Провадження №11-кп/772/144/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
обвинувачуваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0006556 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Липовецького району с. Нова Прилука, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.05.2005 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,
04.04.2006 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 72 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України із випробуванням на строк 2 роки,
02.03.2007 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
16.04.2010 постановою Літинського райсуду умовно-достроково звільнено на 1 рік 6 місяців 23 дні,
· за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.
в с т а н о в и в:
07.09.2014 приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, шляхом вільного доступу з-під подушки, яка знаходилась на дивані, здійснив викрадення гаманця з грошовими коштами у розмірі 600 гривень та мобільного телефону марки «Samsung» моделі «GT - Е1200М» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1603/14-21 від 24.09.2014 року, складає 172, 88 гривень, які належали власнику квартири - гр. ОСОБА_10 .
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, у якій зазначає про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений є особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово судимий та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.
На підставі наведеного, просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України без застосування ст.75 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України ніким не оспорюються.
Згідно ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначене ж ОСОБА_8 вироком Вінницького міського суду від 11.12.2014 року покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України не відповідає вимогам ст.65 КК України.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який неодноразово засуджувався за корисливі злочини. Щодо нього застосовувався інститут звільнення від відбування покарання згідно ст.75 КК, однак під час іспитового строку він знову скоїв умисний корисливий злочин, в зв`язку з чим був засуджений до реального покарання, а тому застосування судом ст.75 КК України вдруге, хоча і не заборонено законом, проте порушує загальні засади призначення покарання.
На переконання колегії суддів, викладені обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів лише шляхом призначення реального покарання у виді позбавлення волі.
При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, особу винного, який має позитивну характеристику з місця проживання, утримання двох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому вважає, що призначення місцевим судом покарання у виді трьох років позбавлення волі є занадто суворим і його слід зменшити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого скасувати.
ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком один рік.
Врешті вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня звернення вироку до виконання.
Даний вирок може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: ОСОБА_2