бути оскаржений до Тернопільського Апеляційного суду на протязі 15 діб
через Теребовлянський районний суд.