АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/231/15 Справа № 182/488/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше неоднаразово судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 ККУкраїни, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду з покладенням певних обов`язків, які діють до 11.04.2015 року.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що прокурором недостатньо доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання ризикам, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, так як телефон повернутий власникові 17.12.2014 року, враховуючи особу підозрюваного, який проживає разом з престарілою бабцею, яка потребує постійного стороннього догляду, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава не зможуть в повній мірі запобігти наявним ризикам.

Не погодившись з даним рішенням прокурор подав апеляцій скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 .

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, визначені ризики, а саме, спроба переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_9 без поважних причин 20.01.2015 року до слідчого не з`явився та не повідомив його про причини свого неприбуття, про що складений рапорт. Крім того, підозрюваний вже неодноразово судимий за аналогічні злочини, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, у нього відсутнє постійне місце роботи та постійне законне джерело заробітку, на утриманні в нього ніхто не перебуває, відсутні в оточенні особи, які могли б уберегти його від вчинення нових злочинів. Також підозрюваний може вчинити інші тяжкі кримінальні правопорушення, може особисто або через інших осіб чинити тиск на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вказує, що під час розгляду клопотання ОСОБА_9 повідомив, що проживає разом з престарілою бабусею, яка потребує постійного стороннього догляду, проте ніяких документів, які б підтверджували даний факт, надано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора та слідчого, які кожен окремо просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2014 року за № 0005005 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.
11.02.2015 року слідчим СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 винесена постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, відповідно до якої кримінальне правопорушення, внесене до ЄРДР за № 0005005 від 12.12.2014 року перекваліфіковано з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
11.02.2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
11.02.2015 року слідчий СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 .
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосований до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 11.04.2015 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду та зобов`язано підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду; не відлучатися із м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судове рішення стосовно відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його застосування, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що оскільки відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, слідчим суддею обґрунтовано, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, застосований більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покладені на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого суддіє обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. А тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11.04.2015 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: