Справа № 11-181/07 Головуючий
у 1 інстанції Костюкевич С.Ф.
Ст. 190 ч. 2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Польового М.І.
суддів Матата О.В., Пазюка О.С. з участю прокурора Плечій О.М. захисника
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1
на вирок Маневицького районного суду від 15 січня
2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженка с. Ботин
Луцького району Волинської області, проживаюча в АДРЕСА_1, циганка, громадянка
України, непрацююча, судима
25 травня 2006
року Маневицьким районним судом за ч. З ст. 15, ч. З ст. 185, 75, 76 КК
України на З роки позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з
випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 рік, -

засуджена за ч.
2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим
вироком, повністю приєднано невідбуте покарання за вироком від 25 травня 2006
року в виді 3 років позбавлення волі і остаточно ОСОБА_1 призначено покарання 3
(три) роки позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі та
1700 грн. штрафу.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_1 змінена з підписки про невиїзд на тримання під вартою і
взято під варту в залі суду.

Вирішено судом також питання про зарахування в строк відбуття покарання
часу перебування під вартою та долю речових доказів.

ОСОБА_1 засуджена
за те, що 26 липня 2006 року в с.
Ситниця Маневицького району в житловому будинку заволоділа майном
потерпілої, ОСОБА_3 на загальну суму 2299 грн. 24 коп.

В апеляції засуджена ОСОБА_1,
не оспорюючи доведеності винності та правильності кваліфікації дій, просить
вирок суду змінити, повторно звільнити її від відбування покарання з
випробуванням. Посилається на те, що у вчиненому щиро розкаялася, збитки
потерпілій відшкодувала, на утриманні має троє малолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, який виклав суть справи та доводи
апеляції, захисника ОСОБА_2, який апеляцію підтримав, міркування прокурора про
залишення вироку без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
встановила, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 злочину при вказаних у вироку обставинах ґрунтується на
перевірених і досліджених судом доказах і не оспорюється в поданій апеляції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1
за ст.. 190 ч. 2 КК України відповідає вчиненому і є вірною.

При призначенні засудженій покарання врахована тяжкість вчиненого злочину,
дані про її особу і воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Так як ОСОБА_1 умисний злочин вчинила в період звільнення від відбування покарання
з випробуванням, а тому суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що її
виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене ОСОБА_1 покарання є необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Маневицького районного суду від 15 січня 2007 року залишити без змін,
а апеляцію засудженої ОСОБА_1 - без задоволення.