Дата документу 29.04.2015
Справа № 501/501/15-к
Іллічівський міський суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
23 червня 1993 року Білгород-Дністровським окружним судом Одеської області за ст.142 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна (звільнений 07 квітня 1995 року від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий термін 9 місяців 24 дні за постановою Ковельського міського суду Волинської області від 07 квітня 1995 року),
27 травня 1996 року Київським районним судом м.Одеси за ст.142 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна (звільнився 29 листопада 2000 року за відбуттям строку покарання),
26 липня 2001 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.ст.117 ч.1, 142 ч.2 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна (12 липня 2006 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 19 днів за постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 27 червня 2006 року),
07 лютого 2008 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна (звільнений 26 червня 2012 року за відбуттям покарання),
11 грудня 2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі (звільнився 11 червня 2014 року за відбуттям покарання),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 121 ч.2 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Іллічівська Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:
12 квітня 2007 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.186 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 1 рік 6 місяців відповідно до ст.75 КК України,
03 вересня 2008 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
03 серпня 2009 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.ст.186 ч.3 КК, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (звільнився 11 жовтня 2012 року за відбуттям строку покарання),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,
03 вересня 2014 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 , що виник на побутовому ґрунті, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно нанесли йому не менше 20 ударів ногами по тулубу та не менше 6 ударів кулаками в область голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани верхньої губи справа, забиття м`яких тканин обличчя, параорбітальних (навколоочевих) гематом обох очей, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини у вигляді множинних (з другого по десяте) двосторонніх «ординарних» та «подвійних» переламів ребер, ускладнених двостороннім накопиченням крові та повітря у плевральних порожнинах, закритої травми органів черевної порожнини у вигляді розривів правої долі печінки та брижейки худої кишки з внутрішньочеревною кровотечею, а також зачеревної гематоми зліва на рівні лівої нирки.
При цьому поєднана травма у вигляді множинних двосторонніх переламів ребер та розривів правої долі печінки та брижейки тонкої кишки, які супроводжувались клінікою геморагічного і травматичного шоку, належать до тяжких тілесних ушкоджень, а забита рана верхньої губи справа, забиття м`яких тканин обличчя, параорбітальні (навколоочеві) гематоми обох очей, закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку не містять критеріїв небезпеки для життя, за своїм характером і течією призводять до розладу здоров`я на строк більше 6 днів, але не більше 21 дня, і за цим критерієм належать до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Після заподіяння потерпілому ОСОБА_9 зазначених вище тілесних ушкоджень обвинувачені вивели його з будинку та залишили його біля під`їзду на вулиці.
29 січня 2015 року, приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_11 , перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у стані алкогольного сп`яніння, поблизу супермаркету «Копійка», розташованого за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Героїв Сталінграду, 7, з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 , скориставшись неуважністю останнього, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з карману куртки потерпілого його мобільний телефон «LG-D690», вартістю 3500 грн., з сім-картою мобільного оператора «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої були кошти у сумі 20 грн., а також шкіряний чохол, вартістю 200 грн., на загальну суму 3730 грн. Неправомірні дії ОСОБА_11 були виявлені потерпілим, проте обвинувачений з метою відкритого викрадення майна потерпілого, умисно, з корисливих мотивів, продовжував утримувати майно ОСОБА_8 . Після цього потерпілий запропонував обвинуваченому повернути мобільний телефон за грошову винагороду у розмірі 300 грн., на що ОСОБА_11 погодився, однак, скориставшись тим, що потерпілий зайшов за грошима до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_6 , з місця злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, визнав заявлений до нього прокурором цивільний позов та показав суду, що 03 вересня 2014 року, вранці, він перебував у квартирі АДРЕСА_5 . Потім туди ж прийшов ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_14 . Між ним, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник конфлікт, під час якого він та ОСОБА_13 били потерпілого по тілу та у голову, заподіявши йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся. Крім того, 29 січня 2015 року він, після вживання алкогольних напоїв, перебував поблизу супермаркету «Копійка», розташованого на вул.Героїв Сталінграду, в м.Іллічівську, де скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_15 , викрав з карману його куртки мобільний телефон у чохлі. Заєць це помітив, проте він продовжував утримувати мобільний телефон у себе. Потерпілий запропонував йому повернути мобільний телефон за винагороду у розмірі 300 грн., на що він погодився, однак, скориставшись тим, що потерпілий зайшов за грошима до місця свого мешкання, з місця злочину втік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, визнав заявлений до нього прокурором цивільний позов та показав суду, що вранці 03 вересня 2014 року він прийшов до квартири АДРЕСА_5 , де були ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та її співмешканець, пили алкогольні напої. Потім прийшов потерпілий ОСОБА_18 . Між ним, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 виник конфлікт, під час якого він та ОСОБА_16 побили ОСОБА_14 . Били потерпілого по тілу та у голову. Це бачила ОСОБА_17 . Потім він та ОСОБА_16 вивели ОСОБА_14 з будинку та залишили його біля під`їзду. У вчиненому розкаявся.
Дослідивши докази у справі, суд доходить таких висновків.
Винність обвинуваченого ОСОБА_11 у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 , крім його зізнавальних свідчень, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що 29 січня 2015 року, ввечері, він перебував поблизу супермаркету «Копійка», на вул.Героїв Сталінграду, 7, в м.Іллічівську, де до нього підійшов ОСОБА_16 . Скориставшись його неуважністю, обвинувачений викрав з карману його куртки мобільний телефон у чохлі. Він виявив відсутність свого телефону та вимагав повернути його, на що ОСОБА_16 запропонував повернути його майно за винагороду у 300 грн. Він погодився, після чого вони підійшли до місця його мешкання, він зайшов за грошима, а коли повернувся, обвинуваченого вже не було.
Винність ОСОБА_11 підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- протоколом про прийняття заяви потерпілого до міліції про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення (т.2, а.с.28-30),
- довідкою про вартість (т.2, а.с.31), відповідно до якої станом на 29 січня 2015 року вартість мобільного телефону «LG D690» складала 3500 грн., вартість шкіряного чохлу до мобільного телефону «LG D690» складала 200 грн., вартість сім-картки мобільного оператора «МТС» - 10 грн.,
- заявою обвинуваченого, в якій він виклав обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (т.2, а.с.32-33),
- заявою обвинуваченого про добровільну видачу ним працівникам міліції мобільного телефону «LG D690», яким він незаконного заволодів 29 січня 2015 року (т.2, а.с.34),
- протоколом огляду предметів, добровільно виданих ОСОБА_11 : мобільного телефону «LG D690», шкіряного чохолу та сім-картки мобільного оператора «МТС» (т.2, а.с.35-39), долучених до кримінального провадження у якості речових доказів (т.2, а.с.40),
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.2, а.с.41-43), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка 29 січня 2015 року поблизу супермаркету «Копійка», в м.Іллічівську відкрито викрала його майно,
- документами на мобільний телефон «LG D690» (т.2, а.с.45, 46-47).
Винність ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, крім їх зізнавальних свідчень, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що вранці 03 вересня 2014 року у квартирі АДРЕСА_5 , між ним, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 виник конфлікт, під час якого обвинувачені били його руками та ногами по тулубу та кулаками в область голови та у грудину, внаслідок чого йому були заподіянні тілесні ушкодження, від яких він знепритомнів. Свідком цієї була ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_19 показала суду, що 03 вересня 2014 року за місцем її мешкання у квартирі АДРЕСА_5 , між обвинуваченими та потерпілим ОСОБА_14 виникла сварка з приводу боргу останнього, під час якої обвинувачені били потерпілого ногами по тулубу, від чого той знепритомнів.
Винність обвинувачених підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- медичними довідками ДЗ "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України" (т.1, а.с.74, 75), відповідно до яких 03 вересня 2014 року, о 13 годині 20 хвилин, до приймального відділення ДЗ "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України" у непритомному стані надійшов чоловік, віком близько 50 років. Діагноз: «Політравма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітини, множинні перелами ребер справа та зліва, брюшинні кровотечі, гематома в області лівої нирки»,
- протоколом про прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 до міліції про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення (т.1, а.с.76),
- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього (т.1, а.с.77-78), відповідно до якого під час огляду місця події біля одного з під`їздів будинку АДРЕСА_7 виявлено футболку з плямами бурого кольору, та пляму на бетоні біля неї,
- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього (т.1, а.с.80-84), відповідно до якого під час огляду місця події у квартирі АДРЕСА_5 , на наволочці та простирадлі у ліжку однієї з кімнат, а також на лінолеумі біля вхідних дверей у квартиру виявлені плями бурого кольору, крім того, біля вхідних дверей у зазначеній квартирі виявлено фрагмент тканини (футболка) з плямами бурого кольору,
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 (т.1, а.с.86-87), відповідно до якого свідок продемонструвала механізм нанесення обвинуваченими ударів по тілу потерпілого ОСОБА_9 , як вони були заподіяні потерпілому у її присутності 03 вересня 2014 року у квартирі АДРЕСА_5 ,
- висновком судово-медичної експертизи (т.1, а.с.90-91), відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: забита рана верхньої губи справа, забиття м`яких тканин обличчя, параорбітальні (навколоочеві) гематоми обох очей, закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку; закрита травма грудної клітини у вигляді множинних (з другого по десяте) двосторонніх «ординарних» та «подвійних» переламів ребер, ускладнених двостороннім накопиченням крові та повітря у плевральних порожнинах; закрита травма органів черевної порожнини у вигляді розривів правої долі печінки та брижейки худої кишки з внутрішньочеревною кровотечею, а також зачеревною гематомою зліва на рівні лівої нирки. Поєднана травма у вигляді множинних двосторонніх переламів ребер та розривів правої долі печінки та брижейки худої кишки, які супроводжувались клінікою геморагічного та травматичного шоку, належать до тяжких тілесних ушкоджень, а забита рана верхньої губи справа, забиття м`яких тканин обличчя, параорбітальні (навколоочеві) гематоми обох очей, закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку не містять критеріїв небезпеки для життя, за своїм характером і течією призводять до розладу здоров`я на строк більше 6 днів, але не більше 21 дня, і за цим критерієм належать до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я. Усі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження є наслідком дії тупого предмету та могли бути заподіяні 03 вересня 2014 року,
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 (т.1, а.с.105-111), відповідно до якого ОСОБА_11 відтворив обстановку та обставини вчиненого ним спільно з ОСОБА_12 кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своїми умисними діями, що виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.2 КК України.
Крім того, ОСОБА_11 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинувачених, суд встановив, що вони раніше судимі (т.1, а.с.114-116, 118-137, 145-146, 150-151, 154-155, т.2, а.с.54-56, 58-68), не одружені, не працюють, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебувають (т.1, а.с.138, 139, 148, 149, т.2, а.с.74, 75), обвинувачений ОСОБА_11 за місцем мешкання характеризується як особа, щодо якої скарг не надходило (т.1, а.с.144, т.2, а.с.78), обвинувачений ОСОБА_12 за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд визнає рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає їх щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі, стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , крім того, добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_9 завданого збитку (т.2, а.с.26), стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 також його заяву до міліції, в якій обвинувачений добровільно виклав обставини вченого ним злочину, а також добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_8 завданого збитку (т.2, а.с.32-33, 34).
При призначенні обвинуваченим покарання, необхідного та достатнього для їх виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, та вважає, що їм має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 слід призначити, застосувавши ст.70 КК України, оскільки він скоїв декілька злочинів, за які не був засуджений.
За тих самих підстав суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливі лише в ізоляції від суспільства, оскільки вони раніше неодноразово судимі за вчинення тяжких злочинів, однак на шлях виправлення не стали, знову скоїли тяжкий злочин, тому не вбачає підстав для застосування до них ст.75 КК України.
Допитаний в судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_10 показав суду, що потерпілий ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні у ДЗ «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Кошторис витрат та інші матеріали, пов`язані з лікуванням потерпілого, він передав до прокуратури м.Іллічівська Одеської області, цивільний позов прокурора підтримав, просив його задовольнити.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07 липня 1995 року у кримінальному провадженні відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду.
Обвинувачені визнали заявлений до них прокурором цивільний позов і не оспорювали його розмір, іншими учасниками судового провадження розмір цивільного позову також не оспорювався.
Розмір позову підтверджується кошторисом витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 (т.1, а.с.55-59).
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України суд у випадку задоволення цивільного позову за відповідним клопотанням може вирішити питання про накладення арешту на майно обвинуваченого для забезпечення цивільного позову, якщо таких заходів не було вжито раніше.
За таких обставин цивільний позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України,
Визнати ОСОБА_12 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_11 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання:
за ст.121 ч.2 КК України 7 років позбавлення волі,
за ст.186 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання шляхом часткового складання призначених покарань - 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислювати з 04 березня 2015 року з моменту його затримання (т.2, а.с.81-86, 87-89).
Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 обчислювати з 29 квітня 2015 року.
Речові докази: мобільний телефон, шкіряний чохол, сім-картку (т.2, а.с.40), передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (т.2, а.с.48), - залишити йому.
Процесуальні витрати у розмірі 884,52 грн., пов`язані із залученням експерта, стягнути з обвинувачених на користь держави в частковому порядку, по 442,26 грн., з кожного.
Для забезпечення цивільного позову накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно обвинувачених.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя