№ 207/158/15-к
№ 1-кп/207/130/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000855 за обвинуваченням:

К О З Л О В ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого водієм експедитором у ТОВ «Щит-Інвест», раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 2 статті 286 КК України 2001 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 27 листопада 2014 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, після відвантаження сміття з вантажної платформи керованого ним технічно справного автомобіля «КАМАЗ 65117-62» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), здійснюючи рух заднім ходом по міському звалищу сміття, що на території КП ДМР «Комунальник» за будинком 64, по вулиці Дорожній, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, не переконавшись у безпеці руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, та задньою, правою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився на смузі руху автомобіля та рухався у попутному йому напрямку. Після чого водій автомобіля «КАМАЗ 65117-62» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 , не помітивши, що стався наїзд на людину, поїхав з території КП ДМР «Комунальник».

Таким чином, ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 10.9. Правил дорожнього руху України, які передбачають наступне:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»,

де порушення п. 10.9. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, а саме: переломи правого хресцово-клубового зчленування, гілок сідничних та лонних кісток з обох боків з масивним крововиливом у м`язи великого та малого тазу 30x17см, перелом 2-5-го ребер по білягрудинній лінії ліворуч, рана печінки, багато осколковий перелом кісток черепа з деформацією голови, крововиливами під оболонки, у речовину та у шлуночки мозку, рана голови, синці та садна тіла, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням 27 листопада 2014 року його смерті, що підтверджується висновком судово- медичної експертизи №1400-Е від 12.12.2014 року.

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному злочині надані до суду його особисті пояснення у якості обвинуваченого та матеріали кримінальної справи.

У судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і пояснив, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В,С,Е» отримав у 1996 році. Загальний водійський стаж складає 28 років. Автомобіль «КАМАЗ 65117-62», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить його роботодавцю ОСОБА_9 , який і передав йому даний автомобіль для перевезення вантажу. Автомобіль увесь час знаходиться у технічно справному стані, оскільки своєчасно обслуговується.

Так, 27 листопада 2014 року, приблизно о 09.00 годині, йому зателефонував ОСОБА_10 та дав завдання вивезти сміття з території заводу «ЗІМ» у м. Дніпродзержинськ. Близько 12.00 години він завантажив автомобіль «КАМАЗ 65117-62», реєстраційний номер НОМЕР_1 , побутовим сміттям загальною вагою близько до 5 тон та повіз його на міське звалище сміття, а саме КП «Комунальник», яке розташоване за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Дорожня, 64. Опадів не було, проїжджа частина була у сухому стані.

При в`їзді на територію вказаного звалища сміття є пост, де необхідно оплачувати вивіз сміття, що він і зробив, отримавши квитанцію. Коли приїхав на звалище сміття, жінка, яка там працює, вказала куди саме вивантажувати. Окрім його автомобіля в той час на звалищі сміття було ще декілька автомобілів, але які саме та в якій кількості він не пам`ятає. Вони швидко розвантажувалися та їхали, а йому необхідно близько 20-30 хвилин, щоб розвантажити свій автомобіль. Його автомобіль не є самоскидом, тому, щоб вивантажити сміття з кузова автомобіля, застосовується гідравлічний маніпулятор, яким обладнаний даний автомобіль. Коли він вивантажував сміття, знаходився зовні кабіни автомобіля. Під час вивантаження, поруч з його автомобілем знаходились якісь люди у кількості 10 осіб, які розгрібали сміття. Вважає, що то були безхатьки.

Під час вивантаження сміття, його автомобіль стояв таким чином, що для того, щоб йому виїхати, треба було деяку відстань проїхати заднім ходом. Він сів у кабіну, посигналив клаксоном та почав їхати заднім ходом. Проїхавши декілька метрів, він зупинився, увімкнув передню передачу та, вивернувши кермо ліворуч, поїхав з території звалища сміття. Вікна його автомобіля були зачинені, тому ніяких сторонніх звуків з вулиці він не чув.

Приблизно, через 2-3 години, коли він рухався по вул. Широка в м. Дніпродзержинську, його зупинив інспектор ДАІ та запитав, чому він залишив місце ДТП. Інспектор ДАІ запропонував поїхати з ним у відділення ДАІ м. Дніпродзержинська, на що він погодився. Вже там він дізнався, що під час розвертання на звалищі сміття, наїхав на якогось чоловіка. Як останній опинився під колесами його автомобіля пояснити не може, тому що не бачив його.

Після цього, його автомобіль у його присутності був оглянутий слідчим із спеціалістами, про що був складений протокол, який ним був підписаний. Дійсно, на нижній частині задньої вісі були свіжі сліди утертостей бруду.

В подальшому, а саме 08.12.2014 року, слідчим був проведений слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_11 .. Виходячи з того механізму ДТП, на який вказав свідок, він дійсно не міг виявити загиблого чоловіка у дзеркала заднього огляду свого автомобіля без допомоги сторонніх осіб, оскільки на момент початку руху автомобіля під його керуванням, загиблий пішохід вже знаходився на смузі його руху.

Жалкує з приводу загибелі ОСОБА_12 .. Поховання останнього сплачено ним у повному обсязі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_13 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Тому суд вважає можливим обмежитися допитом ОСОБА_14 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, тобто порушив Правила безпеки дорожнього руху України як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується, його щире каяття у вчиненні злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, іншої професії не має та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_14 , в ході судового розгляду справи не встановлено.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_13 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, має на утриманні дорослу дитину, яка продовжує навчання.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, а також думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_15 у вигляді позбавлення волі без застосування додаткової міри покарання. Разом з тим суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_14 статтю 75 та п. 2, 3,4 частини 1 статті 76 КК України.

Речовий доказ по справі автомобіль «КАМАЗ 65117-62», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд вважає необхідним повернути ОСОБА_16 .

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

К О З Л О В ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно статті 75 КК України 2001 року К О З Л О В ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності з пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого К О З Л О В ОСОБА_5 такі обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу у відношенні К О З Л О В ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний запобіжний захід, -- особисте зобов`язання.

Речовий доказ по справі : автомобіль «КАМАЗ 65117-62», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності К Р И В О Р О Т О В У ІГОРУ ОСОБА_17 і який передано ОСОБА_15 на зберігання (а.с. 107 матеріалів кримінального провадження), -- повернути для експлуатації К О З Л О В ОСОБА_18 .

Стягнути з К О З Л О В ОСОБА_5 на користь держави 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок (а.с. 102) в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № 70/27-932 від 15 грудня 2014 року НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області за кримінальним провадженням № 0000855 від 28 листопада 2014 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д ь я : ОСОБА_19 .