Номер провадження: 11-кп/785/634/15
Номер справи місцевого суду: 521/3669/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, раніше судимої 29.01.2007 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року та 5 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, засудженої 19.02.2013 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 307 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74) про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання, -

встановила:
З матеріалів справи та ухвали суду першої інстанції вбачається, що вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19.02.2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку покарання 18.07.2010 року, кінець строку покарання 24.12.2015 року (залік 3 місяці 16 днів).

На момент подачі клопотання засуджена відбула 1 рік 7 місяців призначеного покарання. Невідбуто 10 місяців 06 днів призначеного покарання.

Засуджена відбуває покарання Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74) з 24.08.2013 року.

Провину у скоєнні злочину ОСОБА_7 визнає, розкаюється. За час відбування покарання в свідчому ізоляторі ОСОБА_7 характеризувалась посередньо, режим утримання не порушувала. Заохочень та стягнень за час відбування покарання немає. По прибутті до установи виконання покарань була працевлаштована робочою в майстерні, в роботі проявляла старання та ініціативу, на даний момент не працює за станом здоров`я. З грудня 2014 року за власним бажанням та на добровільних засадах виконує обов`язки денної днювальної у відділенні. До покладених обов`язків ставиться сумлінно. Зауважень збоку представників адміністрації не має. Приймає участь у суспільному житті відділення та в роботах з благоустрою території установи. На заходи виховного характеру реагує правильно.

На думку начальника установи виконання покарань, ОСОБА_7 довела своє виправлення.

Не погодившись з прийнятим рішенням засуджена ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вона просить вказану ухвалу місцевого суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, та ухвалити нову ухвалу, якою умовно-достроково звільнити її від відбування покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував повною мірою її щире каяття у скоєному злочині, сумлінне ставлення до праці, виконання всіх вимого режиму установи виконання покарань, прагнення до кращого виконання дорученої роботи. Також засуджено простить звернути увагу на те, що вона виховувала двох своїх і двох прийомних дітей. Крім того, засуджена вказує про те, що хворіла на онкологічне захворювання у зв`язку з чим була прооперованою. Також засуджена вказує, що має готовність до самокерованої право слухняної поведінки, бажає стати повноправним членом суспільства, бути корисною своїй родині й дітям, повернутися до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення з наступних підстав.

Оскаржувана ухвала місцевого суду є обґрунтованою і належним чином вмотивованою.

Районним судом встановлено, що засуджена ОСОБА_7 дійсно відбула 2/3 частини строку призначеного судом покарання за скоєння тяжкого злочину, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ст. 6 Кримінально-виконавчий кодексу України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Місцевий суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити критерієм для визнання поведінки засудженої такою, що свідчить про її виправлення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що установою з виконання покарань та спостережною комісією не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на який відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Районний суд вмотивовано вказав про те, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково строком більш ніж на 10 місяців, з урахуванням тяжкості злочину, скоєного ОСОБА_7 , не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

При прийнятті рішення про відмову в задоволенні подання Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання місцевим судом обґрунтовано також прийнято до уваги, що згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 року, ОСОБА_7 вже було пом`якшено покарання на підставі ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання без змін.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4