Справа № 199/3707/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року червня місяця 2 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000193 від 31.01.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , не працюючого, маючого неповну середню освіту, цивільний шлюб, раніше судимого:

1). 06.05.2009року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.1ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі; звільнився 12.03.2009року за відбуттям строку покарання;

2). 07.04.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1року позбавлення волі; звільнився 06.10.2011року за відбуттям строку покарання,

3). 28.05.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2років позбавлення волі; звільнився 16.08.2013року на підставі ст.81 КК України умовно достроково на 7 місяців 6 днів,-

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 на початку січня 2015 року (більш точнішої дати під час досудового слідства встановити не надалося можливим) приблизно о 07-00 годині, маючи корисливий злочинний намір, направлений на заволодіння автомобілем марки «Москвич-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився біля магазину «АТБ», який розташований за адресою: пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську, де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 і запропонував останньому поїхати з ним та забрати автомобіль, при цьому кому він належить та який саме автомобіль він не пояснив, та повідомив що автомобіль знаходиться на ж/м «Фрунзенський» у дворі будинку №16 по вул. Замполіта Біляєва в м. Дніпропетровську. ОСОБА_6 погодився та вони відразу направилися на вул. Замполіта Бідяєва №16 в м. Дніпропетровську. В той же самий день вони приїхали до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 попросив ОСОБА_6 залишитись стояти біля стоянки, а сам підійшов до автомобілю марки «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на гр. ОСОБА_7 та знаходився згідно довіреності від 20.08.2013 року у постійному володінні потерпілого ОСОБА_5 та, маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем, реалізуючи свій злочинний намір, скоюючи кримінальне правопорушення повторно, підійшов до автомобіля марки «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та за допомогою ключа від поштової скриньки, який знаходився в його кармані, ОСОБА_3 відкрив замок водійської двері і проник до салону вказаного автомобілю. Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись в салоні автомобіля марки «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сів за кермо зазначеного автомобіля та за допомогою вищевказаного ключа від поштової скриньки завів двигун, під`їхав до місця, де стояв ОСОБА_6 та запропонував його сісти у автомобіль, при цьому не пояснюючи кому він належить. Останній погодився і сів до зазначеного автомобілю та разом з ОСОБА_3 зник з місця скоєного злочину. Таким чином, ОСОБА_3 , скоюючи кримінальне правопорушення повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 1798-15 від 27.04.2015 року спричинив матеріальний збиток потерпілому в сумі 4 488грн. 12 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він в січні 2015 року в ранковий час знаходився біля магазину «АТБ», який розташований за адресою: пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську. Біля магазину «АТБ» він зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , якому запропонував поїхати з ним та забрати автомобіль, при цьому, що це за автомобіль, нічого не розказував. Вони разом поїхали на ж/м «Фрунзенський». Приїхавши до будинку № 16 по вул. Замполіта Біляєва в м.Дніпропетровську, він попросив ОСОБА_6 залишитись стояти біля стоянки, а сам підійшов до автомобілю марки «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він раніше на початку 2015 року побачив та вирішив їм заволодіти, оскільки у нього у неробочому стані знаходився точно такий «Москвич-412» і він за рахунок побаченого хотів відремонтувати свій. ОСОБА_6 сказав, щоб той стояв біля стоянки, а сам підійшов до автомобіля «Москвич 412». За допомогою ключа від поштової скриньки відкрив замок водійської двері, сів за кермо, за допомогою вищевказаного ключа завів двигун і разом з ОСОБА_6 на автомобілі зникли з місця скоєного злочину. ОСОБА_6 знав проте, що він незаконно заволодів автомобілем. Автомобіль «Москвич -412» сховав у своєму гаражі. Деякий час користувався ним і одного разу, коли їхав в машині закінчився бензин та він залишив машину на пр. Правди, звідки в подальшому її забрали та повернули потерпілому. В скоєному кається.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що він 31.01.2015 року біля 09-30 години повинен був відвести дружину та дитину на УЗІ, вийшов на вулицю та побачив, що машини в дворі за адресою: АДРЕСА_3 немає. Він відразу викликав інспекторів Даі, написав заяву. Автомобіль «Москвич-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить йому на підставі генеральної довіреності. Автомобіль постійно залишав на тому місці відкіля він зник. Коли йому повернули його автомобіль, він був в неробочому стані. В автомобілі було неробоче зчеплення, знятий спідометр, автомагнітола, відсутній навігатор, акумулятор, фари. Зараз автомобіль він відремонтував. ОСОБА_3 обіцяв, що все, що зняв поверне, але станом на 02.06.2015 року свою обіцянку не виконав. Вважає, що ОСОБА_3 заслуговує покарання, але не дуже суворого.

-протоколом огляду місця події від 31.01.2015року, згідно якого оглянуто ділянку місцевості за адресою вул.. Замполіта Біляєва № 16 в місті Дніпропетровську;
- протоколом огляду від 08.04.2015року, згідно якого оглянуто предмет злочину, а саме: автомобіль марки «Москвіч 412», з д/н НОМЕР_2 , який знаходився за адресою пр. Правди №34 в м. Дніпропетровську;
-протоколом огляду від 28.04.2015 року двох номерних знаків НОМЕР_1 , та двох чіхлів червоно-чорного кольору, добровільно виданих ОСОБА_3 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2015року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 у присутності понятих на місці вчинення злочину, біля будинку № 16 по вул. Замполіта Біляєва в місті Дніпропетровську розповів та показав яким чином він заволодів автомобілем марки «Москвіч 412», д/н НОМЕР_1 , після чого поїхав на вул. Іванівську в місті Дніпропетровську, де в гаражі сховав даний автомобіль;
-протоколом огляду від 24.04.2015 року автомобіля марки «Москвич-412» з речами, які знаходилися в його багажнику та який знаходився за адресою: вул. Новоселівсаька 17 в м.Дніпропетровську.
- сохранною розпискою потерпілого ОСОБА_5 про отримання їм автомобіля марки «Москвіч 412» та двох номерних знаків НОМЕР_1 ;
-речовими доказами;

-висновком судово-психіатричної експертизи №104 від 28.04.2015 року, згідно якого - ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням у період часу, належному до інкримінованому йому діянню, не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час емоційно нестійкий розлад особистості. За своїм психічним станом в даний час випробуваний також може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. У застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

- висновком експерта № 1798-15 від 27.04.2015року, згідно якого за результатами судово-товарознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля « Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 станом на 31.01.2015 року на момент скоєння кримінального правопорушення складає 4488,12 грн. (чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 12 копійок).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України правильно кваліфіковані, як такі, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, якій згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , якій раніше судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: адаптаційни реакції з порушенням емоцій та поведінки, повернення автомобіля потерпілому ОСОБА_5 , але не усунення ним заподіяної шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі без додаткового покарання, тобто без конфіскації всього особисто йому належного майна. Однак, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , визнання ним своєї провини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає можливим застосувати до нього вимоги ст.69КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

По даній кримінальній справі була проведена судово-автотоварознавча експертиза у Дніпропетровському Науково-дослідному інституті судових експертиз, вартість якої складає 492,00 грн.

Згідно ст.124 КПК України суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення експертизи в сумі 492,00грн., які документально підтверджена по справі.

Речові докази вирішуються згідно п. 5) ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання на підставі ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації всього особисто йому належного майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу залишити попередню- домашній арешт .

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речови докази ( постанови СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області від 10.04.2015року) - автомобіль марки «Москвич 412» та державний номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення експертизи в сумі 492 гривні 00 копійок.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку, до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому потерпілому та прокурору.
Суддя: