Провадження № 274/4796/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/61/15
І м е н е м У к р а ї н и
09.06.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . ОСОБА_1
суддів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретарів . . . . . . . . . . ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/4796/14-к про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Броварського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.11.04 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, звільненого 27.06.12 по відбуттю строку покарання,
за ч. 3 ст. 187 КК України,
за участі прокурорів . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілих . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_11 , ОСОБА_12
захисника . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_13
обвинуваченого . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,
У невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою на скоєння розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, а саме майном належного приватному підприємцю ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення розбійного нападу, 29 квітня 2014 року приблизно о 07 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, на автомобілі «Део ланос», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_14 , який про злочинні наміри останніх не знав, приїхали до буд. АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла, та зупинились неподалік, а саме поруч з буд. № 124 по вул. Гайдара в м. Бердичеві.
Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_7 і невстановлена слідством особа переодяглись у військовий камуфляж та взяли з собою з метою залякування невстановлений слідством пристрій, зовні схожий на пістолет, і ніж, вийшли з автомобіля і приблизно о 07 год. 15 хв. 29 квітня 2014 року постукали у вікна та вхідні двері буд. АДРЕСА_2 .
В той час, коли двері будинку відчинив потерпілий ОСОБА_12 , ОСОБА_7 направив схожий на пістолет предмет в голову ОСОБА_12 , погрожуючи таким чином застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та яку ОСОБА_12 сприйняв як реальну. Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_7 спільно з невстановленою слідством особою проникли до буд. АДРЕСА_2 . Після цього, маскуючи обличчя зав`язаними косинками та демонструючи невстановлені слідством предмети, схожі на пістолет і ніж, нападники примусили ОСОБА_12 лягти на підлогу та в подальшому зв`язали його, при цьому виказали вимогу показати місце знаходження грошей в будинку. Не дізнавшись про місце знаходження грошей, ОСОБА_7 з невстановленою слідством особою відкрито заволоділи майном ОСОБА_11 , а саме з шиї ОСОБА_12 зняли золотий ланцюжок 585 проби, вагою 7,9 г, вартістю за 1 г 500 грн., на суму 3950 грн.; золотий хрестик 585 проби, вагою 3,33 г, вартістю за 1 г 500 грн., на суму 1 665 грн.; з безіменного пальця лівої руки зняли золоту каблучку 585 проби, вагою 2,18 г, вартістю за 1 г 500 грн., на суму 1090 грн.; а з кімнати спальні заволоділи золотою каблучкою 585 проби, вагою 4,4 г, вартістю за 1 г 500 грн., на суму 2200 грн.; золотою каблучкою 585 проби, вагою 2,5 г, вартістю за 1 г 500 грн., на суму 1250 грн.; з дитячої кімнати заволоділи фотоапаратом Sony DSC-70, вартістю 1549 грн., та мобільними телефонами Sony Ericsson та Donod, вартістю 100 грн. кожен.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнається винуватим, передбачена ч. 3 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю та показав, що цього злочину він не скоював, ніякої злочинної змови у нього ні з ким не було. Після Великодня 2014 року у п`ятницю, чи суботу, до нього приїхав знайомий на ім`я ОСОБА_15 , з яким вони познайомились, оскільки обоє раніше відбували покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_15 попросив організувати автомобіль, щоб звозити матір на „Гробки. Тоді він звернувся до свого сусіда ОСОБА_16 . Кукшина він лише попросив, а фінансову частину питання обговорювали вже ОСОБА_16 з ОСОБА_15 . Поїхали до місця проживання ОСОБА_15 , в якесь село біля ОСОБА_17 . В автомобілі були він, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , а також ОСОБА_18 . ОСОБА_19 був у нього помічником, який працював за пляшку горілки, він тому допоміг декілька разів і після цього той, будучи вдячним, практично цілодобово був біля нього. В цьому випадку також ОСОБА_20 самостійно поїхав з ним. Приїхали десь ввечері, переночували, а наступного дня ОСОБА_16 повіз матір ОСОБА_15 на Гробки. Він же з ОСОБА_15 та ОСОБА_19 проводили час на річці, рибалили. Коли повернувся ОСОБА_16 , вони всі вчотирьох поїхали до ОСОБА_21 , де жила дівчина ОСОБА_15 . Зустрілись з друзями, відпочивали в розважальних закладах ОСОБА_21 до ранку. Вранці повернулись до ОСОБА_17 . Десь вдень він зустрівся з знайомим „ ОСОБА_22 , з яким мав спільні справи, той віддав йому євро. ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішли до секонд-хенду скуповуватись, а потім сказали, що поїдуть в ОСОБА_21 . Він сказав, що приїхав не для цього та далі займався своїми справами, а хлопці поїхали. Потім вони з „ ОСОБА_22 поїхали за швейною машинкою, на яку була домовленість про купівлю, після чого поїхали до сина „ ОСОБА_22 , який живе на ОСОБА_23 . Далі його проводили до дороги, він сів на маршрутку та поїхав до ОСОБА_24 , а потім на таксі повернувся в Калинівку. Це була десь 21-22 година неділі. Наступного дня були „Гробки, десь після 11 години він пішов на кладовище. Коли здійснював обхід по кладовищу, зустрів ОСОБА_25 , а, коли вже виходили з кладовища - ОСОБА_26 . Вирішили посидіти в ліску біля кладовища, відпочити. Він зателефонував ОСОБА_27 , щоб приєдналась. Також, коли вже відпочивали, він подзвонив ОСОБА_28 , який в той час на нього працював і жив у нього, щоб підійшов. До вечора вп`ятьох були в ліску. Коли почало темніти, пішли по домівках: ОСОБА_29 з ОСОБА_30 в одну сторону, а він, ОСОБА_31 і ОСОБА_32 до нього додому. Коли прийшли, вдома вже були його мати і дядько. Він, ОСОБА_32 і ОСОБА_31 ночували у нього в кімнаті. О 07 год. 30 хв., коли він нібито був в Бердичеві, він спав у себе вдома в Калинівці. Вранці 29 квітня ОСОБА_31 пішов на роботу, в першій половині дня пішла і Іра, ввечері до нього приїхали товариші з Коростеня, ОСОБА_33 і вони продовжили відпочивати. Потім до них приходив ОСОБА_19 , який розповідав, що з ОСОБА_16 щось трапилось, мати ОСОБА_16 вимагала повернення автомобіля, якого ОСОБА_16 десь залишив. Злочин він не скоював, а ОСОБА_19 і ОСОБА_16 дають проти нього показання тому, що є органи в державі, які змушують до цього, та люди, які в цьому зацікавлені. Крім того, у нього з ОСОБА_19 склались неприязні відносини, так як він декілька разів „провчав того фізично, і ОСОБА_19 знає, що як тільки він вийде, то задушить того. Потерпілі його впізнали на слідчій дії тому, що мабуть мають поганий зір, і його впізнати неможливо було, так як його в автомобілі не було.
Будучи допитаною за клопотанням захисту свідок ОСОБА_34 пояснила, що 29 квітня 2014 року вона приїхала в с. Калинівку на «Гробки», які у них відбуваються по понеділкам. На кладовищі зустрілась з ОСОБА_35 , з яким вони були знайомі, але бачились рідко. Домовились піти в ліс «на шашлики». Сходили скупились в магазині. Відпочивали в лісі. В компанії крім неї і Драги ще була дівчина на ім`я ОСОБА_29 та два хлопці - ОСОБА_36 і ОСОБА_31 . Як стемніло, почали збиратись, ОСОБА_37 запропонував залишитись. ОСОБА_29 з ОСОБА_30 пішли в одну сторону, а вона, ОСОБА_37 і ОСОБА_31 пішли до ОСОБА_38 додому. Прийшли приблизно о 22-23 годині. Вдома у Драги була його мати у своїй кімнаті, а також дядько ОСОБА_38 , якого вона бачила, коли той виходив на кухню попити води. До ранку були у Драги, попили чаю, поспілкувались, побули в мережі «Інтернет» та лягли відпочивати. Зранку прокинулись десь о 09 годині, вдома була лише мати ОСОБА_38 . Драга провів її на автобус і вона уїхала з ОСОБА_39 . До 29 квітня вона ночувала у Драги за 2 місяці, а після цього і до затримання ОСОБА_38 , вона у того не ночувала, лише інколи зустрічались. Про те, що ОСОБА_40 затримали, дізналась через 2-3 неділі від односельців. Відразу хотіла дати показання тому, що ОСОБА_40 дуже багато людей хотіли «посадити», але це несправедливо. До міліції не зверталась, чому не знає. Про допит в суді знає від матері ОСОБА_38 , яка повідомила, що потрібно з`явитись і її будуть допитувати, що вона була в той день з ОСОБА_35 . Про день скоєння злочину дізналась лише під час допиту в суді. За ОСОБА_41 може сказати, що той дуже дивна людина, ображав її, а ОСОБА_37 за неї вступився, і навіть, коли вона вже спілкувалась з ОСОБА_35 , ОСОБА_20 їй погрожував.
Допитана за клопотанням захисту свідок ОСОБА_42 пояснила, що влітку 2014 року по їхньому селу Калинівка пішли чутки, що ОСОБА_7 затримали за вчинення якоїсь крадіжки. Вона відразу подумала, що це якась неправда. Десь в травні 2015 року їй прийшла повістка до суду в Бердичів, до цього її не допитували і вона показань не давала. З приводу 28-29 квітня 2014 року може розповісти, що в ці дні у них в селі були „Гробки. ОСОБА_7 , як і всі, був на кладовищі, прийшов разом з ОСОБА_43 та раніше незнайомим їй хлопцем на ім`я ОСОБА_31 , який, як вона зрозуміла приїхав в гості до ОСОБА_7 . Вирішили піти відпочити до лісу на шашлики. В лісі була вона з ОСОБА_44 , і ОСОБА_7 з ОСОБА_45 та ОСОБА_46 . Посиділи до вечора, а близько 23 години розійшлись. Вона з ОСОБА_30 пішли в одну сторону, а ОСОБА_7 з ОСОБА_47 та ОСОБА_46 пішли додому до обвинуваченого. Наступного дня вона ОСОБА_7 не бачила, але десь вдень бачила ОСОБА_48 , яка розповідала, що залишилась ночувати у ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_49 пояснив під час допиту, що з приводу обвинувачення йому відомо, що десь влітку 2014 року до нього додому на АДРЕСА_1 приїжджали працівники міліції з обшуком. Проживає він з сестрою ОСОБА_50 і племінником ОСОБА_7 . Міліціонери пред`явили ордер на обшук і при ньому проводили цей обшук в квартирі. З квартири вилучили якісь медалі, монети, якийсь дріб`язок, біжутерію, а також взуття ОСОБА_51 і його кросівки. Все, що було вилучено, належить племіннику, крім одних кросівок, які належать йому. Під час обшуку працівники міліції складали протокол, який по завершенню він прочитав, там все було записано правильно. Після цього працівники міліції приїжджали ще раз і допитували його про обставини обшуку. Крім того, може повідомити, що пам`ятає обставини 28-29 квітня 2014 року. Так, 20 квітня 2014 року був ОСОБА_52 , і він поїхав з сестрою до матері, щоб поприбирати могилу на «Гробки». Після « ОСОБА_53 » повернулись з сестрою додому 28 квітня близько 17 години. Вдома нікого не було. Приблизно о 21-22 годині додому прийшов ОСОБА_37 з дівчиною на ім`я ОСОБА_32 та хлопцем на ім`я ОСОБА_31 . У Драги постійної дівчини не було, і лише ОСОБА_54 була тією дівчиною, з якою постійно зустрічався ОСОБА_37 останнім часом перед затриманням. Драга, ОСОБА_32 і ОСОБА_31 роздягнулись і пішли у кімнату Драги. Як він зрозумів, вдень вони ходили п`янствувати на природу. Він пішов до себе, а ОСОБА_37 з друзями відпочивали, у них грала музика. Зранку, близько 07 год. 30 хв. 29 квітня він йшов на роботу. У кімнаті Драги було тихо. Драга з ОСОБА_55 і ОСОБА_56 мабуть ночували вдома, так як речі, в яких вони прийшли, висіли на вішалці, і їхнє взуття стояло. До 20-ї години він був на роботі, коли повернувся ОСОБА_38 не було. Прийшов племінник близько 22-24 години. ОСОБА_57 він знає і думає, що з тим щось не в порядку, оскільки того періодично шукає дільничний за якісь провинності. ОСОБА_19 працював з Драгою, займались пошивом, ремонтом одягу, сумок. Свого племінника може охарактеризувати з позитивної сторони, після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_37 займається бізнесом, чуток про те, щоб той знову скоював злочини, по селищу він не чув.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його показання та показання свідків ОСОБА_58 , ОСОБА_42 та ОСОБА_59 , винуватість ОСОБА_7 повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_11 показала, що 29 квітня 2014 року близько 06 год. 45 хв. вони з чоловіком їхали на роботу. Чоловік вигнав автомобіль і зачиняв ворота. Вона стояла на вулиці, чекаючи чоловіка. В цей момент помітила автомобіль, який наближався до них на великій швидкості. З автомобіля голосно лунала музика. Якби не швидкість і не музика, то вона можливо б і не звернула уваги на автомобіль, а так - звернула. Автомобіль був «Ланос», незрозумілого кольору - чи то жовтого, чи горохового. На правих дверцятах автомобіля була вм`ятина. Вікна на дверцятах автомобіля були затонованими, але заднє праве вікно було відчиненим. Проїжджаючи повз них, автомобіль пригальмував, так як необхідно було об`їхати їхній автомобіль. В цей момент вона дивилась на автомобіль, який був за метри 1,5 від неї і їй в очі дивився обвинувачений ОСОБА_37 . Обвинувачений мав коротку зачіску, легку небритість. Наполягає, що бачила в автомобілі саме Драгу тому, що добре того запам`ятала, той має дуже виразливий погляд. Автомобіль поїхав прямо по вулиці, що її здивувало, так як вулиця закінчується тупиком. Вони з чоловіком поїхали, вдома залишались двоє синів. Приблизно о 07 год. 45 хв. їй зателефонував старший син і повідомив, що зв`язаний, а їх пограбували. Вони подзвонили в міліцію і самі швидко поїхали додому. Приїхали раніше працівників міліції. Ворота були відкритими, вхідні двері до будинку - зачиненими. Своїми ключами відчинили двері. Старший син стояв на колінах, руки зв`язані пояском від її халату, речі по будинку розкидані. Вони розв`язали сина, той почав труситись. Син розповів, що спав, прокинувся від стуку у вікна і двері, подумав, що повернулись вони. У вікно побачив чоловіка, який був без маски. Як тільки відкрив замок, двері шарпнули і в будинок увійшло двоє чоловіків, які вже обоє були в масках (балаклавах). Нападники погрожували сину ножем і предметом, схожим на пістолет, вимагаючи розповісти, де знаходиться сейф, гроші, золото. Оскільки у них такого не було, нападники зірвали з сина золотий ланцюжок з хрестиком і зняли золоте кільце. Також в будинку знайшли ще одне золоте кільце і з дитячої кімнати викрали фотоапарат «Соні» та два мобільних телефони: «Соні Еріксон» і ще один, китайський. Гроші нападники не викрадали. Далі нападники сказали синові нікому не дзвонити, бо вернуться, вийшли, зачинили будинок ключем сина, який викинули на газон, та пішли з території домоволодіння. Менший син в цей час був зачинений в кімнаті, двері підперті були столом і дитячим велосипедом. Після нападу вона змушена була лікувати синів, водити до лікаря, молодший син до цього часу боїться навіть вдома. З викраденого їм нічого не повернуто, слідчий показував фото золотих виробів, які вони впізнали як свої, але слідчий сказав, що їх вже здали на утилізацію в ломбарді. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду, підтримує запропоновану прокурором міру покарання. Крім того, на додаткові запитання захисту пояснила, що про автомобіль розповідала під час першого ж її допиту. Що стосується повторного допиту з детальним описом нападника, то коли пройшов тривалий проміжок часу, а міліції нічого не робила, вона самостійно пішла, знайшла слідчого, детально розповіла про обставини, в тому числі і описала нападника, якого запам`ятала. Через деякий час її з сином привезли працівники міліції і проводили впізнання. ЇЇ завели першою, в кабінеті було дуже багато людей, серед яких вона відразу впізнала ОСОБА_7 , запам`ятала, що той був в жилетці. Потім її вивели та спустили по одних сходах, а сина в цей час піднімали по інших сходах та вона не мала можливості поговорити з сином. Потім син їй розповідав, що також впізнав ОСОБА_7 і той сидів не на тому місці. До впізнання фотографій ОСОБА_7 їй не показували, впізнання за фото з нею не проводили.
Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що 29 квітня 2014 року близько 07 години ранку він прокинувся від того, що хтось дуже голосно стукав у вікна і двері. Подумав, що повернулись батьки, щось забувши. У вікно побачив одного раніше невідомого чоловіка, який був з відкритим обличчям і тримав в руках карту. Цим чоловіком був обвинувачений ОСОБА_7 , прізвище якого він дізнався в подальшому. Як тільки він відкрив своїм ключем замок у вхідних дверях будинку, ці двері шарпнув інший чоловік, що, як виявилось, стояв за ними. Обидва нападники забігли до будинку, обидва були в камуфляжній формі, волосся прикрите кепками, і обидва в будинку були в хустинках, що закривали обличчя. До проникнення в будинок ОСОБА_37 був без маски, а інший нападник - в масці. У одного з нападників був пістолет, у іншого - великий ніж. Пістолет здається був у того, що відразу був в масці. Його поклали на підлогу, погрожували вбивством, запитували, де гроші. Він відповідав, що вдома у них грошей немає. Той з нападників, що був з пістолетом, постійно був біля нього, а інший - ходив шукав по кімнатах. Молодшого брата нападники закрили у кімнаті, двері до якої підперли ззовні. Нападники нічого не могли знайти в будинку, забрали лише два неробочі мобільні телефони і цифрову камеру «Соні». Той з нападників, що був з пістолетом, також зняв у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком, а інший - з безіменного пальця золоту каблучку. Нападники йому зв`язали руки пояском від халату, наказали не вставати, не викликати міліцію, сказали, що знають, де він живе, закрили двері його ключем та пішли. Побачивши у вікно, що нападники вийшли з подвір`я, він відчинив брата, але той не зміг розв`язати йому руки. Тоді він на своєму телефоні, який був під подушкою і який нападники не знайшли, зміг носом набрати номер батька та повідомити про напад. Вже після того, як приїхали працівники міліції, в будинку він знайшов карту, яка належала нападникам і яку в подальшому він віддав міліціонерам. До нападу обвинуваченого він не знав і ніколи не бачив. Лише через деякий час його було запрошено з матір`ю на впізнання в міліцію і після того, як він впізнав нападника, йому було повідомлено, що це ОСОБА_37 . Наполягає, що саме ОСОБА_37 здійснив напад на нього 29 квітня 2014 року. В ході нападу він пережив сильний душевний стрес, довго лікувався пив ліки.
З показань свідка ОСОБА_60 вбачається, що 29 квітня 2014 року близько 06 год. 45 хв. він з дружиною їхав на роботу. Він стояв спиною до вулиці, зачиняючи ворота. В цей момент повз них на великій швидкості проїжджав автомобіль «Ланос», брудно-салатового кольору. Автомобіль трохи пригальмував біля них, а потім поїхав далі. У зв`язку з цим він звернув увагу на автомобіль та помітив, як на нього дивиться якийсь чоловік через заднє праве відчинене вікно. Описати лице він не зможе, так як все відбулось дуже швидко, і він не думав, що це знадобиться. Далі вони з дружиною поїхали на роботу, а вдома залишились двоє синів. Приблизно о 07 год. 45 хв. йому подзвонив старший син і повідомив, що їх пограбували. Вони з дружиною відразу поїхали додому. Вхідні двері він відчинив своїм ключем, а ключі сина потім знайшов на газоні. В будинку речі були перевернуті, старший син стояв на колінах в кімнаті, руки зв`язані, був дуже наляканим. Зі слів дітей дізнався, що в двері постукали. Син подумав, що це він повернувся, можливо щось забувши. Син відчинив двері, його заштовхнули всередину будинку. Нападників було двоє в камуфляжній формі. До того як син відчинив двері, один з нападників був без маски, а вже в будинку чоловіки були в масках. Один з нападників був з пістолетом, інший з ножем. Чоловіки питали у сина і шукали в будинку сейф, хоча у них такого ніколи не було. Нападники зняли з сина золотий ланцюжок з хрестиком, в кишені дублянки знайшли і викрали золоте кільце. Також було викрадено два мобільних телефони і фотоапарат. Вони викликали міліцію, він ще віддав слідчому автомобільний атлас, який був в одного з нападників.
Як показав свідок ОСОБА_61 , навесні 2014 року, точне число не пам`ятає, він з Драгою зустрілись з ОСОБА_16 , попросили звозити в Житомир, так як ОСОБА_37 пообіцяв звозити ОСОБА_15 матір на кладовище. Драга раніше відбував покарання в Житомирі і знав, куди їхати. Приїхали в Житомир, ОСОБА_16 повіз матір ОСОБА_15 на кладовище, а вони з Драгою спочатку поїхали до людини, де ОСОБА_37 спілкувався за гроші, а потім поїхали в ОСОБА_21 до друзів ОСОБА_38 , де їм зняли квартиру і вони відпочивали. Під час відпочинку один з друзів ОСОБА_38 почав розповідати про можливість скоєння злочину, де можна добре заробити. А саме розповів за бізнесмена, у якого є 100000 доларів США і 2 кг золота, бізнесмен о 6-7 годині ранку уїжджає з дому і вдома залишаються тільки маленькі діти, та в цей час будинок можна пограбувати. Він подумав, що занадто складно розказують, тому відмовився і сказав ОСОБА_62 , що вони не для цього приїхали. Тоді ОСОБА_37 і його знайомий мешканець м. Житомира, якого називали « ОСОБА_63 » почали щось обговорювати. Два дні побули в Бердичеві, повернулись в Житомир, забрали ОСОБА_16 і знову приїхали в Бердичів. Переночували: ОСОБА_37 з ОСОБА_15 в квартирі, він же з ОСОБА_16 в машині, так як мали зранку їхати. Зранку він прокинувся в автомобілі, в приватному секторі. Кукшин був за кермом, «Бодя» сидів на передньому пасажирському сидінні. Він з Драгою бали на задньому пасажирському сидінні. Драга і «Бодя» переодягались в камуфляж, ОСОБА_16 сильно просив, ледве не плачучим, щоб цього не робили, що автомобіль «засвітився», і по автомобілю їх знайдуть, просив їхати додому. Він також просив ОСОБА_40 не скоювати злочину, казав, що там же маленькі діти, але ОСОБА_37 лише запитав, чи він буде брати участь, на що він відмовився. У хлопців була при собі зброя пістолет Флобер Драги і великий ніж, яким в селі рубають буряки. На вулиці ніби нікого не було, лише якась бабуся з відрами йшла від колодязя. Назви вулиці він не запам`ятав, запам`ятав лише колодязь і саме по ньому потім впізнав місце і показував на місці працівникам міліції обставини злочину. Драга і «Бодя» пішли до будинку жовтого кольору з червоним дахом. Вийшли з двору хвилин через 15-20. Вони їх підібрали і поїхали на ОСОБА_64 . Їхали на автомобілі «Део Ланос», зеленого кольору. По дорозі ОСОБА_37 повідомив, що ніяких 100000 доларів США і 2 кг золота не було. В хаті були двоє дітей, забрали лише два золотих ланцюжка, фотоапарат і два мобільні телефони. Ці речі він особисто бачив, так як ОСОБА_37 показував телефони і фотоапарат, а «Бодя» виймав ланцюжок. Телефони по дорозі викинули. В ОСОБА_24 вони приїхали на зйомку квартиру, ОСОБА_37 віддав викрадені речі валютній проститутці на ім`я ОСОБА_65 чи ОСОБА_66 , щоб збула їх в ломбард. В подальшому ОСОБА_37 дав їм з ОСОБА_16 гроші на дорогу, ОСОБА_16 втік, а через 30 хвилин втік і він. Через 4-5 місяців після цієї події його затримали працівники міліції зі зброєю, на яку у нього не було дозволу, і за це його притягнули до адміністративної відповідальності. Коли привезли в ОСОБА_21 , він почав давати показання. Йому працівники міліції не погрожували, в тому числі і порушенням кримінальної справи за зброю, казали лише, щоб він говорив правду. Показання він давав добровільно, слідчий за ним записував, а він потім читав протокол. Дійсно раніше був наркозалежним, відбував покарання за вбивство і угон, але ці судимості погашені. Працював на Драгу, але не «кіллером» і не тілоохоронцем, а на будівництві. Він говорить в суді правду, нічого не придумуючи, добровільно, а ОСОБА_37 телефонує йому з СІЗО і погрожує, щоб він змінив показання.
Під час допиту в ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 показав, що у нього є автомобіль „Део Ланос, р.н. НОМЕР_1 , який належить його матері, а він ним користується. По паспорту автомобіль зеленого кольору, хоча в дійсності колір якийсь брудно-жовтий. На той час на автомобілі було пошкодження у вигляді вм`ятини на передній правій частині крила і передніх дверцят. 26 квітня 2014 року, це здається була п`ятниця, дату знає, так як це було перед „Гробками - поминальними днями, які відбуваються через тиждень після Великодня, до нього звернувся ОСОБА_7 з проханням з`їздити в Житомир, щоб звозити матір знайомого на „Гробки, а саме матір раніше незнайомого йому хлопця на ім`я ОСОБА_15 , який, як він зрозумів, був другом ОСОБА_7 . Так як він є таксистом і йому запропонували винагороду 600-800 грн., він погодився. В автомобілі, крім нього, їхали ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_67 . Виїхали пізно ввечері, приїхали вночі до ОСОБА_15 , в якесь село під Житомиром. Переночували, а вранці він повіз матір ОСОБА_15 на „Гробки в село, кілометрів за 120 від ОСОБА_17 . Хлопці залишались вдома. Ввечері, коли повернувся, возив хлопців по Житомиру, ті вирішували якісь свої справи, кажучи, куди потрібно їхати. Далі поїхали до ОСОБА_21 , де він також возив по різним місцям. Ночував він в автомобілі. Вранці повернулись до ОСОБА_17 , продовжував возити ОСОБА_7 по його справам, возив до якогось знайомого. Потім знову поїхали до ОСОБА_21 , там була якась квартира. Прокинувшись рано вранці, мали їхати додому, але ОСОБА_7 сказав, що ще потрібно з`їздити в одне місце. Поїхали в якийсь приватний сектор. Дорогу показував ОСОБА_15 , який сидів на передньому пасажирському сидінні. За ОСОБА_15 на задньому пасажирському сидінні був ОСОБА_7 , а ОСОБА_20 сидів за водійським сидінням. Це було між 7 та 8-ю годиною ранку. Зупинились в кінці вулиці, коли їхали інших автомобілів не було, лише здається проїжджали повз якийсь джип. Людей також не було, лише якась жіночка вийшла та зайшла на подвір`я. Богдан з ОСОБА_7 переодягнулись в камуфляжну форму, одягнули кепки та пішли по вулиці. ОСОБА_20 залишався в машині. Навіщо хлопці переодягались та куди пішли, не цікавився. Хвилин 10-15-20 хлопців не було, а коли вийшли на вулицю, він під`їхав до них та вони поїхали до ОСОБА_24 через Білу Церкву. По дорозі хлопці переодягнулись назад. Коли приїхали в ОСОБА_64 , поїхали на якусь квартиру. Зустріли раніше незнайому йому дівчину на ім`я ОСОБА_65 . Далі він їздив по ОСОБА_24 з цією дівчиною в місця, куди та вказувала. Це було десь під обід. Дівчина виходила, заходила, потім повернулись до квартири. Вже в ОСОБА_24 в багажнику він побачив ніж, довжиною 30-40 см та перелякався. Приблизно о 15-17 годині ОСОБА_7 забрав у нього ключі від автомобіля, він хотів їхати додому, але хлопці його не пускали. Хлопці щось між собою тихенько обговорювали, а далі зібрались, забрали сумку з камуфляжем та пішли. Він сильно перелякався та втік, залишивши машину. Дні через два звернувся з заявою до міліції, що повернути автомобіль і автомобіль йому повернули. Наполягає, що ОСОБА_7 був з ними в автомобілі, переодягався в камуфляж, був на квартирі з дівчиною ОСОБА_68 . На запитання обвинуваченого про те, що вони купували йому речі, відповів, що дійсно обвинувачений давав йому 100 грн., за які в „секонд-хенді, він купив собі річ, але перед цим, коли закінчився бензин він давав своїх 100 грн. на заправку, а так ОСОБА_7 хоча і обіцяв, але не розрахувався, лише давав гроші на заправку бензину, в той час як хлопці в Житомирі дійсно скуповувались. Показання він дає добровільно, тиску на нього не було, раніше він до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, йому не погрожували порушенням щодо нього кримінальної справи. Дійсно він брав участь у проведенні слідчої дії в Бердичеві, а саме виїхали з відділу міліції і він шукав місця в Бердичеві, де вони були з ОСОБА_35 та іншими хлопцями, находили, він показував, а працівники міліції фотографували.
Будучи допитаною в залі суду свідок ОСОБА_69 пояснила, що якось на мобільний телефон їй подзвонив незнайомий чоловік, який сказав, що необхідно прийти до міліції. Коли прийшла до міліції в м. Житомирі, її запитали, чи здавала вона на свій паспорт ювелірні вироби в ломбард, показали фото золотих предметів. Ці предмети вона впізнала, так як дійсно здавала їх до ломбарду в м. Києві. А саме 29 квітня 2014 року їй зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_15 , прізвище не знає. ОСОБА_15 знає років з 15-16, познайомились в парку Гагаріна в м. Житомирі та підтримували стосунки, доки ОСОБА_15 не потрапив до в`язниці. В подальшому вона виїхала до міста Києва, де знімала квартиру, і випадково зустріла ОСОБА_15 , який, як виявилось, знімав квартиру неподалік від неї. Інколи спілкувались, гостювали один в одного. При дзвінку ОСОБА_15 сказав, що потрібно зустрітись. Під`їхав на автомобілі «Део Ланос» оливкового кольору. За кермом був раніше незнайомий їй чоловік, прикмет якого вона не запам`ятала та описати не зможе. На цьому автомобілі вони поїхали до будинку, в якому жив ОСОБА_15 , десь по АДРЕСА_3 . Поблизу будинку на лавці сидів знайомий ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_70 , якого вона до цього бачила 1-2 рази, фамілії не знає і тому не може сказати, чи то був ОСОБА_19 . Піднялись до квартири, ОСОБА_15 попросив здати золоті вироби до ломбарду на її паспорт. Де взялось золото, ОСОБА_15 не розповідав, але вона так зрозуміла, що вночі з 28 на 29 квітня ОСОБА_15 з ОСОБА_71 відпочивали у нічному клубі в Житомирі з дівчатами і після цього у них з`явилось золото. Вона погодилась, на « ОСОБА_72 » з водієм під`їхали до ломбарду «Скарбниця» на ОСОБА_73 , де вона здала отримані від ОСОБА_15 золоті ланцюжок, хрестик і кільце. За ці речі їй дали близько 4000 грн., повернулись до ОСОБА_15 і вона віддала тому гроші. Після цього вона поїхала з ОСОБА_24 до сестри на день народження у ОСОБА_74 . Драгу вона ніколи до цього не бачила, та не знає, на квартирі, де вона отримувала золото, обвинуваченого не було. На досудовому розслідуванні давала показання, що золото їй передавав ОСОБА_37 тому, що на неї тиснув слідчий, використовуючи її сімейний стан і загрозу позбавлення батьківських прав щодо дитини.
Крім того, винуватість ОСОБА_7 також підтверджується:
даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.04.14, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_11 заявила, що 29.04.14 двоє невідомих осіб, проникши до будинку АДРЕСА_2 , викрали золоті вироби та фотоапарат (т. 1, а.п. 8);
2) даними протоколу огляду місця події від 29.04.14 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду зафіксовано порушення обстановки (речі розкидані по всьому будинку), виявлено та вилучено фрагмент сліду взуття, запаховий слід, три сліди тканини (т. 1, а.п. 10-25);
3) даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 06.05.14 та безпосередньо цим речовим доказом, а саме картою автомобільних доріг України, яку потерпілий ОСОБА_12 відшукав вдома серед розкиданих речей і яку тримав в руках обвинувачений ОСОБА_7 (т. 1, а.п. 64);
4) даними протоколу обшуку від 04.06.14, при проведенні якого у відділенні № 41 ломбарду ПТ „Заставне Товариство „Скарбниця за адресою: м. Київ, вул. Г.Юри, 11, вилучено чотири договори ломбарду з ОСОБА_75 від 29.04.14, відповідно до яких ОСОБА_75 здала до ломбарду золоті перстень з камінцем, каблучку з камінцем, хрестик, ланцюг; фото з зображенням золотих ланцюжка, хрестика, каблучки та персня; акт-відомість щодо переміщення предметів застави відділення № 41 до центрального сховища, а також довідку ломбарду про звернення ОСОБА_75 (т. 1, а.п. 71-72);
5) даними протоколу огляду предметів, в подальшому визнаних речовими доказами, від 05.06.14, а саме вилучених під час обшуку 04.06.14 документів (т. 1, а.п. 73);
6) безпосередньо договорами ломбарду ПТ „Заставне Товариство „Скарбниця з ОСОБА_75 від 29.04.14, відповідно до яких ОСОБА_75 о 12 год. 17 хв. здала до відділення ломбарду № 41 по вул. Гната Юри, 11 в м. Києві золоті перстень з камінцем, каблучку з камінцем, хрестика, ланцюг, за що отримала 4000 грн. 00 коп.; фото з зображенням золотих ланцюжка, хрестика, каблучки та персня, які відповідають опису викрадених у потерпілих речей; актом-відомістю № 1 666 від 27.05.14 на внутрішнє переміщення предметів застави відділення № 41 до центрального сховища за вказаними вище договорами; довідкою ломбарду ПТ „Заставне Товариство „Скарбниця, згідно з якою ОСОБА_75 29.04.14 дійсно зверталась до ломбардного відділення в м. Києві по вул. Гната Юри, 11 з приводу закладу майна, а саме золотих ланцюга, хрестика, каблучки за камінцем та персня з камінцем, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_75 договірних зобов`язань на предмети було звернено стягнення та передано на реалізацію (т. 1, а.п. 75-81);
7) даними протоколу огляду місця події від 20.06.14 з ілюстративною таблицею до нього, в ході якого за участі свідка ОСОБА_14 оглянуто автомобіль „Део Ланос, р.н. НОМЕР_1 , брудно-зеленого кольору, з пошкодженням на передніх пасажирських дверцятах, на якому до місця скоєння злочину прибули ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа (т. 1, а.п. 100-102);
8) даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.14, під час якого свідок ОСОБА_14 серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох фотознімків впізнав фото з зображенням Карини, якій ОСОБА_7 та Богдан передали золото в Києві 29.04.14 - ОСОБА_75 (т. 1, а.п. 103);
9) даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.06.14 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_14 розповів та місцевості показав, де саме розташовувався будинок з квартирою, в якій ночували в ніч з 28 на 29 квітня 2014 року (вул. Руська, 18 м. Бердичева); як вони рухались за вказівками хлопців по Бердичеву після 06 год. ранку (назви вулиці свідок не знав і вони були встановлені в ході слідчої дії): виїхали на вул. Житомирську, далі з неї повернули на вул. Вінницьку, проїхавши перехрестя з вул. Фрунзе, поїхали прямо по вул. Волочаївській, повернули праворуч на вул. Трудову, потім - ліворуч на вул. Гайдара, доїхали до кінця вулиці і зупинились біля будинку № 124; далі в автомобілі ОСОБА_7 та ОСОБА_15 переодягнулись, вийшли з автомобіля та направились по вул. Гайдара, куди саме заходили свідок не бачив з автомобіля (т. 1, а.п. 109-112). Дані протоколу про час, місце скоєння злочину, рух автомобіля відповідають показанням потерпілих, свідків, даним протоколу огляду місця події від 29.04.14 та іншим матеріалам провадження;
10) даними протоколу обшуку від 03.07.14 з фототаблицею до нього, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, в тому числі суху рослинну масу зеленого кольору, обрізок пластикової пляшки, ніж, металеві предмети, схожі на відмички, об`єкти, схожі на патрони та гільзи (т. 1, а.п. 129-143);
11) даними висновку судової балістичної експертизи № 1/861 від 15.08.14, відповідно до якого, серед іншого, надані на дослідження вилучені 03.07.14 під час проведення обушуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 сім об`єктів, схожих на патрони та чотири об`єкта, схожих на гільзи є: 3 об`єкти - довгими патронами Флобера, 4 об`єкти - короткими патронами Флобера, які не є боєприпасами, а 4 об`єкти - стріляними гільзами від довгих патронів Флобера, що підтверджує наявність у ОСОБА_7 такого пристрою, а
12) даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.07.14, в ході якого потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй чотирьох чоловіків впізнала ОСОБА_7 , як такого, що вона бачила в автомобілі поруч зі своїм будинком 29 квітня 2014 року (т. 1, а.п. 192-193);
13) даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.07.14, який був проведений відразу по закінченню попереднього впізнання о 21 год. 10 хв., ОСОБА_7 змінив своє місце розташування серед чоловіків, що пред`являються для впізнання, і відповідно потерпілий ОСОБА_12 ніяким чином не міг знати про розташування ОСОБА_7 , однак серед пред`явлених йому чотирьох чоловіків впізнав саме ОСОБА_7 , як такого, що здійснив на нього напад за місцем проживання 29 квітня 2014 року (т. 1, а.п. 194-195);
14) даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.14, під час якого свідок ОСОБА_76 серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох фотознімків впізнав фото з зображенням Карини, якій на квартирі в Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_15 передали золоті вироби - ОСОБА_75 (т. 1, а.п. 199);
15) даними довідки ДП „САВ-ІР, згідно з якою станом на 29.04.14 вартість бувшого у використанні фотоапарату Sony DSC-70 складала 1549 грн. (т. 1, а.п. 56);
16) даними довідки ФОП ОСОБА_77 , згідно з якою станом на 29.04.14 вартість 1 г золота 585 проби складала 500 грн. (т. 1, а.п. 57);
17) даними довідки магазину „Люцина від 12.05.14, відповідно до якої станом на 29.04.14 вартість бувших у використанні, непрацюючих мобільних телефонів Sony Ericsson та Donod могла становити 100 грн. кожен (т. 1, а.п. 58).
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не причетний до скоєння злочину, на час скоєння злочину перебував вдома в с. Калинівка, суд розцінює як захисну позицію та намір уникнути відповідальності. Так, проаналізувавши докази в їх сукупності, зокрема показання потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_78 , ОСОБА_14 , протоколи огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання, проведення слідчого експерименту, суд вбачає, що ОСОБА_7 брав участь у вчиненні злочину. Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в залі суду наполягли, що саме обвинувачений ОСОБА_7 був на місці події та здійснював напад на потерпілого у будинку. Доводи обвинуваченого, що потерпілі його оговорюють та дають неправдиві показання, суд не приймає до уваги, оскільки з самого початку досудового розслідування потерпіла відразу зазначала на перебування на місці події автомобіля, в якому вона бачила обвинуваченого, дала показання з детальним описом обвинуваченого за декілька тижнів до впізнання, як і потерпілий, ці показання протягом всього часу досудового розслідування та судового розгляду не змінювались. Про ґрунтовність показань потерпілих в цій частині свідчать і дані протоколів пред`явлення особи для впізнання, при проведенні яких потерпілі чітко вказали на ОСОБА_7 , як на особу, що скоїла напад. Показання потерпілих підтверджуються двома з трьох осіб, які перебували з ОСОБА_7 в автомобілі перед скоєнням злочину, в той час як третя особа перебуває в розшуку, тобто фактично всі дійові особи на момент скоєння злочину одноголосно вказують, що це саме ОСОБА_7 брав участь у скоєнні злочину.
Доводи захисту про визнання недопустимими доказами протоколів пред`явлення для впізнання ОСОБА_7 потерпілим, оскільки ці слідчі дії проводились в один день, ОСОБА_7 був одягнутий в жилетку і відрізнявся таким чином від інших осіб, суд відкидає, оскільки дані протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03.07.14 за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 були отримані в порядку, встановленому у ст. 228 КПК України і вимоги закону при проведенні слідчої дії були дотримані: у потерпілих попередньо, як і задовго до цього (20.06.14) було опитано про зовнішній вигляд, прикмети, до слідчої дії особи не показували, сама процедура слідчої дії повністю дотримана в тому числі і щодо вибору ОСОБА_7 місця, форми одягу, особа, яка підлягала впізнанню була пред`явлена разом з трьома іншими особами тієї ж статті, які не мали різких відмінностей, особа впізнавалась за прикметами обличчя, оскільки саме цю ділянку тіла бачили потерпілі, потерпілі в період між проведенням слідчих дій між собою не спілкувались та ОСОБА_7 скористався можливістю змінити місце розташування та форму одягу. Наведене вказує на допустимість та достовірність зібраних доказів.
Доводи захисту про визнання недопустимим як доказу показань свідка ОСОБА_78 суд також не приймає до уваги, оскільки допит свідка в ході судового розгляду проведено в порядку, встановленому КПК України, без порушень вимог закону. Оцінюючи достовірність показань цього свідка, про що власне і просив захист, вказуючи підставами недопустимості показань свідка, оскільки той раніше судимий, в тому числі за вбивство, судимості не погашені, а його показання в суді практично відповідають показанням, наданим на досудовому розслідуванні, і в той же час мають розбіжності з показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_75 , суд враховує, що судимості ОСОБА_78 не стосувались засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що б підтверджували саме нечесність свідка. Показання свідка узгоджуються з іншими дослідженими у провадженні доказами, в тому числі і висновком судової експертизи, є послідовними, логічними та незмінними, що вказує на їх правдивість. Попередня судимість особи, згадування нею обставин такої значної події, ніяким чином не може свідчить про неправдивість показань свідка. В той же час показання свідків ОСОБА_78 , ОСОБА_14 та ОСОБА_75 дійсно мають розбіжності в деталях, що є цілком зрозумілим, враховуючи проміжок часу, що минув з часу події. Про головні обставини обвинувачення перебування на місці події у час скоєння злочину ОСОБА_7 , переодягання його в камуфляжну форму перед та після скоєння злочину, рух до місця збуту викраденого майна тощо, свідки дають послідовні узгоджені показання. Посилання захисту на зміну показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_75 , суд оцінює з врахування ролі обвинуваченого ОСОБА_7 у злочині та його статусу по відношенню як до цих свідків, так і до решти допитаних осіб - обвинувачений і сам підтверджує свою домінуючу позицію та вплив на свідків, наявність у свідків підстав для побоювання обвинуваченого, і відповідно намагання якого менше давати показань особисто проти того, хоча і повна детальна розповідь про інші обставини, яка повністю відповідає обставинам обвинувачення.
Показання свідків ОСОБА_79 , ОСОБА_42 , ОСОБА_59 щодо перебування ОСОБА_7 на час вчинення злочину в с. Калинівка Київської області суд не приймає до уваги, оскільки вказані особи, з їх слів, є близькими обвинуваченого, та суд розцінює ці показання як такі, що надані з метою уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності. При цьому суд враховує, що показання цих свідків з`явились лише через рік після подій, суперечать не лише дослідженим доказам, але й показанням самого обвинуваченого, та суперечать одні одним. Зокрема, свідок ОСОБА_80 вказує, що в день скоєння злочину вона прокинулась вдома у ОСОБА_7 той її провів на автобус і вона поїхали з Калинівки, водночас свідок ОСОБА_42 зазначає, що 29.04.14, в день скоєння злочину, в обідню пору вона бачилась зі ОСОБА_81 без ОСОБА_7 і та розповідала, що залишилась ночувати у ОСОБА_7 , свідки та обвинувачений по різному описують час та обставини зустрічі 28 квітня тощо.
Також на неправдивість показань обвинуваченого щодо алібі вказує і його клопотання при завершенні досудового розслідування, в якому ОСОБА_7 вказує, що з 28 на 29 квітня з ним були ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , їхні діти ОСОБА_84 та ОСОБА_85 , ОСОБА_86 і товариші з Коростеня, в той час як допитані за клопотанням ж захисту свідки ОСОБА_80 , ОСОБА_42 зазначають, що з ОСОБА_7 ввечері 28.04.14 та вночі 29.04.14 були лише вони і ОСОБА_31 . Наведене вказує на намагання ОСОБА_7 створити собі алібі будь-яким шляхом, в тому числі і з залученням рідних, близьких товаришів, осіб, з якими він разом відбував покарання у виді позбавлення волі.
За доводами захисту про недоведеність винуватості обвинуваченого, оскільки у провадженні відсутні висновки експертиз, які б підтверджували перебування на місці події ОСОБА_7 , судом враховується, що відповідно до висновків експертиз, досліджених в ході судового розгляду дійсно у них відсутні дані, які підтверджували чи спростовували обставини обвинувачення і тому ці висновки не покладались в основу вироку. У висновках експертами надавалась оцінка лише тим слідам, які були вилучені, а враховуючи сліди, що були вилучені під час огляду місця події, а саме лише сліди тканини і дише фрагмент низу взуття, експерти не могли надати достовірні дані. Разом з тим сама по собі відсутність висновків експертиз, що б підтверджували обставини обвинувачення ще не може слугувати підставою для винесення виправдувального вироку, судом оцінюється вся сукупність досліджених доказів.
Враховуючи наведене, оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій та поєднаний з проникненням у житло.
Обставин, що пом`якшували чи обтяжували б покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд не встановив.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 5 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, є особливо тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за скоєння розбою з проникненням у житло повторно, за місцем попереднього відбування покарання у виді позбавлення волі характеризувався негативно, як такий, що не став на шлях виправлення, та після звільнення з місць позбавлення волі залишається небезпечним для суспільства, за час відбування покарання не мав жодного заохочення, мав 73 стягнення, за місцем проживання характеризується посередньо, веде нестабільний спосіб життя, від дільничного інспектора міліції неодноразово надходили скарги на його поведінку, є приватним підприємцем.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення корисних злочинів, санкції кримінального закону, суд приходить висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд враховує, що обвинувачений після звільнення з місць позбавлення волі за розбій, пов`язаний з проникненням до житла, протягом невеликого проміжку часу знову вчинив розбій, поєднаний з проникненням до житла, після відбування покарання у місцях позбавлення волі, звідки звільнився залишаючись небезпечним для суспільства, продовжував характеризуватись як особа, на яку систематично надходять скарги, тобто процес ресоціалізації не був завершений, не лише не розкаявся у вчиненому, а навпаки намагався уникнути кримінальної відповідальності, надаючи неправдиві показання, незважаючи на неодноразові наполягання потерпілої та потерпілого, які впізнали обвинуваченого, вибачення у тих не попросив, збитки не відшкодував. Також при визначенні строку покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки та характер скоєного злочину серед білого дня скоєно проникнення до будинку, де перебували діти 5 та 19 річного віку, щодо яких застосовувались погрози ножем та предметом, схожим на пістолет, і такі дії викликають відчуття незахищеності не лише у власному будинку і не лише потерпілих у цьому злочині. Саме тому суд призначає покарання ОСОБА_7 не на мінімальний строк покарання, визначений у санкції статті. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 щодо стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки доведений в ході судового розгляду дослідженими доказами разом із обвинуваченням. Крім того, суд також повністю задовольняє цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 в розмірі 6000 грн. та частково задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого, враховує характер та обсяг душевних страждань потерпілого, яка пережив душевні страждання, пов`язані з погрозами життю і здоров`ю при заволодінні майном у власному помешканні, сім`я змушена була витратити зусилля на відновлення попереднього стану потерпілого. При цьому суд враховує характер вчинених у відношенні потерпілої злочинних дій, які не пов`язані безпосередньо заподіянням моральної шкоди їй як особистості, а виключно у відношенні до її майна. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із розміру позовних вимог, заподіяної матеріальної шкоди, характеру суспільно небезпечних дій, а також засад розумності та справедливості, враховуючи майновий стан обвинуваченого, і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, що передувала скоєнню злочину, а саме те, що ОСОБА_7 , відбувши покарання за попереднім вироком, протягом невеликого проміжку часу знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного йому особистого майна.
Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 обчислювати з 09 червня 2015 року.
Зарахувати ОСОБА_7 до строку відбування покарання час тримання його під вартою з 03 липня 2014 року до 09 червня 2015 року у відповідності день тримання під вартою одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 (ід.н. НОМЕР_2 ) на користь потерпілого ОСОБА_12 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: карту автомобільних доріг України, чотири договори ломбарду ПТ „Заставне Товариство „Скарбниця з ОСОБА_75 від 29.04.14, фото з зображенням золотих ланцюжка, хрестика, каблучки та персня, акт-відомість щодо переміщення предметів застави відділення № 41 до центрального сховища, довідку ломбарду про звернення ОСОБА_75 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження (т. 1, а.п. 65) - залишити в матеріалах кримінального провадження; два 9мм (9х18мм) патрони до пістолетів Макарова і Стечкіна, одну стріляну гільза від пістолетного патрону „Терен-3 з гумовою кулею калібру 9мм Р.А., три довгих патрони Флобера кільцевого запалювання калібру 4мм, чотири коротких патрони Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм, чотири стріляних гільзи від довгих патронів Флобера кільцевого запалювання калібру 4мм, які залишено на зберіганні в камері схову при Бердичівському МВ УМВС України в Житомирській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 (ід.н. НОМЕР_2 ) на користь держави 835 грн. 38 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області трьох судових трасологічних експертиз, 491 грн. 92 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судової балістичної експертизи, та 294 грн. 84 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судової експертизи холодної зброї.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 12.08.14 на майно ОСОБА_7 , а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_4 ; мобільний телефон „Самсунг, імеі НОМЕР_3 ; мобільний телефон „Нокіа, імеі 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 ; мобільний телефон „Нокіа, імеі НОМЕР_6 ; мобільний телефон „Соні Еріксон, імеі НОМЕР_7 ; мобільний телефон „Нокіа, імеі НОМЕР_8 , з сім карткою Київстар; флеш карту 12 GB; флеш карту „sandisk; флеш карту „sony, 2GB; магнітолу „MVATERY та панель до магнітоли Pioner - не скасовувати.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3