Справа №212/1444/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000301 від 31.01.2015 року та №0000557 від 28.02.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неповнолітні діти відсутні, неодружений, раніше неодноразово судимий, зокрема:

12.12.2011 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України позбавлення волі на 2 років; згідно ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі; звільнився 06.09.2014 року з ВК № 89 по відбуттю покарання;

10.12.2014 року Довгинцевським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підстав ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

29.01.2015 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК до 3 років 1 місяці позбавлення волі

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за 0000301 від 31.01.2015 року та №0000557 від 28.02.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 діючи повторно, 19 вересня 2014 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні перукарні Лідія ФОП ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер, скориставшись неуважністю перукаря, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки Samsung GTE108IT ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 400 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій гр. ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 400 гривень.

Також повторно, 20 вересня 2014 року приблизно о 12 годині 00 хвилин перебуваючи в приміщенні салону краси Милінна, який розташований по вул. Тухачевського, 36 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись у відсутності можливих свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, усвідомлюючи відсутність уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стойки адміністратора мобільний телефон марки Самсунг 1200, імей НОМЕР_3 вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1 від 07.04.2015, 274 гривні, в якому знаходилася сім карта оператора Київстар з абонентським номером НОМЕР_4 вартістю 10 гривень, на рахунку знаходилися грошові кошти в сумі 5 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю та суду пояснив, що визнає винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень за обставин, що викладенні в обвинувальних актах. Додатково пояснив, що 19 вересня 2014 року 0 12 годинні 00 хвилин знаходився в на 44 кварталі міста Кривого Рогу та зайшов до перукарні, запитав скільки коштує підстригтися, заглянув за стіл адміністратора перукарні, побачив телефон та його таємно викрав. Вказанні дії повторив 20 вересня 2014 року також в перукарні, що розташована на 173 кварталі міста Кривого Рогу по вул. Тухачевського.

Потерпілі по кримінальному провадженню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 своїми заявами просили суд розглядати кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за їх відсутності, претензії не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, клопотання потерпілих про розгляд кримінального провадження без їхньої участі, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченому є рецидив злочину.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, погоджуючись з позицією прокурора, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що сторони кримінального провадження не надали суду інших доказів, не заявляли клопотання про витребування додаткових доказів, вважали, що кримінальне провадження може бути розглянути на підставі доказів, що наданні суду, а тому суд розглядає кримінальне провадження на підставі доказів, що наданні сторонами провадження та враховує лише вирок Довгінцевського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, що набрав законної сили та має значення для кримінального провадження.

Вироком Довгінцевського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 грудня 2014 року. Кримінальне правопорушення за ст.185 ч.2 КК України за яким засуджується обвинувачений ОСОБА_4 здійснив у період з 19 вересня по 20 вересня 2014 року, враховуючи викладене, суд вважає можливим на підставі ст.70 ч.4 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за ст.185 ч.2 КК України більш суворим за вироком Довгінцевського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та визначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Довгінцевскього районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2015 року призначити остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 грудня 2014 року.
Роз`яснити право потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон Samsung, що переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити правоволодівцю ОСОБА_6 .

мобільний телефон Самсунг імей НОМЕР_5 , що переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити правоволодівцю ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1