233 № 233/3316/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Слідчий суддя Костянтинівського міскрайонного суду Донецької області:

ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянув скаргу ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000197 від 29.04.2015 року на постанову слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області майором міліції ОСОБА_6 від 02.06. 2015 року про відмову в заявленому клопотанні про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В:

В Костянтинівський міськрайонний суд 08.065.2015 року поступила скарга ОСОБА_5 згідно якої 02.06.2015 року слідчим Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області майором міліції ОСОБА_6 була винесена постанова, якою ОСОБА_5 було відмовлено в задоволенні клопотання від 26.05.2015 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт (копія постанови слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_6 від 02.06.2015 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання додається).

Зазначену постанову слідчого про відмову в задоволенні заявленого клопотання від 02.06.2015 року ОСОБА_5 отримав 03.06.2015 року, знаходячись у ІТТ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

З постановою слідчого про відмову в задоволенні заявленого клопотання від 02.06.2015 року не згоден, вважаю її незаконною та необгрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, оскільки рішення слідчого ОСОБА_6 про відмову в задоволенні заявленого клопотання прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів кримінального провадження №0000197 від 29.04.2015 року, висновки слідчого ОСОБА_6 , викладені в постанові від 02.06.2015 року, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження N0000197 від 29.04.2015 року і суперечать судовій практиці Європейського суду з прав людини.

В постанові слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_6 від 02.06.2015 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання зазначено, що «вказане клопотання підтягає відмові, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. 1, 6, 12, ст. ст. 187 ч. 4 КК України, покарання за вчинення яких передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна відповідно, тому інша міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не може бути застосована», тобто слідчий ОСОБА_6 , відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, послався на тяжкість інкримінованих йому злочинів.

Відтак, постанова слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_6 від 02.06.2015 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання винесена з численними грубими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, без урахування практики Європейського суду з прав людини.

Суд, з*ясував думку прокурора ОСОБА_3 яка вважає , що скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки - 08.06.2015 року винесла постанову якою скасувала постанову слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 оскільки вказана постанова слідчого не відповідає вимогам діючого кримінально-процесуального, заслухавши пояснення слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 , пояснення скаржника,та його захисника перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи в проваджені слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження по звинуваченню ОСОБА_5 за ст.ст. за ст.ст. 115 ч. 2 п. 1, 6,12, ст. 187 ч. 4КК України, ОСОБА_5 в даний час перебуває під вартою.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження до слідчого ОСОБА_6 - 26.05.2015 року було направлено клопотання ОСОБА_5 з проханням змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

02.06.2015 року слідчим СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 було винесено постанову згідно якої відмовлено в задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на ті обставини що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєні особливо тяжких злочинів передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. 1, 6, 12, ст. ст. 187 ч. 4 КК України, покарання за вчинення яких передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна відповідно, тому інша міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не може бути застосована.

Згідно ст.40 КПК України передбачені обов`язки слідчого згідно якої слідчий уповноважений звертатись за погодження із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.176 КПК України передбачено що запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування- слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотання прокурора.

Таким чином згідно вимог ст. 176 КПК України слідчий ОСОБА_6 під час досудового розслідування не мав повноважень самостійно вирішувати питання про застосування запобіжних заходів, або відмовити в застосуванні запобіжних заході, оскільки вказане рішення має право вирішувати слідчий суддя.

Тому ОСОБА_5 мав дійсно підстави для оскарження постанови слідчого від 02.06. 2015 року про відмову в задоволені клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Але на даний час вказана постанова слідчого від 02.06.2015 року, скасована постановою старшого прокурора Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , тому слідчий суддя не має підстав повторно скасовувати постанову слідчого.

Клопотання ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт слідчий суддя не має можливості розглянути під час розгляду скарги на дії слідчого, оскільки питання заміни запобіжного заходу вирішуються в порядку вимог ст.ст. 200-201 КПК України, а не при розгляді оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності вчинених під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити в задоволені скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 від 02.06. 2015 року про відмову в задоволені клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 29.04.2015 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя