Номер провадження: 11-кп/785/702/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10

розглянувши апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_10 і захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2015 року, -

встановила:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судима в силу ст. 89 КК України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , засуджена:
- за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили обрано - тримання під вартою, взята під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислено з дня затримання в залі суду 06.03.2015 р.

В строк відбування покарання ОСОБА_10 зараховано строк знаходження під вартою під час досудового розслідування з 08.09.2014 р. по 10.09.2014 р.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 20000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 5000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказаним вироком ОСОБА_10 визнана винною в тому, що 08 вересня 2014 року, близько о 10:00 год., перебуваючи за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_3 , безпідставно, щойно повернувшись з вулиці додому, взявши кухонний ніж, маючи умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, нанесла один удар ножем в спину, в область грудної клітини ОСОБА_7 , спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, 08.09.2014 року, близько о 10:00 год., ОСОБА_10 , повернувшись з вулиці до свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де вона мешкає спільно зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_8 та його теперішньою дружиною ОСОБА_7 , вступила в конфлікт з ОСОБА_8 на ґрунті сімейних непорозумінь. В процесі зазначеного конфлікту у ОСОБА_10 раптово виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, для реалізації якого ОСОБА_10 схопила кухонний ніж, яким нанесла один удар в область задньої поверхні грудної клітини ОСОБА_8 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачена ОСОБА_10 просить вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2015 року відносно неї скасувати, матеріали справи направити на стадію судового розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду;

- захисник адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винною за ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України та призначити їй покарання в межах цих статей, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_10 і захисника - адвоката ОСОБА_11 , які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора і потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які вважали необхідним вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляцій без задоволення з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_10 зі ст. 121 ч. 1 на ст. 128 КК України і застосування до неї ст. 69 КК України, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Суд першої інстанції у вироку прийшов до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_10 на протязі тривалого часу знаходилась в неприязнених відносинах з колишнім чоловіком ОСОБА_8 і під час чергового конфлікту, діючи умисно, нанесла ОСОБА_8 один ножовий удар кухонним ножем в область задньої поверхні грудної клітини, а після цього, умисно нанесла один удар ножем ОСОБА_7 в спину, в область грудної клітини (т. 1 а.с. 112).

Обвинувачена ОСОБА_10 і в суді першої інстанції, і в ході апеляційного розгляду підтверджувала ці обставини, що удар ножем в праву верхню частину спини вона нанесла ОСОБА_8 , коли він сидів на ліжку; в цей момент ОСОБА_7 хотіла за нього заступитися, встала між ними, і вона нанесла їй удар в ліву частину спини.

Ці покази обвинуваченої підтверджуються дослідженими в суді першої інстанції висновками судово-медичного експерта про те, що у ОСОБА_7 виявлено одне колоторізане поранення задньої поверхні лівої половини грудної клітки, проникаюче в плевральну порожнину, що супроводжувалося кровотечею (350 мл. крові); зазначена травма заподіяна дією колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа; локалізація ушкодження не доступна для нанесення власною рукою; описані пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 40), а у ОСОБА_8 виявлені колото-різане сліпе поранення грудної клітки, не проникаюче в плевральну порожнину, різана рана правого стегна; дані ушкодження утворилися від дії гострого колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок та лезо ножа, дані ушкодження не характерні для самозаподіяння і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 43).

Характер, локалізація тілесних ушкоджень, сила нанесеного удару ножем ОСОБА_7 свідчать про умисел обвинуваченої на спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, що спростовує доводи апеляції про скоєння вказаних дій обвинуваченою в стані злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, в зв`язку з чим підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_10 на ст. 128 КК України не вбачається.

Неспроможними є і доводи апеляції обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що не доведено, що потерпілим нею нанесені удари саме цим ножем, який проходить по кримінальному провадженню.

Судом першої інстанції були досліджені докази у вигляді протоколу огляду місця події, в ході якого були виявлені та вилучені два ножа кухонний і складний (т. 2 а.с. 5), на одному із яких кухонному ножі, експертом виявлено кров людини і її походження не виключається від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 57-62).

Неспроможним є і довід обвинуваченої ОСОБА_10 , який вона висловила в ході апеляційного розгляду, про те, що вона нанесла удар ножем ОСОБА_8 , захищаючись від його можливого нападу.

Потерпілий ОСОБА_8 поясняв, що він займається спортом, колишній боксер, але будь-яких погрожуючих дій відносно ОСОБА_10 в той час він не здійснював, він сидів спиною до обвинуваченої і відчув удар в спину раптово.

Вказані обставини нанесення удару фактично підтверджувались самою обвинуваченою, що свідчить про неможливість віднесення її дій, як скоєних в стані необхідної оборони або з перевищенням меж необхідної оборони.

При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність у неї дитини 2006 року народження, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Вказані обставини дозволили суду першої інстанції призначити ОСОБА_10 мінімальне покарання, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Обгрунтовано суд першої інстанції прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_10 дії ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки обвинувачена хоча є особою, яка в силу ст. 89 КК України не має судимості, однак, особа обвинуваченої, обставини кримінального правопорушення свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

В ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_10 змінила свою позицію до своєї апеляції і підтримала доводи захисника про необхідність перекваліфікації її дій зі ст. 121 ч. 1 на ст. 128 КК України і застосування до неї ст. 69 КК України, які колегія суддів визнала необґрунтованими, в зв`язку з чим апеляційні скарги захисника і обвинуваченої не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_10 і захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2015 року відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4