Справа №
року місто Івано-Франківськ
міський суд Івано-Франківської області
головуючого - судді Поповича С. С.
секретаря Черкес У. О.
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця м. Львів,
проживаєАДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не
одруженого, не працює, раніше не судимого,
Підсудний
вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), поєднану з проникненням у
вчинено за наступних обставин.
28 жовтня 2004 року приблизно о 10 год. 30 хв. підсудний ОСОБА_1 прийшов до
гуртожитку АДРЕСА_2, де на той час проживав у кімнаті блоку 912 „б”, навчаючись
у медичній академії. Знаходячись у вказаному гуртожитку, діючи з корисливих
спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна підсудний за допомогою
ключа відкрив вхідні двері кімнати блоку 912 "а", що по сусідству з
кімнатою у якій жив він та проник в
середину тієї кімнати, де зі стола таємно викрав золотий ланцюжок ручної роботи
ОСОБА_2., чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму. З
викраденим підсудний з місця вчинення злочину скрився.
В судовому засіданні підсудний свою
вину у вказаному вище не визнав та пояснив, що даного злочину не вчиняв, хоч і
не заперечив того факту, що разом зі свідком ОСОБА_3. у той день та час заходив
у приміщення гуртожитку та у кімнату „б” блоку 912, а визнання своєї вини в
такому при проведенні досудового слідства пояснив моральним та іншим на нього
тиском. При цьому пояснив, що підписав він визнання щоб скоріше вийти з
міліції, переживав, що його виключать з академії. На даний час він взяв у
медакадемії академвідпустку. В той же час просить у випадку визнання його
винним не карати його суворо.
Проте, незважаючи на невизнання вини
самим підсудним вона повністю підтверджується як показами самого підсудного
даними ним в ході досудового слідства так і показами потерпілого, свідків та
іншими матеріалами справи.
Так, будучи допитаний в ході
досудового слідства в якості підозрюваного 02 листопада 2004 року підсудний
свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та пояснив, що 28 жовтня
2004 року він на заняття в медичну академію не поїхав. Цього ж дня він біля 10-тої
години приїхав в місто Івано-Франківськ, де зустрів свого знайомого на ім'я
ОСОБА_3та запропонував останньому щоб він пішов разом з ним забрати речі, які
знаходяться в гуртожитку медичної академії, що АДРЕСА_2. З собою мав велику
спортивну сумку. Підійшовши до вказаного гуртожитку вони піднялись на 9-й
поверх та зайшли в блок 912. Він відкрив вхідні двері блоку та разом зі своїм
товаришем зайшли всередину. Товариш залишився чекати в коридорі блоку, а він
пройшов до кімнати "б", де відкрив вхідні двері. Знаходячись
всередині кімнати "б" блоку 912 взяв свої речі та вийшовши за собою
зачинив вхідні двері не ключ. А так вирішив зайти в кімнату "а"
вказаного блоку, для чого за допомогою ключа відкрив вхідні двері кімнати
"а" та зайшов всередину, де на столі побачив золотий ланцюжок, який
вирішив викрасти. Взявши золотий ланцюжок поставив його собі в кишеню штанів.
Про те, що він викрав золотий ланцюжок він своєму товаришу ОСОБА_3 не говорив.
Коли вийшли з гуртожитку ОСОБА_3поїхав додому в смт. Брошнів, а він передзвонив
іншому своєму знайомому на ім'я теж ОСОБА_3якому дав на продаж викрадений
золотий ланцюжок. Згодом він зустрівся з ОСОБА_3, який йому дав гроші за
реалізований викрадений золотий ланцюжок в сумі 200 Євро ( а.с. 41 ).
Допитаний як в суді так і в ході досудового слідства потерпілий по справі
ОСОБА_2 ствердив, що в 2004 році він проживав в гуртожитку АДРЕСА_2.
Безпосередньо він проживав на 9-му поверсі, в блоці 912, кімната "а"
разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5. До жовтня 2004 року в кімнаті "а" проживав і
підсудний ОСОБА_1 котрий після перейшов жити в кімнату "б" блоку 912.
28 жовтня 2005 р., приблизно о 07 год. 30 хв. він з ОСОБА_4. та ОСОБА_5 вийшли
з кімнати гуртожитку, де проживали, вхідні двері кімнати закрили на ключ. Перед
тим, як вийти з кімнати, він на столі біля свого ліжка залишив золотий ланцюжок
і це бачили ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Вийшовши на коридор хтось з них закрив вхідні
двері в блок. Коли вони виходили, то на поверсі чергував ОСОБА_6. З занять
повернувся біля 16 години і коли зайшов в свою кімнату, то побачив, що на столі
немає його золотого ланцюжка. Підійшов до ОСОБА_6, в якого запитався хто на
протязі дня заходив в його блок № 912,
на що той йому відповів що в блок 912 заходив ОСОБА_1 та незнайомий йому
чоловік. Після цього передзвонив до підсудного ОСОБА_1. На мобільний телефон,
який йому сказав, що його вже два дні немає в м. Івано-Франківську. В п'ятницю
він знову передзвонив до ОСОБА_1 на мобільний телефон і сказав йому щоб він в
неділю приїхав і поставив на місце те що він взяв. Підсудний йому відповів що
він нічого не брав. Після цього написав заяву в міліцію, а через декілька днів
після цього в гуртожиток прийшов підсудний та почав з'ясовувати чому він
написав заяву в міліцію. Сказав підсудному, що його бачило багато людей і нехай
він повертає йому золотий ланцюжок, і тоді підсудний зізнався, що взяв золотий
ланцюжок, однак не має грошей для того щоб відшкодувати його вартість. Після
разом з підсудним поїхали в міліцію. Вартість золотого ланцюжка який викрав
Показами допитаного як в суді так і в ході досудового слідства в якості
свідка ОСОБА_6., який підтвердив, що 28 жовтня 2004 року біля 08 год. ранку він
заступив на чергування по безпеці за станом порядку в гуртожиткуАДРЕСА_2.
Чергував в холі 9-того поверху. В його обов'язки входив нагляд за
електроприладами та правопорядком. Цього ж дня приблизно в 09 год. 15 хв. з
поверху вийшли останні студенти. Біля 10 години на поверх зайшов ОСОБА_1 з
незнайомим йому мужчиною. В незнайомого мужчини в руці була велика спортивна
сумка. Оскільки свідок знав що підсудний проживає в 912 блоці, то не запитував
чому той туди йде. Підійшовши до загальних вхідних дверей блоку ОСОБА_1 їх
відчинив ключем та разом з незнайомим мужчиною зайшов в середину блоку.
Приблизно через 15-20 хвилин ОСОБА_1 разом з незнайомим мужчиною вийшли з блоку
і пішли по коридору 9-того поверху та вийшли з поверху. Біля 15-16 години до
нього в кімнату в блок 908 зайшов ОСОБА_2 який запитав чи чергував він, на що
відповів що чергував. ОСОБА_2 повідомив, що в нього з кімнати викрали його
золотий ланцюжок і почав запитувати його хто заходив в блок 912. Відповів, що
біля 10 години в блок 912 заходив ОСОБА_1
разом з незнайомим йому мужчиною. Цього ж дня при ньому ОСОБА_2 подзвонив ОСОБА_1. та
запитав його чи був він у блоці сьогодні, на що останній відповів, що його
немає в Івано-Франківську один чи два дні. Через декілька днів свідок був в
блоці 912, де були ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_5. та хлопець на ім'я ОСОБА_4.
ОСОБА_2 запитав ОСОБА_1 чи був він 28 жовтня 2004 року в блоці 912 і чому він
говорить неправду що його в Івано-Франківську цього дня не було, оскільки він (
свідок ) його бачив. ОСОБА_1 не зміг пояснити чому він так сказав ( а.с. 21 ).
Показами допитаного як в суді так і в ході досудового слідства в якості
свідка ОСОБА_5, який підтвердив, що в жовтні 2004 року він проживав в кімнаті
"а" блоку 912 гуртожитку медичної академії по АДРЕСА_2 разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4. 28 жовтня 2004 року біля 07 год. 40 хв. він разом ОСОБА_2
вийшли з кімнати "а" блоку 912, закривши при цьому двері, та
направились в медичну академію на навчання. Оскільки в ОСОБА_2 було подразнення
шкіри, то він свій золотий ланцюжок не носив, а зберігав на столі кімнати. З
навчання повернувся біля 16 год. 15 хв.. Зайшовши в кімнату "а" блоку
912 побачив ОСОБА_2, який запитав в нього чи не брав він золотого ланцюжка, що
стояв на столі. Відповів, що золотого ланцюжка не брав. Через деякий час в
кімнату прийшов ОСОБА_4., який також сказав, що золотого ланцюжка не брав.
Після цього ОСОБА_2 пішов до чергового поверху в якого запитав чи хто заходив
на поверх. Черговий по поверху повідомив, що в першій половині дня на поверх
заходив ОСОБА_1 з незнайомим хлопцем. Далі ОСОБА_2 подзвонив на мобільний
телефон ОСОБА_1., в якого запитав чи заходив він в гуртожиток і брав його річ
на що останній відповів що його в м. Івано-Франківську не було на протязі двох
днів і ніяких речей не брав. Приблизно через декілька днів приїхав ОСОБА_1. В
кімнаті він знаходився разом з ОСОБА_2., ОСОБА_4, черговим. Черговий впізнав,
що саме ОСОБА_1 28 жовтня 2004 року заходив в блок. При ньому ОСОБА_1 визнав що
він викрав золотий ланцюжок ОСОБА_2 28 жовтня 2004 р. однак повернути його не
може, а грошей на відшкодування не має.
Показами допитаного як в суді так і в ході досудового слідства в якості
свідка ОСОБА_4 який підтвердив, що у жовтні 2004 року він проживав у кімнаті
медичної академії по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_2. та ОСОБА_5. В ніч на 28 жовтня
2004 року він ночував у своїх родичів на квартирі в м. Івано-Франківську.
Зранку 28 жовтня 2004 року пішов на навчання в медичку академію. Цього ж дня
біля 17 години він прийшов в гуртожиток , де в кімнаті ОСОБА_2 запитав чи не
брав він у нього золотий ланцюжок який він зберігав на столі, на що відповів, що
не брав золотого ланцюжка. Після цього ОСОБА_2 пішов до чергового поверху в
якого запитав хто заходив на поверх. Черговий по поверху йому повідомив, що в
першій половині дня на поверх заходив ОСОБА_1 з незнайомим хлопцем. Далі
ОСОБА_2 подзвонив на мобільний телефон
ОСОБА_1., в якого запитав чи заходив він в гуртожиток і брав його річ на що
останній відповів, що його в м. Івано-Франківську не було на протязі двох днів
і ніяких речей він не брав, потерпілий йому говорив, що підсудний визнав що це
він взяв його ланцюжок.
Показами допитаного в ході досудового слідства в якості
свідка ОСОБА_7, який підтвердив, що в жовтні 2004 року він працював оперативним
уповноваженим ВКР Пасічнянського ВМ, де в службовому кабінеті відбирав явку з
каяттям та пояснення в підсудного ОСОБА_1, який пояснив, що в жовтні 2004 року
він вчинив крадіжку золотого ланцюжка з кімнати гуртожитку медичної академії.
Явку з каяттям та пояснення ОСОБА_1 давав добровільно без будь-якого фізичного
та психічного тиску.
Показами допитаного в ході досудового слідства в якості свідкаОСОБА_8 який
підтвердив, що 28 жовтня 2004 року біля 10 години він приїхав в м.
Івано-Франківськ, де зустрів свого знайомого ОСОБА_1., який повідомив його що
йде забирати свої речі які знаходиться в гуртожитку по АДРЕСА_2. Свідок також
пішов з підсудним. Піднявшись на 9-тий поверх вони підійшли до вхідних дверей
блоку, де підсудний за допомогою ключа відкрив вхідні двері і вони разом зайшли
в коридор. Далі підсудний відчинив двері кімнати яка знаходиться напроти вхідних
дверей блоку і вони разом зайшлі всередину кімнати, де свідок зняв куртку та
пішов в санвузол в якому знаходився до 5-ти хвилин. Вийшовши з санвузла свідок
знаходився в коридорі блоку. Склавши свої речі підсудний пішов в туалет, а свідок в цей час зайшов в
кімнату. Після цього підсудний повернувся та зайшовши в кімнату взяв свої речі.
Вони вийшли з кімнати, підсудний зачинив за собою на ключ вхідні двері кімнати
та блоку. Вийшовши з гуртожитку вони пішли на вулицю, де зупинили автомобіль та
разом поїхали додому в АДРЕСА_3 ( а.с. 34 ).
Вина підсудного у вчиненні даного злочину підтверджується також :
Протокол-заявою потерпілого ОСОБА_2 від 01 листопада 2004 року в якій він
вказав про факт вчинення даного злочину ( а.с. 3 ).
Протоколом огляду місця події яким є кімната у вказаному
вище гуртожитку (а.с 4-8)
Явкою з каяттям ОСОБА_1 від 02 листопада 2004 року у якій
підсудний зазначив, що саме він викрав вказаний вище золотий ланцюжок з
кімнатиАДРЕСА_1 ( а.с.17 ).
Письмовим поясненням відібраним від підсудного працівником
міліціїОСОБА_7 02 листопада 2004 року в якому підсудний теж визнав факт
вчинення ним даного злочину з викладенням конкретних обставин цієї події ( а.с.
Протоколом очної ставки між ОСОБА_2.
та ОСОБА_1. коли потерпілий підтвердив викладені вище обставини ( а.с. 75-76 ).
Протоколом очної ставки між свідком
ОСОБА_6. та підсудним ОСОБА_1. в ході якого свідок підтвердив дані ним покази в
якості свідка (а.с. 77)
Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_5 та ОСОБА_1. (а.с. 78)
Протоколом очної ставки між свідкомОСОБА_7 та ОСОБА_1. (а.с. 88)
судом докази дають підстави прийти до висновку про те, що дії підсудного слід
кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України так як викладені вище докази
достовірно підтверджують, що ним вчинені дії, які виразилися в таємному
викраденні чужого майна ( крадіжці ), поєднані з проникненням в житло.
Суд не
бере до уваги показів підсудного даних ним в ході судового розгляду справи про
те що він не вчиняв даного злочину і виходить з того, що його пояснення з приводу
того що він дав в ході досудового слідства покази про те, що вчинив даний
злочин під впливом морального чи іншого тиску на нього, є неправдивими і
необґрунтованими і направлені на уникнення справедливої відповідальності за
вчинене, тому суд бере за основу покази підсудного дані ним в ході досудового
слідства які в сукупності з іншими дослідженими судом доказами достовірно
підтверджують, що даний злочин вчинив саме підсудний.
підсудному покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу
що пом'якшують відповідальність підсудного суд вважає те, що він вперше
притягається до кримінальної відповідальності, в ході досудового слідства
повністю визнав свою вину у вказаному, чим сприяв органу досудового слідства у
швидкому розслідування кримінальної справи, позитивно характеризується, його
молодий вік, що має намір продовжувати навчання у медичній академії.
які обтяжують вину підсудного орган досудового слідства не вказав, а суд не
За таких обставин, суд вважає, що покарання
підсудному слід обрати в межах санкції ст.
185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі, але при цьому суд
приходить до висновку, що з врахуванням викладених вище пом'якшуючих відповідальність
обставин, особи винного, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції
від суспільства, і що до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши
його від реального відбування призначеного покарання з випробувальним строком,
надавши йому таким чином можливість стати на шлях виправлення.
відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином. Інших письмово викладених
вимог він не заявляв.
Суд
вважає, що позов слід задовольнити повністю оскільки досліджені судом докази
достовірно підтверджують, що злочин вчинено саме підсудним і що ним потерпілому
заподіяно матеріальну шкоду. Встановлену органом досудового слідства вартість
золотого ланцюжка підсудний не спростував.
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК
України та призначити йому покарання - три роки позбавлення волі.
75 КК України звільнити засудженогоОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом
іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на
76 КК України зобов'язати засудженогоОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід засудженому до
набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - підписку про
Цивільний позов потерпілого по
справі задовольнити.
Стягнути зОСОБА_1 у користь ОСОБА_2
тисяч чотириста двадцять ) гривень.
На вирок протягом 15 діб з моменту
його проголошення може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський
міський суд.
Суддя