У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Пивовара В.Ф.

розглянувши в судовому
засіданні 16 жовтня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Бородянського районного суду Київської
області від 8 листопада 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

судимого 13 квітня 2005 року

за ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.
185 КК України

на чотири роки шість місяців
позбавлення волі,

на підставі ст. 75 КК України
звільненого

від відбування покарання з
випробуванням

на три роки іспитового строку,

за ч. 5 ст. 185 КК
України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно йому
призначено десять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він у ніч на 9
лютого 2006 року за попередньою змовою з невстановленими особами вчинив
крадіжку майна з будинку мешканця с. Озера Бородянського району ОСОБА_2 на суму
65.807 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2007 року вирок
залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений
ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення, а справу - закрити. Стверджує, що
злочину він не вчиняв, всі докази у справі є сфальсифікованими.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Винуватість ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна,
вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з
проникненням до житла, в особливо великому розмірі матеріалами справи доведена.

Обгрунтовуючи свій висновок, суд послався на показання
потерпілого ОСОБА_2, який неодноразово твердив, що 10 лютого 2006 року у
власному будинку він виявив пропажу нових меблів, сантехніки, будматеріалів.
Саме його шпалери та утеплювач, наполягав потерпілий, були виявлені за місцем
проживання засудженого, а кухонні меблі “Тюльпан” - вилучені з житла свідка
ОСОБА_3 На підтвердження своїх слів потерпілий надав суду накладні про
придбання зазначеного майна.

Свідок ОСОБА_4 стверджувала, що на початку лютого 2006 року уночі вона
бачила, як від будинку потерпілого від'їжджав завантажений вантажний
автомобіль.

За словами свідка ОСОБА_7 ОСОБА_1 неодноразово приносив
додому і в подальшому продавав різні будівельні матеріали, газові котли,
радіатори опалення, одного разу - кухонні меблі. Засуджений їй зізнався, що
займається крадіжками і це майно крадене.

Свідок ОСОБА_8 у суді зазначав, що в лютому - березні
2006 року у будинку ОСОБА_1 він бачив складені в заводській упаковці меблі, які
пізніше засуджений кудись вивіз. А свідокОСОБА_3. підтвердив, що саме ці меблі
продав йому ОСОБА_1, при цьому пропонував йому будівельні матеріали, побутову
техніку, радіатори опалення.

Ураховуючи ці дані та беручи до уваги показання свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ті дані, які містяться у протоколах огляду місця події,
огляду й вилучення викраденого майна, накладних щодо вартості викраденого
майна, - суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив злочинні
дії, які за своїми ознаками утворюють склад злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185
КК України.

Будь-яких даних про упередженість органів досудового
слідства чи суду, порушення ними норм КПК України, які були б підставою для зміни
або скасування судових рішень, не
встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить
підстав для призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з
обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити засудженому ОСОБА_1 в задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Пивовар В.Ф.