Справа № 611/1023/14-к
Провадження № 1-кп/611/104/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року м.Барвінкове

Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 20.01.2003 р Барвінківським райсудом Харківської області за ст. 187 ч. 3, 69 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 06.10.2010 року тим же судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 28.04.2014 року за відбуттям терміну покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він скоїв злочин, передбачений статтею 190 ч. 2 КК України, за наступних обставин.
06.07.2014 року, увечері, точний час в ході досудового слідства не встановлено, раніше судимий за злочини проти власності ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, повторно, з корисливого мотиву, маючи намір на заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства щодо ОСОБА_6 , мешканки м. Барвінкового, використовуючи свій мобільний телефон № НОМЕР_1 , зателефонував потерпілій та представився її братом, ОСОБА_7 . Повідомивши про начебто виниклі у нього проблеми, ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_6 перерахувати гроші у сумі 2000 гривень для вирішення його проблем на заздалегідь приготовану банківську карту «Приват Банку» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 та яку ОСОБА_4 узяв у власника, пояснивши, що йому буде переказано гроші, при цьому не посвячуючи ОСОБА_8 в подробиці запланованого шахрайства. Потерпіла ОСОБА_6 , введена в оману ОСОБА_4 , 07.07.2014 року о 08 годині 50 хвилин через термінал відділення «Приват Банку», розташованого в м. Барвінковому по вулиці Першотравневій, 6, перерахувала гроші у сумі 2000 гривень на банківську карту «Приват Банку» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 . Цього ж дня, 07.07.2014 року, о 09 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , не посвячуючи у свої шахрайські дії ОСОБА_9 , попрохав його, щоб він зняв із банківської карти «Приват Банку» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 , гроші у сумі 2000 гривень, що ОСОБА_9 і зробив та в подальшому передав ОСОБА_4 отримані через банкомат грошові кошти. Гроші, отримані шахрайським шляхом, ОСОБА_4 витратив на власні потреби. В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.
Продовжуючи свій злочинний намір, 08.07.2014 року увечері, точний час досудовим слідством не встановлено, раніше судимий за злочини проти власності ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, з корисливого мотиву, повторно, маючи намір на заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства щодо ОСОБА_6 , мешканки м. Барвінкового, використовуючи свій мобільний телефон № НОМЕР_1 , в черговий раз зателефонував потерпілій. Представившись її братом, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_6 перерахувати гроші у сумі 3000 гривень для вирішення його проблем на заздалегідь приготовлену банківську карту «Приват Банку» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_10 . ОСОБА_4 попрохав узяти дану банківську картку свого знайомого ОСОБА_11 у його сестри, сказавши, що йому буде переказано гроші, при цьому не посвячуючи ОСОБА_11 в подробиці запланованого ним шахрайства. Потерпіла ОСОБА_6 , введена в оману ОСОБА_4 , 09.07.2014 року о 08 годині 50 хвилин через термінал відділення «Приват Банку», розташованого в м. Барвінковому по вулиці Першотравневій, 6, перерахувала гроші у сумі 3000 гривень на банківську карту «Приват Банку» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_10 . Цього ж дня, 09.07.2014 року, о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , не посвячуючи у свої шахрайські дії ОСОБА_11 , попрохав його зняти із банківської карти «Приват Банку» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_10 , гроші у сумі 3000 гривень, що ОСОБА_11 і зробив та в подальшому передав ОСОБА_4 отримані через банкомат грошові кошти. Гроші, отримані шахрайським шляхом, ОСОБА_4 витратив на власні потреби.
В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
20 жовтня 2014 року між обвинуваченим і його захисником ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 і його захисник та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, потерпіла і обвинувачений та його захисник просять затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і його захисником та потерпілою, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпіла та обвинувачений і його захисник добровільно уклали угоду про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілій повернуто незаконно одержані у неї гроші і вона не має до обвинуваченого жодних претензій.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, воно відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим і його захисником та потерпілою ОСОБА_6 та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 373 ч. 2, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 20 жовтня 2014 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником та потерпілою ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно пунктам 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1