Провадження №1-кп/639/108/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000360 від 29.11.2012 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астрахань, росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого водієм на ТОВ «Укравтотранс Плюс», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22 вересня 2011 року приблизно о 15 годині ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем «ГАЗ-РУТА», д.р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Володарського зі сторони вул. Полтавський шлях в напрямку вул.Планової у м. Харкові. Під час руху по вказаній вулиці при під`їзді до перехрестя з просп. Постишева водій ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю приблизно 45 км/год., при появі небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_6 , що перетинав проїжджу частину зліва на право по ходу руху вказаного автомобіля та якого він об`єктивно міг бачити, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного його об`їзду, чим грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), в результаті чого скоїв наїзд передньою частиною автомобіля на вищевказаного пішохода.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №660-А/12 від 11.05.2012 року, спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, у вигляді нестабільного переломо-вивиху лівої половини тазу: перелому лівої лонної і сідничної кісток, розриву передньої і задньої зв`язок лівого крестцово-подвздошного зчленування зі зміщенням лівої половини тазу досередини, перелому нижньої третини лівого плеча, перелому внутрішнього виростка правого стегна, рваної рани по задній поверхні правої гомілки, обширної зачеревинної гематоми із розповсюдженням на мошонку та ліве стегно, що зумовило тривалий розлад здоров`я потерпілого (к/п а.с.24-25).

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 виразилися в тому, що він керуючи технічно-справним транспортним засобом при появі небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину зліва на право по ходу руху автомобіля та якого ОСОБА_5 об`єктивно міг бачити, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості та безпечного його об`їзду, в результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії водія ОСОБА_5 відповідно до висновку авто-технічної експертизи №765/14 від 25.08.2014 року перебувають у причинному зв`язку із подією та наслідками, що наступили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині за ч.1 ст.286 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує обставини вчинення злочину так, як вони встановлені судом, при цьому, у відповідності до вимог ст.49 КК України заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Під час допиту у суді обвинувачений підтвердив, що дійсно 22 вересня 2011 року в денний час він рухався на маршрутному автомобілі «ГАЗ-РУТА», д.р.н. НОМЕР_1 , зі швидкістю приблизно 40 км/год. по вул. Володарського у м. Харкові. Проїжджаючи перехрестя із просп. Постишева, із-за автомобіля, який розташовувався на зустрічній смузі руху, на проїжджу частину вибіг неповнолітній потерпілий, що перебігав дорогу зліва на право по ходу руху його автомобіля, після чого відбулось зіткнення передньою частиною його автомобіля із потерпілим, від якого останній упав на асфальт. Зі слів обвинуваченого, далі неповнолітнього ОСОБА_6 перенесли на обочину для надання первинної медичної допомоги, а потім бригада швидкої медичної допомоги забрала потерпілого до медичного закладу.

Обвинувачений зазначив, що він погоджується на відшкодування батькам потерпілого матеріальних збитків, про що він власноруч написав відповідну розписку, спричинену шкоду має намір відшкодовувати шляхом сплати щомісячними платежами, оскільки офіційно працевлаштований водієм та отримує заробітну плату на ТОВ «Укравтотранс Плюс».

Під час допиту у судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 підтвердив, що у вересні 2011 року на вул. Володарського у м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої маршрутний автомобіль «ГАЗ-Рута» здійснив наїзд на його неповнолітнього сина ОСОБА_6 . З показань представника потерпілого, його син проходив стаціонарне лікування у КЗОЗ ХМКЛШНМД ім.О.І.Мещанінова протягом 2 місяців, а потім ще тривалий час після події ДТП у інших медичних закладах. Представник потерпілого підтвердив, що проти закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності він не заперечує, оскільки обвинувачений зобов`язується відшкодувати йому спричинену матеріальну шкоду на загальну суму 10000 грн., шляхом сплати періодичних платежів до 01.03.2017 року, про що обвинувачений написав відповідну розписку.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у вчиненні інкримінованого злочину за встановлених судом обставин, підтверджується зібраними належними та допустимими доказами в їх сукупності, які не суперечать один одному.

Факт дорожньо-транспортної пригоди зафіксований у протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього від 22.09.2011 року, в якому зафіксовано напрям руху транспортного засобу, місце наїзду автомобіля на пішохода зі слів водія та розташування автомобіля «ГАЗ-РУТА» після зіткнення (к/п а.с.7-10).

Відповідно до протоколів проведення слідчих експериментів за участі водія ОСОБА_5 від 03.11.2011, 08.09.2014 року, потерпілого ОСОБА_6 від 21.08.2014, 05.09.2014 року, свідка ОСОБА_7 від 04.11.2011 року, вказані особи на місці ДТП розповіли та показали відомі їм обставини щодо механізму ДТП, а саме: напрямку руху транспортного засобу, умовне місце наїзду автомобіля на пішохода та розміщення автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (к/п а.с.28-33, 82-85, 132-143).

Згідно висновку авто-технічної експертизи №765/14 від 25.08.2014 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ГАЗ ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. При цьому, водій застосувавши своєчасно гальмування керованого ним автомобіля, тобто виконанням вимог п.12.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 . Допущені порушення з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (к/п а.с.90-91).

Висновком судово-медичної експертизи №881-А/14 від 09.09.2014 року підтверджується, що тілесні ушкодження у потерпілого утворились від дії тупих твердих предметів, могли виникнути в умовах ДТП, у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Враховуючи дані слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_6 від 05.09.2014 року та ОСОБА_5 від 08.09.2014 року встановлено, що в момент первинного контакту з транспортним засобом потерпілий знаходився у вертикальному положенні або близькому до нього положенні, був повернутий до автомобіля лівою боковою поверхнею тіла (к/а а.с.145-146).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тяжких хронічних захворювань не має, офіційно працевлаштований водієм на ТОВ «Укравтотранс Плюс», розлучений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий (к/п а.с.100-111).

Згідно класифікації злочинів за ст.12 КК України злочин, визначений за ч.1 ст.286 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

За правилами ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
Приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що подія злочину мала місце 22 вересня 2011 року, тобто на момент розгляду обвинувального акту, який надійшов до суду 26 грудня 2014 року, закінчились строки давності притягнення особи до кримінальної відповідності, у зв`язку з чим на підставі ст.49 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження необхідно закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

У зв`язку із поданням представником потерпілого ОСОБА_4 письмової заяви про відкликання позовної заяви, цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно залишити без розгляду.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експерта не можуть бути стягнуті з обвинуваченого, у зв`язку з чим їх необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 350, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 29.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.
Судові витрати за проведення по кримінальному провадженню судово-автотехнічних експертиз на загальну суму 2480,54 грн. - віднести за рахунок держави (к/п а.с.37, 64, 89).

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду (судова справа а.с.18, 87).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення суд.

Суддя ОСОБА_1