У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Синявського О.Г.,

суддів за участю прокурора

Кліменко М.Р. і Гриціва
М.І., Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 8 травня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Кіровоградської області та доповненням до нього
на вирок Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 26 травня 2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судиму,

- за ч.2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 75 КК України її
звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов'язків,
передбачених п. п. 2, 3 ст. 76 КК
України.

ОСОБА_1 засуджено за те, що вона 29.03.2006 року близько 10 год.,
перебуваючи в своєму домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1, незаконно збула за 10 грн. ОСОБА_2 5,402 гр. особливо небезпечного
наркотичного засобу - канабісу, який
незаконно зберігала з метою збуту.

29.03.2006 року о 14 год. 20 хв. працівниками міліції у домоволодінні
ОСОБА_1 було виявлено та вилучено 5,962 гр. особливо небезпечного наркотичного
засобу - канабісу, який вона незаконно зберігала з метою збуту.

У апеляційному порядку справа не
розглядалась.

У касаційному поданні заступник прокурора
Кіровоградської області стверджує, що судом було неправильно застосовано
кримінальний закон та при звільненні
ОСОБА_1 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком їй
помилково призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна. Просить виключити з
вироку застосування до ОСОБА_1 цього
додаткового покарання.

У доповненні до касаційного подання зазначається про м'якість призначеного
ОСОБА_1 покарання та про безпідставне звільнення її від відбування покарання з
випробуванням та іспитовим строком. Ставиться питання про скасування вироку з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на часткове підтримання касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в касаційному
поданні та доповненні до нього, колегія суддів вважає, що воно підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Правильність встановлення фактичних обставин справи та юридична
кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України у касаційному поданні не
оскаржуються.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть
зміну чи скасування вироку щодо ОСОБА_1,
не встановлено.

Покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України призначено відповідно до вимог
ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу
засудженої, пом'якшуючих покарання
обставин.

Правильно прийнято рішення й про можливість виправлення ОСОБА_1 без
відбування покарання, оскільки вона позитивно характеризується за місцем
проживання, раніше не судима, виховує двох неповнолітніх дітей, визнала вину та
щиро розкаялася у вчиненому злочині, активно сприяла його розкриттю.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_1 заробляла реалізацією наркоманам
наркотичних засобів, не відповідає встановленим по справі обставинам,
відповідно до яких ОСОБА_1 вчинила один епізод збуту марихуани, яка, за її показаннями, що по справі не спростовані, залишилася в
домоволодінні після вживання її чоловіком цього наркотичного засобу.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_1 веде антигромадський спосіб
життя, не обґрунтовані, оскільки за
місцем проживання вона характеризується позитивно, одружена, має 2
неповнолітніх дітей, 1993 р. та 1997 р. народження, та постійне місце
проживання.

Те, що ОСОБА_1 не працює та має 7 класів освіти, не свідчить про її
підвищену суспільну небезпечність.

З огляду на викладене, підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_1 за
м'якістю призначеного їй покарання, в тому числі й із застосуванням ст.ст. 75 76 КК України, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, при звільненні ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання з випробуванням судом було
порушено вимоги ст. 77 КК України та не враховано роз'яснень, що містяться в п.
19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. “Про практику
призначення судами кримінального покарання”, відповідно до яких конфіскація
майна як додаткове покарання не може
бути призначена при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, вирок щодо ОСОБА_1 в цій частині підлягає зміні з
виключенням з нього рішення суду про
призначення їй додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне
подання заступника прокурора Кіровоградської області задовольнити частково.

Вирок Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 26 травня
2006 року щодо ОСОБА_1
змінити: виключити рішення суду
про призначення їй
додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У решті цей же вирок залишити без
зміни.

Судді:

Синявський О.Г.
Кліменко М.Р.
Гриців М.І.