Справа № 399/1305/14-к
Провадження № 1-кп/399/11/15
ВИРОК
Іменем України
16 січня 2015 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта повна загальна середня, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб та повторне таємне викрадення чужого майна за таких обставин.
На початку липня 2014 року, приблизно в післяобідній час, обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , прийшов до комплексу будівель, які знаходяться на території господарчого двору по АДРЕСА_1 , з тильного боку вказаного комплексу підійшов до паркану, яким огороджена територія вказаного комплексу, після чого із застосуванням фізичної сили шляхом демонтажу вказаного паркану таємно викрав 10 м стальної сітки «рабиці», вартістю з урахуванням зносу 22 гривні 19 копійок за один погонний метр, на суму 221 гривня 90 копійок, після чого з викраденим майном зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Він же, приблизно в середині липня 2014 року, у вечірній час за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , прийшов до комплексу будівель, які знаходяться на території господарчого двору по АДРЕСА_1 , з тильного боку вказаного комплексу підійшов до паркану, яким огороджена територія комплексу, після чого із застосуванням фізичної сили шляхом демонтажу вказаного паркану, повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, викрав 20 м сталевої сітки «рабиці», вартістю з урахуванням зносу 22 гривні 19 копійок за один погонний метр, на суму 443 гривні 80 копійок, після чого з викраденим майном зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Він же, приблизно в кінці липня 2014 року в денний час, з метою вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , прийшов до комплексу будівель, які знаходяться на території господарчого двору по АДРЕСА_1 , з тильного боку вказаного комплексу, підійшов до паркану, яким огороджена територія комплексу по АДРЕСА_1 , де із застосуванням фізичної сили шляхом демонтажу вказаного паркану, повторно таємно викрав 10 м стальної сітки «рабиці», вартістю з урахуванням зносу 22 гривні 19 копійок за один погонний метр, на суму 221 гривня 90 копійок, після чого з викраденим майном зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Крім того пояснив, що паркан з сітки помітив, коли працював поряд, й це було незадового до того, як вчинити крадіжку. Першого разу прийшов туди сам, сітка знімалась легко й була ржавою, знявши близько 10 метрів, поклав її на велосипед та відвіз й здав на металолом. Другого разу, попередньо домовившись з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийшли тужи ж й викрали близько 20 метрів сітки, останній раз вчиняв крадіжку сам. Викрадену сітку здав на металолом оскільки потрібні були кошти щоб віддати борги та купити продукти харчування.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб та повторне таємне викрадення чужого майна .
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд врахував: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є злочинами середньої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але за умови здійснення контролю за його поведінкою органом кримінально-виконавчої системи, тобто застосування ст.ст. 75 та 76 КК України.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки потерпілий в судові засіданні призначені на 17 грудня 2014 року та 16 січня 2015 року не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав. Залишення цивільного позову без розгляду не позбавляє особу права звернення до суду з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому наступні покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілому право звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1