АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/605/15 Справа № 182/7439/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0000961 апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

В апеляційній скарзі із доповненнями прокурора на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавленні волі;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

на підставі п. «г» ч.1 Закону України «Про амністію у 2014р.» ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання;

кримінальне провадження за ч.4 ст. 358 КК України стосовно ОСОБА_7 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

стягнуто з ОСОБА_7 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі 61352, 42 гривень,

прокурор просить скасувати вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з доповненнями прокурор зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки необґрунтовано ухвалено вирок у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , яким призначено покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.190 КК України та звільнено від відбуття покарання, за ч.4 ст.358 КК України закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що не передбачено ст.374 КПК України, оскільки в даному випадку суд повинен був винести ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Згідно з технічним записом судового засідання думка обвинуваченого щодо застосування до нього вимог ст.49 КК України не з`ясовувалась, положення зазначеної статті не роз`яснювались, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги з доповненнями, просив її задовольнити.

Обвинувачений не погоджуються з вимогами апеляційної скарги прокурора, оскільки він не визнає вини в інкримінованих йому злочинах.

За викладених у вироку обставинах ОСОБА_7 у невстановлений період часу, з метою переоформлення пенсії за віком в Управлінні Пенсійного фонду України в Нікопольському районі, в невстановленому місці від невстановленої особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, отримав завідомо підроблений документ довідку б/н з виробничої артілі «Мартовська», про суму нарахування заробітної плати на своє ім`я, згідно якої він нібито працював в артілі «Мартовська» розмір його заробітної плати за період часу з 05.09.1977 року по 14.09.1982 року.

Неправдивість даного офіційного документа є в тому, що в період, обумовлений в документі, в артілі «Мартовська» ОСОБА_7 не працював та заробітну плату не отримував, оскільки у вказаний період часу він працював в Нікопольському АТП № 03668.

Після чого, 04.06.2006 року в денний час, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що документ є підробленим, умисно використав його, надавши до Управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі в м. Нікополі Дніпропетровської області.

На підставі завідомо підробленого документа був зроблений перерахунок розміру пенсії ОСОБА_7 та протягом часу з 04.06.2006 року по 31.12.2012 року на підставі даного завідомо підробленого документу була зайва нарахована пенсія в розмірі 61352,42 грн.

Крім того, ОСОБА_7 в період часу з 04.06.2006 року по 31.12.2012 року маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном - незаконне отримання пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в Нікопольському району, діючи з єдиним наміром, спрямованим на досягнення злочинного результату, прийшов до Управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі, розташованому по вул. Електрометалургів 17/2 в м.Нікополі, де умисно, шляхом обману, надав завідомо підроблений документ - довідку про заробітну плату з виробничої артілі «Мартовська», про суму нарахування заробітної плати на своє ім`я, на підставі якої йому була зайва нарахована пенсія з 04.06.2006 року по 31.12.2012 року в розмірі 61352,42 грн., а саме:

- з 04.06.2006 року - 31.12.2006 року в розмірі 433,01 грн., що у 2,47 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2006 рік (175 грн. 00 коп.);

- з 01.01.2007 року - 31.12.2007 року в розмірі 5196,87 грн., що у 25,98 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2007 рік (200 грн. 00 коп.);

- з 01.01.2008 року - 31.12.2008 року в розмірі 9496,35 грн., що у 36,87 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2008 рік (257 грн. 50 коп.);

- з 01.01.2009 року - 31.12.2009 року в розмірі 10202,18 грн., що у 33,72 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2009 рік (302 грн. 50 коп.);

- з 01.01.2010 року - 31.12.2010 року в розмірі 8643,20 грн., що у 19,89 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2010 рік (434 грн. 50 коп.);

- з 01.01.2011 року - 31.12.2011 року в розмірі 12792,20 грн., що у 27,18 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2011 рік (470 грн. 50 коп.);

- з 01.01.2012 року - 31.12.2012 року в розмірі 14588,61 грн., що у 27,19 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2012 рік (536 грн. 50 коп.).

Таким чином, ОСОБА_7 умисно, незаконно, шляхом обману, заволодів грошима на загальну суму 61352,42 грн., що у 173,3 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до п.2 Примітки ст.185 КК України є значною шкодою, чим спричинив державі в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області шкоду на зазначену суму.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги доповнення до апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Доводи сторони обвинувачення щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду, з наступних підстав.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, суд призначає покарання, зокрема, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Частиною 5 ст.74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

За положеннями ч.2 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, кримінальне провадження за ч.4 ст. 358 КК України стосовно ОСОБА_7 закрив у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не з`ясувавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності за ч.4 ст. 358 КК України , чим порушив вимоги п.1 ч.2, ч.8 ст.284 КПК України, а при незгоді- не звільнив його від призначеного покарання за цією статтею на підставі ч.5 ст.74 КК України, чим порушив вимоги ч.5 ст.74 КК України, ст.370 КПК України, ст.374 КПК України.

Враховуючи допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в частині закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України скасувати.
Оскільки в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не погодивсь на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст.415 КПК України, не входять істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст.284 КПК України, ст.370 КПК України, ст.374 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.13) ч.1 ст.7 КПК України, ст.20 КПК України, враховуючи, що прокурор в апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, тому колегія суддів позбавлена можливості ухвалити вирок на підставі ст.420 КПК України, оскільки таких вимог стороною обвинувачення не заявлялось, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про скасування вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року в частині закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та призначення в цій частині нового судового розгляду в тому ж суді першої інстанції.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону слід ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Разом з тим в доповненнях до апеляційної скарги прокурором за межами строку на апеляційне оскарження доповнено вимогу щодо скасування вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, яка раніше не заявлялась, та погіршує становище обвинуваченого, якого звільнено від відбуття покарання, оскільки в цій частині вирок ніким із учасників кримінального провадження не оскаржувався, чим порушено вимоги ч.4 ст.403 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, в решті вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України, п.6 ч.1 ст.407 КПК України, ст.409 КПК України-ч.1 ст.412 КПК України, п.13 ст.7 КПК України, ст.418 КПК України, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу з доповненнями першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року задовольнити частково.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року в частині закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності скасувати, призначивши в цій частині новий судовий розгляд в тому ж суді першої інстанції.
В решті вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення,а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4