Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5999/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
пр-ка потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва угоду про примирення у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000751 від 31.01.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 29.01.2015 року вранці у невстановлений слідством час у неї за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: двохкамерного холодильнику «Атлант» МхМ 162-0, металевого баку з нержавіючої сталі та 12 відрізків мідного кабелю, що знаходились в кімнаті загального користування на 7-му поверсі вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_6 попросила наглядно знайомого ОСОБА_7 про допомогу у перенесенні, нібито, її майна до пункту прийому вторинної сировини, а саме холодильника «Атлант» МхМ 162-0, металевого баку з нержавіючої сталі та відрізків мідного кабелю, для подальшого продажу.
ОСОБА_7 , будучи не обізнаним в тому, що вказані речі не належать ОСОБА_6 , допоміг останній їх перенести з 7-го на перший поверх та відніс до пункту прийому вторинної сировини, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_6 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2200 грн. 00 коп.

Крім цього, 30.01.2015 року вранці у невстановлений слідством час у ОСОБА_6 , яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: пральної машини «АRDO S1000X» з кімнати загального користування на 7-му поверсі вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_6 попросила наглядно знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про допомогу у перенесенні, нібито, її майна до пункту прийому вторинної сировини, а саме пральної машини «АRDO S1000X» для подальшого продажу.
ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи не обізнаними в тому, що дане майно не належать ОСОБА_6 , допомогли останній перенести його з 7-го на перший поверх та віднести до пункту прийому вторинної сировини, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_6 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 грн. 00 коп.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 07.07.2015 року укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та вони домовились про те, що потерпіла зобов`язується не пред`являти жодних претензій внаслідок відшкодування їй матеріальної шкоди в сумі 3500 грн. та моральної шкоди в розмірі 1500 грн., відмовившись від цивільного позову, потерпіла беззастережно визнала вину у вчиненні злочинів.
Крім того, відповідно до угоди потерпіла та обвинувачена домовились про міру покарання останній, зокрема, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді шести місяців арешту та за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі. При цьому відповідно до ст. 75 КК України покарання їй призначається з випробуванням на іспитовий строк 1 рік. Згідно ст.76 КК України ОСОБА_6 зобов`язується не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.
Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою. Запобіжний захід обвинуваченій суд залишає без змін.
Процесуальні витрати відшкодовує за рахунок обвинуваченої. Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитись у відповідності до вимог ст.100 КПК України. У зв`язку з відмовою потерпілої від цивільного позову провадження за ним закривається. Обраний запобіжний захід суд залишає без змін.
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 07 липня 2015 року по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000751 від 31.01.2015 року про примирення між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертиз в розмірі 368, 28 грн.
Речові докази: холодильник «Атлант» МхМ 162-0 залишити у ОСОБА_12 ; пральну машину «АRDO S1000X» залишити у ОСОБА_13 .
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_4 закрити.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва протягом 30 діб із моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

СуддяОСОБА_1