Справа № 750/2632/15-к
Провадження № 1-кп/750/184/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року м.Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
ОСОБА_5 , 01.01.2015, о 22:00, знаходячись на Червоній Площі в м.Чернігові, на ґрунті виниклих неприязних відносин, в ході конфлікту, наніс два удари рукою в область голови ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синців та забиття м`яких тканин голови, які, згідно висновку експерта № 4 від 12.01.2015, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинуваченні. Показав, що на той час працював з потерпілою у одного роботодавця і між ними склалися неприязні відносини. Щиро каявся у скоєному. Цивільний позов потерпілої визнав у частині майнової шкоди. У частині моральної шкоди не визнав, вважаючи, що таку шкоду потерпілій не заподіяв.
Потерпіла у судовому засіданні цивільний позов про стягнення 663 грн. майнової та 5000 грн. моральної шкоди підтримала. Пояснила, що стан здоров`я у неї так і не відновився, вона постійно звертається до лікарів, втратила заробіток. Сама виховує дитину.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно викладених вище обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, наявність цивільного позову, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та майновий стан, стан його здоров`я відповідно до даних, що маються у справі, освіту, формально позитивну характеристику за місцем проживання, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у частині відшкодування майнової шкоди обвинуваченим визнається і підлягає задоволенню. Копії довідки травмпункту № 117 від 03.01.2015 та медичної картки свідчать, що потерпіла неодноразово зверталася до лікарів з приводу наслідків заподіяної травми. Як свідчить копія свідоцтва про народження, потерпіла має сина 2005 року народження, який, згідно довідки № 24 від 21.04.2015, навчається у КП Чернігівський навчально-реабілітаційний центр та не знаходиться на повному державному утриманні. Суд погоджується з тим, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілій заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок ушкодження здоров`я, зміни звичайного способу життя потерпілої та дитини, додаткових витрат на лікування. Суд вважає, що розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 5000 грн. є обґрунтованим, відповідає вимогам розумності та справедливості. Цивільний позов в цій частині теж підлягає задоволенню.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 663 грн. у відшкодування заподіяної майнової шкоди, та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_6