Справа № 591/8366/14-к
Провадження № 1-кс/592/3599/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми скаргу ОСОБА_3 щодо бездіяльності заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.10.2014 року,-
встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 10.10.2014 року, яка була подана ним до Генеральної прокуратури України. В заяві від 10.10.2014 року заявник ОСОБА_3 зазначив про ухвалення завідомо незаконних рішень колишньою суддею Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_6 та ухваленням завідомо неправосудних рішень слідчим суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 . Відносно нього вчиняються протиправні дії, які полягають в ухваленні завідомо неправосудних рішень, позбавленні його права на захист. Просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , його захисник скаргу підтримали з зазначених підстав, посилаючись на норми ст.214 КПК України, відповідно до якої слідчий, прокурор невідкладно після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, що відповідно здійснено не було.
В судове засідання представник прокуратури Сумської області не з`явився, подана заява про розгляд скарги за відсутності представника прокуратури Сумської області.
Згідно з ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора під час розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, його захисника, перевіривши додані матеріали, вважаю скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
10 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури з заявою, яка з Генеральної прокуратури надійшла до прокуратури Сумської області, з приводу необхідності розпочати досудове розслідування стосовно колишньої судді Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_6 та судді Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 за фактом винесення завідомо неправосудних рішень.
30.10.2014 року заступник прокурора Сумської області ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_3 , що за фактом винесення суддею Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_6 завідомо неправосудних рішень прокуратурою області прийнято рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що ОСОБА_3 була надана відповідь від 13.06.2014 року №17-2696-13. А також в відповіді прокуратури Сумської області зазначено, що законність прийнятого прокуратурою рішення підтверджено Зарічним районним судом м.Суми ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 від 06.08.2014 року, оскільки ОСОБА_3 подавалася скарга на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
06.08.2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 розглянула скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 24.04.2014 року та від 19.05.2014 року, в яких він повідомляв про кримінальні правопорушення, вчинені першим заступником прокурора області ОСОБА_9 , а також слідчим СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_10 , колишньою суддею ОСОБА_6 , колишнім прокурором ОСОБА_11 . Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 від 06.08.2014 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено. В мотивувальній частині ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 06.08.2014 року ОСОБА_7 зазначено, що жодним матеріалом досліджених судових справ фактів вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень не підтверджено, ОСОБА_3 , подаючи до різних органів заяви про необхідність внесення даних до ЄРДР щодо прокурорів, суддів, співробітників УМВС фактично намагається оскаржити законність свого засудження та піддає сумніву докази, які покладені судом в основу обвинувального вироку.
Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 30.01.2013 року скарга ОСОБА_3 на відповідь першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 від 11.05.2012 року, залишена без задоволення.
У відповіді заступника прокурора Сумської області від 30.10.2014 року №17-2696-13 вказано про те, що зі змісту заяви ОСОБА_3 не вбачається даних, які б свідчили про вчинення суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а висловлюється незгода з судовими рішеннями, порядок оскарження яких регламентовано законодавством і відповідно відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України передбачено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак складу злочину кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
По суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення на його думку суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_7 кримінального правопорушення у зв`язку з його незгодою з судовими рішеннями, а саме ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 06.08.2014 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявами від 24.04.2014 року, 19.05.2014 року, постановою від 12.10.2012 року Зарічного районного суду м.Суми (під головуванням судді ОСОБА_7 ) за результатами розгляду зауважень на протокол по справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення прокурора Сумської області, постановою від 30.01.2013 року Зарічного районного суду м.Суми (під головуванням судді ОСОБА_7 ) за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на відповідь першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 від 11.05.2012 року.
Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Згідно з правовою позицією, викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, зазначено, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.
ОСОБА_3 , який подав скаргу на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливе вчинення злочину суддею, у своїй заяві висловлює фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.
Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Керуючись ст.ст.214, 303, 306-307 КПК України, -

ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності заступника прокурора Сумської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.10.2014 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1