Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/994/15-к
Провадження №: 1-кп/332/109/15
Вирок
Іменем України
20 березня 2015 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
- 21.12.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік на підставі ст..75 КК України;
- 22.11.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 11.03.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.309 ч.2, ст..70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнилася 24.05.2010 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 03.11.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.309 ч.2, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки на підставі ст..75 КК України;
- 05.04.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст..ст. 185 ч.1, 185 ч.2, ч.2 ст.15, ст..185 ч.1, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2010 року призначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки на підставі ст..75 КК України;
- 11.07.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.2, 309 ч.2, ч.2 ст.15, ч.2 чт.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, 69,70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2010 року та визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі,звільнилася 01.09.2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
В С Т А Н О В И В:
22.08.2014 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова винесене рішення про встановлення адміністративного нагляду засудженій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на один рік, обчислюючи цей строк з 01.09.2014 року.
01 вересня 2014 року адміністрацією Чернігівської виправної колонії № 44 під час звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_5 під підпис була попереджена про встановлення відносно неї адміністративного нагляду та зобов`язана прибути і зареєструватися у Заводському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за обраним місцем проживання: АДРЕСА_1 , та, крім того, попереджена про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
02.09.2014 року у Заводському РВ ЗМУ ЗУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 під підпис були доведені зобов`язання про встановлені відносно неї обмеження щодо самовільного залишення місця мешкання. Також, ОСОБА_5 було роз`яснено, що у разі порушення вказаних зобов`язань вона буде притягнута до кримінальної відповідальності..
Однак, ОСОБА_5 , маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого відносно останньої у разі звільненні з місць позбавлення волі, будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за такі дії, умисно, з, з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно знаючи про те, що вона зобов`язана проживати за місцем постійного мешкання та з`являтись у визначений час на реєстрацію до Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, 12 січня 2015 року, усвідомлюючи протиправність вчинюваних нею дій, не зважаючи на встановлену заборону, самовільно залишила місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та до 19 січня 2015 року проживала за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомивши про це правоохоронні органи.
Вказані дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі (порушення правил адміністративного нагляду).
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст..395 КК України, обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст. 395 КК України у вигляді 1 місяця арешту.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 винуватою за ст.395 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 1 місяця арешту.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироку законної чинності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1