Номер провадження 1-кп/643/112/15

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , представника особи, стосовно якої передбачаються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003837 від 27.07.2014 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, суд , -

в с т а н о в и в :

27.07.2014 приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у дворі б.46 по вул.Блюхера у м.Харкові, будучи у стані алкогольного сп`яніння, з раптово виниклих неприязних стосунків на фоні словесної сварки між ним та раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , спільно з яким та ОСОБА_9 він вживав алкогольні напої у дворі вказаного будинку, маючи при собі складний ніж, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, розуміючи можливість настання в результаті його дій таких наслідків та бажаючи їх настання, коли ОСОБА_8 , не бажаючи продовжувати сварку, розвернувся, щоб піти з місця конфлікту, ОСОБА_7 завдав йому одного удару клинком вказаного ножа у ділянку спини, після чого потерпілий повернувся у бік ОСОБА_7 на що останній, бажаючи довести до кінця свій умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_8 намагався нанести останньому удар ножем, замахнувшись у його бік. але ОСОБА_8 , захищаючись, відбив лівою рукою клинок ножа. В результаті дій ОСОБА_7 у ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 765-А/14 від 27.08.2014. мали місце колото-різане поранення грудної клітини, яке проникає у плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, міжхребтової артерії, лівого куполу діафрагми, яке супроводжувалося внутрішньоплеврапьною кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (п. 2.1.3. Правил «Судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» Наказ МОЗ України від 17.01.95 р.). поверхнева різана рана лівої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. Правил «Судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» Наказ МОЗ України від 17.01.95 р.). та смерть потерпілого ОСОБА_8 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 - лише внаслідок вчасно наданої потерпілому медичної допомоги, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої суспільно-небезпечні дії. маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, завдав одного удару клинком вказаного розкладного ножа у ділянку спини та одного удару клинком ножа у ділянку лівого плеча раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , разом з яким він також вживав алкогольні напої у дворі вказаного будинку, та який намагався припинити конфлікт, що виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті чого завдав ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 764-А/14 від 27.08.2014, поверхневі колото-різані поранення поперекової області зліва, лівого плеча у нижній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, таким чином, виконав усі необхідні дії. на його думку, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , після чого з місця злочину зник.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив що 27.07.2014 приблизно о 02 годині, він з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , де зустріли раніше незнайомого ОСОБА_7 який попросив його пригостити спіртним. Після чого ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 відійти з ним і кинувся на ОСОБА_8 , почалась боротьба, після чого ОСОБА_8 його відштовхнув і попросив ОСОБА_7 видалитися додому, потім ОСОБА_8 повернувся спиною до своїх товаришів і відчув гострий біль з лівої сторони, повернувшись до ОСОБА_12 обличчям знову, побачив, що він намагається вдарити його кулаком, відштовхнувши кулак відчув різкий гострий біль у кисті лівої руки, в результаті чого зрозумів, що у ОСОБА_7 був ніж, після цього, крикнув своїм друзям, що він його порізав та пішов у бік восьмого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . З ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відійшли від бесідки приблизно на 1,5 метри, де ОСОБА_7 спочатку накинувся на ОСОБА_8 душити, ОСОБА_12 наносив удари правою рукою.

Місце події до під`їзду № 8 знаходиться на відстані приблизно 20 метрів. Сама пригода трапилась метрах в півтора від бесідки в бік шістнадцятиповерхового будинку. Коли ОСОБА_8 розвернувся, він одразу ж відчув гострий біль у лівому боці, після чого він одразу повернувся, і відбив руку ОСОБА_7 своєю рукою.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 дав аналогічні пояснення, при цьому доповнив що коли почався вже сам конфлікт, то ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , стояли метрах в півтора, ОСОБА_10 тоді вже прокинувся, побачив, що відбувається конфлікт ОСОБА_13 з ОСОБА_12 . Вони стояли, махали руками, та стояли обличчям до обличчя. ОСОБА_10 підійшов, штовхнув ОСОБА_12 у сторону, ОСОБА_13 почав йти, а ОСОБА_14 пішов за ним. ОСОБА_10 не бачив, щоб хтось комусь наносив прямі удари, ОСОБА_10 відштовхнув ОСОБА_12 правою рукою і в цей час отримав удар від ОСОБА_7 .

Протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в ході яких вони на місці показали та розповіли про обставини спричинення їм тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення про те що 26.07.2014 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вживали спиртні напої, знаходячись в альтанці у дворі будинку АДРЕСА_2 , при цьому ніякого конфлікту не було. Раніше йому незнайомий ОСОБА_7 по імені ОСОБА_15 , з ОСОБА_16 відійшли від альтанки на 10-15 метрів до під`їзду, та розмовляли 5-7 хвилин, не лаялися. ОСОБА_16 почав відходити в бік альтанки, ОСОБА_7 ще знаходився біля під`їзду. Свідок побачив як ОСОБА_16 зробив три-чотири кроки від того місця, де перебував з ОСОБА_17 , це було в 10-15 метрах від альтанки. Локойда підбіг до ОСОБА_16 , а ОСОБА_14 до нього підійшов. Вони всі перебували за півметра один від одного. ОСОБА_7 зробив крок у бік Локойди вперед. ОСОБА_11 бачив, як ОСОБА_7 з блискучим предметом у руці кинувся до ОСОБА_14 коли останній підійшов до ОСОБА_7 який зробив крок у бік Локойди і завдав удару правою рукою, в руці був металевий предмет, що зовні нагадував ніж, лезо сантиметрів сім, удар наносився прямий, удар був нанесений в область грудей, живота, далі ОСОБА_7 махнув рази 3-4, махав хаотично. ОСОБА_7 наступав на Локойду, та потрапив одним з ударів, після чого ОСОБА_14 почав відступати, та розвернувся спиною, щоб бігти до свідка. ОСОБА_16 весь час лежав поруч. Вбігаючи ОСОБА_14 діставав ремінь для самооборони, та уповільнив швидкість та отримав удар у спину від ОСОБА_7 , це вже було біля ОСОБА_11 , безпосередньо удар припадав в область попереку. Локойда забіг за ОСОБА_11 , який відштовхнув ОСОБА_7 , якому нічого не заважало наносити удари ОСОБА_16 . Свідок ОСОБА_11 не має жодних претензій до ОСОБА_7 , який перед описаною подією вів себе тактично і адекватно.

Висновком судово-медичної експертизи № 765-А/14 від 27.08.2014 р. про те що у зв`язку з подіями 27.07.14 р. у ОСОБА_18 мали місце колото-різане поранення грудної клітини, яке проникає у плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, міжхребтової артерії, лівого куполу діафрагми, яке супроводжувалося внутрішньоплеврапьною кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, поверхнева різана рана лівої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, та смерть потерпілого ОСОБА_8 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 - лише внаслідок вчасно наданої потерпілому медичної допомоги.
Висновком судово-медичної експертизи № 764-А/14 від 27.08.2014 р. про те що у зв`язку з подіями 27.07.14 р. у ОСОБА_10 мали місце поверхневі колото-різані поранення поперекової області зліва, лівого плеча у нижній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні була допитана судово-медичний експерт ОСОБА_19 , яка підтримала надані на стадії досудового розслідування висновки в межах поставлених запитань та в межах наданих матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до висновку експерта ХОБСМЕ ОСОБА_20 № 1922-С/14, у громадянина ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець з садном на слизовій оболонці лівої щоки, синець з садном на лівій руці, садно на правій руці. Ці пошкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання і могли бути отримані в строк в межах 1-3 доби до огляду. Цей висновок підтверджується оглядом, характером пошкоджень, а також стадією загоєння саден і кольором синців. За ступенем тяжкості синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. Б 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання гр. ОСОБА_7 дані ним в протоколі допиту підозрюваного від 27 липня 2014 року, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень на лівій щоці та лівій руці. Відповісти на питання № 2 неможливо, оскільки ОСОБА_18 не вказує у протоколі проведення слідчого експерименту на конкретну локлізацію, механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та пояснив, що 27.07.2014 зазнав нападу двох малознайомих йому осіб, які розпивали спиртні напої в альтанці, яка розташована у дворі будинку АДРЕСА_2 та був змушений захищатись за допомогою складного ножа, який носив з метою самооборони з собою у сумочці. ОСОБА_7 пояснив, що одразу ж після відбиття нападу на нього з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , він перестав застосовувати складний ніж, який тримав у правій руці, дочекався приїзду карети невідкладної швидкої допомоги, після чого пішов додому. ОСОБА_7 пояснив, що не хотів завдавати ні які тілесні ушкодження, а лише захищав себе.

Судом встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , із яких вбачається факт заподіяння їм тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2014 р., в ході якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2014 р., в ході якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження.

Актом судово-психіатричний експертизи № 719 від 11.08.2014 р. були надані наступні висновки: 1. ОСОБА_7 станом на час проведення експертизи виявляє психічний розлад шизофренія, параноідальна форма, безперервного типу перебігу, не може усвідомлювати дії і керувати ними; 2.В період часу, що відноситься до правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_7 знаходиться у стані зазначеного психічного розладу, у якому він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; 3.По своєму психічному стану ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру: госпіталізація до психіатричний заклад з посиленим наглядом; 4.Клінічних ознак синдрому залежності від алкоголю і наркотичних речовин не виявлено.

Висновком експерта № 284 від 05.08.2014 НДЕКЦ, відповідно до якого ніж, вилучений 27.07.2014 р. у гр. ОСОБА_7 в ході огляду в квартирі АДРЕСА_3 є туристичним складним ножем який не відноситься до холодної зброї колючої дії, даний ніж виготовлений промисловим способом.

Висновками експерта ХОБСМЕ ОСОБА_21 № 876-Ц/14 від 19.08.2014 р.; № 877-Ц/14 від 20.08.2014 р.; № 878-Ц/14 від 19.08.2014 р..

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_7 своїми діями вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, закінчене замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, двох осіб.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_7 , суд приймає до уваги наступні обставини.

27.07.2014 р. о 07 годині ОСОБА_7 був затриманий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

29.07.2014 р. слідчим суддею Московського районного суду м.Харкова була постановлена ухвала, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Харкова.

Суд встановив, що судово-психіатрична експертиза № 719 від 11.08.2014 р. була проведена в період утримування ОСОБА_7 під вартою, у період загострення перебігу психічного захворювання, на грунті вживання спиртних напоїв, факту заподіяння тілесних ушкоджень потерпілими, а також і ОСОБА_7 , у зв`язку з чим суд відноситься до висновку експертів рекомендовано.

Пунктом 3 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р. передбачено що, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК), - висновку судово-медичної експертизи.

Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки згідно зі статтями 65,67,75 КПК ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2014 року ухвала слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 29 липня 2014 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасована та винесена нова ухвала, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Згідно листа Харківського слідчого ізолятора № 12-3461 від 29.08.2014 р., ОСОБА_7 був етапований до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні 01.09.2014 р., тобто знаходився під вартою з 27.07.2015 р. по 01.09.2014 р., і був виписаний з Полтавської обласної клінічної лікарні на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 06.10.2014 р., тобто знаходився у Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім.О.Ф.Мальцева один місяць і шість днів.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, на нього не надходило скарг за містом проживання.

Відповідно довідки ХОКПБ № 3 від 22.04.2015 р., ОСОБА_7 за період 2014-2015 роки знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3: з 04.11.13 р. по 22.01.14 р., з 13.10.14 р. по 14.11.14 р., та з 28.01.15 р. по 18.02.15 р., пройшов повний курс обстеження і лікування, порушень режиму не відмічалось. ОСОБА_7 виписувався в задовільному стані, з рекомендаціями динамічного нагляду психіатра за місцем проживання, прийому підтримуючого лікування. За періоди стаціонарного лікування агресивних дій і тенденцій з боку ОСОБА_7 не відмічалось. Психіатрична допомога ОСОБА_7 надавалась у відповідності з протоколами надання медичної допомоги.

Згідно виписного епікризу № 21/3555 від 22.04.2015 р. Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, ОСОБА_7 (під час огляду) орієнтований вірно. У бесіді активний, відповідає по суті. Емоціонально знижений, ровний, агресивних тенденцій немає. Рухливо спокійний. Мислення з нечастим зіскальзуванням, бредових ідей не виявляє. Обмани сприйняття заперечує, у поведінці не виявляє. У відділенні активний, спілкується з оточуючими, приймає участь у трудових процесах, режим не порушує. Сон, апетіт достатні. На момент виписки скарг не пред`являє, контакту доступний, відповідає по суті. У бесіді активний, орієнтований всебічно вірно. Зовнішньо спокійний, рухливо упорядкований. Емоціонально рівний, понижений. Мислення з нечастим зіскальзуванням, бредових ідей не висказує. Обмани сприйняття заперечує. Інтеллект, пам`ять не порушені. Виписаний з поліпшенням, рекомендацією нагляду психіатра за місцем проживання.

В судовому засіданні прокурор просив застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_7 шляхом госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом.

Захисник ОСОБА_7 і його законний представник не погодились з необхідністю застосування до ОСОБА_7 зазначених примусових заходів медичного характеру.

Сукупність зібраних та досліджених по кримінальному провадженню доказів свідчить про те, що дане суспільно небезпечне діяння вчинено саме ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла увідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності.

Враховуючи вищевказані обставини, що ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, у стані неосудності, відповідно до ст.ст.92-94 КК України. Суд враховуючи вищевказані обставини, особу ОСОБА_7 , його поведінку після скоєного, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,92-94 КК України, ст.ст.512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - Харківської обласної психіатричної лікарні № 3.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання ухвалою законної сили залишити без змін - у вигляді передачі ОСОБА_7 батькам з обов`язковим лікарським наглядом за місцем проживання.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Харківської області через через Московський районний суд м.Харкова, а ОСОБА_7 в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ ОСОБА_1