overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
ПОСТАНОВА

10 січня 2007 року Чортківський районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючого суду судді ТЕСЛІ О.П.

при секретарі ФАШТИКОВСЬКІЙ
М.І

з участю прокурора КЛЕБАН О .Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Чорткові подання Чортківського районного
підрозділу Чортківського MB кримінально - виконавчої інспекції щодо ОСОБА_1 про звільнення від покарання, -

ВСТАНОВИВ;

22 грудня 2005 року ОСОБА_1 засуджена Чортківським районним судом за ч.2
ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі
ст.104 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим
строком один рік.

В поданні
кримінально - виконавчої інспекції погодженого з ВКМСН Чортківського РВ УМВС
України, ставиться питання про звільнення засудженої ОСОБА_1 від призначеного
покарання з підстав ч.1 ст.78 КК України, а саме виконання покладених на неї обов"язків та не вчинення нового
злочину.

Вислухавши
представника кримінально - виконавчої інспекції, який підтримує подання, думку
прокурора про задоволення подання, суд приходить до переконання, що подання
підлягає до задоволення.

За вироком
Чортківського районного суду від 22 грудня 2005 року, встановлений іспитовий строк засудженій ОСОБА_1 закінчився 22
грудня 2006 року.

Засуджена ОСОБА_1 виконала покладені на неї обов"язки та не вчинила нового
злочину.

До адміністративної відповідальності не притягалась,
характеризується позитивно.

Керуючись ст.78 КК України, ст.4081 КПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ;

Звільнити
засуджену ОСОБА_1 від призначеного їй покарання
за вироком Чортківського районного суду від 22 грудня 2005 року.

На постанову
можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом
7 діб з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/

Копія вірна:

СУДДЯ ЧОРТКІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ

О.П.ТЕСЛЯ
Дело № 11-46
/2007 г. Председательствующий
по Іинстанции Украинцева
185 ч.2 УК Украины Докладчик
в апелляции Кожушок M.B.
января 2007 года коллегия судей судебной палаты по уголовным делам Апелляционного суда
Луганской области в составе:
Председательствующего:
Кожушка М.В. Судей: Буханько В.П., Барабашева В.Я. С
участием прокурора: Морозюк Л.Н.
в судебном заседании в г. Луганске уголовное дело по апелляции помощника прокурора
г.Краснодона на приговор Краснодонского
горрайонного суда Луганской области от 27 октября 2006 года
помощником прокурора на приговор суда первой инстанции отозвана. Апелляции
других участников судебного разбирательства отсутствуют.
В этой связи апелляционное производство по делу подлежит
изложенного и руководствуясь ст. 364 УПК Украины, коллегия судей,-
производство по уголовному делу в отношении ОСОБА_1 прекратить.
№1-53 2007 год
января 2007 года г.
Змиевской районный суд Харьковской области в составе: председательствующего - судьи Марьенко
секретаре - Баталиной И.В.,
с участием прокурора - Гетьман Е.Н., в
ходе предварительного рассмотрения уголовного дела по обвинению ОСОБА_1 в
совершении преступления, предусмотренного ч. 1 ст. 309 УК Украины,
ОСОБА_1 обвиняется в
совершении преступления, предусмотренного ч. 1 ст. 309 УК Украины.
Подсудимый ОСОБА_1 в предварительные
судебные заседания, назначенные на 27.12. 2006 года и 10.01.2007 года не
явился, причину неявки суду не сообщил, копию обвинительного заключения не
Учитывая, что рассмотрение уголовного
дела без участия подсудимого невозможно, суд считает необходимым доставить
приводом в судебное заседание подсудимого ОСОБА_1
В силу ст. 288 УПК Украины, если
подсудимый не явится в судебное заседание без уважительных причин, суд имеет
право вынести постановление о приводе подсудимого.
Руководствуясь ст.ст. 273, 288 УПК Украины,
суд, -
Доставить приводом в Змиевской
районный суд Харьковской области к 10-00 часам 23 января 2007 года подсудимого
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 года рождения,
уроженца и жителя АДРЕСА_1.
Исполнение постановления поручить
Змиевскому РО УМВД Украины в Харьковской области.
Справа
№ 1-153/2006р.
ПОСТАНОВА

16 січня 2007р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко І.М.,

за участю прокурора Костирі Ю.В.,

захисника
Скорохода Г.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Олександрія заяву головного психіатра
Кіровоградської області Тарасенка О.І. про скасування надання амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_1, уродженки м. Олександрії
Кіровоградської області, українки, громадянки Україну незаміжньої,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з повною загальною середньою освітою, несудимої, мешкаючої
АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі
постанови Олександрійського міськрайонного суду від 27 лютого 2006 року до
ОСОБА_1 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання
амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, які здійснювалися
Олександрійською психіатричною лікарнею.

Від головного
психіатра Кіровоградської області Тарасенка О.І. до суду надійшла заява про
скасування надання амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_1, оскільки за
останні шість місяців психічний стан хворої добрий; психопродуктивної
симптоматики, агресивних чи інших суспільно небезпечних дій та намірів з її
боку немає, хвора добровільно та усвідомлено дала згоду на подальший нагляд у
психіатра.

Вислухавши
ОСОБА_1, думку прокурора та захисника, суд вважає, що існують підстави,
викладені у рішенні лікарсько-консультативної комісії Олександрійської
психіатричної лікарні від 19 грудня 2006 року, для скасування призначених їй
примусових заходів медичного характеру, і які свідчать про те, що в результаті
змін в стані здоров'я ОСОБА_1 відпала потреба в раніше застосованих заходах
медичного характеру.

На підставі
ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись
ст.ст.419,422 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати
примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно
ОСОБА_1, призначені на підставі постанови Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2006 р.

На постанову
може бути подано апеляційну скаргу або внесено апеляційне подання прокурора до
Апеляційного суду "Кіровоградської області через Олександрійський
міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту її проголошення.
Справа № 4-3/07р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про проведення
обшуку житла

13 січня 2007 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б.,
розглянувши подання слідчого СВ Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській
області Шапошника Є.В. та матеріали
кримінальної справи №04-4637 порушеної щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні
слідчого відділення Богуславського РВ Г'У МВС України в Київській області
знаходиться кримінальна справа № 04-4637, яка порушена щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по факту крадіжки з квартири
ОСОБА_4., за ознаками злочину передбаченого ч. З ст. 185 ч. 3 КК України.

В ході проведення досудового слідства по справі встановлено, що 25 грудня
2006 року близько 11.00 годин ОСОБА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого
майна прибули до квартири громадянки ОСОБА_4, яка
розташована в АДРЕСА_1, де скориставшись відсутністю господарки та сторонніх
осіб, відчинили двері і проникли всередину житла, звідки
таємно викрали гроші в сумі 1000 гривень, мобільний телефон "Samsung SGH - Е 760" вартістю 800 гривень, золотий браслет вартістю 450 гривень
та золотий кулон вартістю 80 гривень.

Всього ОСОБА_2.
в групі з ОСОБА_1. та ОСОБА_3. таємно викрав майна громадянкиОСОБА_4. на загальну суму 2330 гривень, чим спричинили
потерпілій матеріальну шкоду.

13 січня 2007 року слідчий СВ Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області Шапошник Є.В. звернувся до Богуславського районного суду із поданням про
проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2, що належить
ОСОБА_5, де проживає підозрюваний ОСОБА_1, посилаючись на те, що матеріали кримінальної справи містять достатні дані
вважати, що предмети здобуті злочинним шляхом, знаряддя
злочину, а також інші предмети, які мають значення для встановлення істини по справі,
можуть знаходитись по місцю проживання ОСОБА_1.

Подання слідчого
погоджене з прокурором Богуславського району та підлягає задоволенню, поскільки ОСОБА_1 обґрунтовано
підозрюється у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, а також його було затримано не відразу
після вчинення злочину, в зв'язку з чим є достатні підстави вважати, що по
місцю його проживання можуть
знаходитись предмети здобуті злочинним шляхом та знаряддя злочину.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 30 Конституції України,
ст.177 ч.5 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провести обшук по місцю проживання ОСОБА_1 в будинку та господарських
будівлях, що належать ОСОБА_5, які розташовані в АДРЕСА_2 з метою виявлення
предметів, здобутих злочинним шляхом, знарядь злочину, а також інших предметів,
які мають значення для встановлення істини по справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Богуславського районного суду
(підпис) Тітов
М.Б.
Справа №5-1 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2006 року
Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді: Харабари І.В.

при секретарі: Дєдовій B.C.

з участю прокурора: Олійника Б.О.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці
справу з поданням Кельменецької кримінально-виконавчої інспекції Державного Департаменту України з питань виконання покарань про звільнення від покарання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2003 року ОСОБА_1 був засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.2 і 185 ч.3, 357 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на п'ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 був звільнений
від відбування призначеного покарання з випробуванням
з іспитовим строком тривалістю три роки.

В поданні
Кельменецької кримінально-виконавчої інспекції Державного Департаменту України з питань виконання покарань ставиться питання
про звільнення ОСОБА_1 від покарання у зв'язку із закінченням іспитового
строку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає
задоволенню.

Так, з матеріалів особової справи НОМЕР_1 слідує, що засуджений ОСОБА_1 протягом іспитового строку виконував покладені на нього
судом обов'язки, не скоював правопорушень та не вчинив нового злочину, позитивно
характеризується за місцем проживання.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що іспитовий строк встановлений судом закінчився, є всі підстави для
звільнення ОСОБА_1 від призначеного йому покарання.

Керуючись ст.
78
КК України, 408 -1,411 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засудженого
згідно вироку Кельменецького
районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2003 року за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.2 і 185 ч.3,
357 ч.3 КК України до позбавлення волі на п'ять років звільнити від
призначеного йому покарання у зв'язку із закінченням іспитового строку.

На постанову
протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернівецької області.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у
кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус С.М., Синявського О.Г.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 16 січня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. на вирок Саратського районного суду Одеської області від
27 квітня 2005 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
м. Краснодона Луганської області,

мешканця
АДРЕСА_1 Одеської області,

не
судимого

за ст. 185 ч. 3 КК України на 3
роки позбавлення волі.

Постановлено
про стягнення з ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3. 560 гривень.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1.
змінено в частині відшкодуванні шкоди і постановлено про стягнення з нього та з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3. 545 гривень.

Цим
же вироком засуджено ОСОБА_2, вирок щодо якого в касаційному порядку не
оскаржується.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що він 6 січня 2005 року у період часу з 6 по 7 годину,
знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2,
двічі проникав на територію будинку №АДРЕСА_2 м. Сарата Одеської області,
звідки таємно викрав належні ОСОБА_3 металеві труби та кутники на загальну суму
560 гривень.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. просить вирок щодо нього скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх вимог вказує
на те, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, оскільки вважає,
що кількість та вартість викраденого майна є завищеною і нічим не
підтверджується.

Заслухавши
доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованого йому злочину,
за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних та
перевірених у судовому засіданні доказів.

Твердження
засудженого про те, що він не викрадав вказаної у вироку кількості металевих
труб та кутників є безпідставними і спростовуються показаннями потерпілого
ОСОБА_3., свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5.

Дані
показання потерпілого та свідків є послідовними, логічними і підтверджуються
іншими матеріалами справи, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Згідно
з довідкою, вартість 1 м нової труби діаметром 50 мм складала 20 гривень, а
одного метра кутника - 6 гривень 80 копійок.

Суд
повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку і
правильно застосував матеріальний закон.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону по справі не встановлено.

Призначене
покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним
щодо особи засудженого.

Підстав
для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених
у ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Верховного Суду
України -

у х в а л и л а :

Відмовити
у задоволенні касаційної скарги засудженому ОСОБА_1.

Судді :
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у
складі:

головуючого судді

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Косарєва В.І., Пошви Б.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 30
січня 2007 року кримінальну справу
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 27 вересня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

громадянина України,

раніше неодноразово судимого, останній раз:

3.08.1995р. за ч.2 ст.183-3, ст.43 КК
України

(1960р.)на 10 років позбавлення волі, звільненого

19.05.2005р. у зв'язку з відбуттям покарання,

засуджено

- за
ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 - 535 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 8
листопада 2005 року вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком
суду, ОСОБА_1 визнано винним
і засуджено за те, що він 30.07.2005р.,
знаходячись в районі адміністративного
будинку Керченської дистанції шляху, розташованої на вул. Вокзальне шосе в м. Керчі, повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном
“Соні Еріксон” вартістю 535 грн., який належить ОСОБА_2

У касаційній
скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про перегляд судових рішень щодо нього у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону. Посилається на те, що його
необґрунтовано засуджено за злочин, якого він не вчиняв. Вважає, що в його діях
не має ознак грабежу. Просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини вчиненого засудженим злочину.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.186 КК України, ґрунтуються на
доказах, досліджених у судовому засіданні, які детально викладені у
вироку, яким суд дав належну оцінку.

Кваліфікація дій засудженого за ч.2 ст.186
КК України відповідає встановленим обставинам.

Доводи засудженого аналогічного змісту
перевірялись апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження в матеріалах
справи.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначено
відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням його особи і за своїм
розміром є мінімальним.

Порушень кримінально-процесуального закону
та прав засудженого, які могли б
вплинути на правильність судових рішень,
в матеріалах справи не виявлено.

Підстав до перегляду судових рішень, з мотивів викладених у
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 про
перегляд вироку Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 27
вересня 2005 року та ухвали апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 8 листопада 2005 року щодо нього - відмовити.

Судді:

Кармазін Ю.М.
Косарєв В.І.
Пошва Б.М.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка
О.С.,

суддів

Нікітіна Ю.І., Філатова В.М.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 06 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2

За вироком Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 04 квітня 2005 року ОСОБА_1, 1975 року
народження, громадянин України, не судимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений
за ст. 185 ч.5 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого;

ОСОБА_2, 1977 року народження, громадянин України, не
судимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений:
за ст. 185 ч.5 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацію
майна; за ст. 190 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_2 суд визначив
остаточне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 липня 2005 року зазначений вирок змінено:

виключено з вироку визнання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 винуватими у вчиненні крадіжки по епізоду від
12.06.2002 року у зв'язку із недоведеністю їх вини, а також вказівку щодо
відшкодування потерпілому по цьому епізоду матеріальної в і моральної шкоди;

за ст. 185 ч.5 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, кожному
засудженому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю кожного із них. На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, ОСОБА_2 апеляційний суд визначив остаточне покарання у
виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю
засудженого. В решті вирок залишено без змін.

Вироком суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані винуватими у вчиненні ряду крадіжок,
вчинених повторно, за попередньою змовою між собою, у великих та особливо
великих розмірах. Крім того, засуджений ОСОБА_2 визнаний винуватим у
заволодінні чужим майном шляхом обману.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, потерпілий ОСОБА_3 ставив
питання про скасування ухвали апеляційного суду в частині виключення із вироку
епізоду від 12.06.2002 року.

До початку розгляду справи у касаційному порядку
потерпілий ОСОБА_3 згідно ст. 390 КПК України відкликав свою касаційну скаргу.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що іншими
учасниками судового розгляду постановлені щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судові рішення
не були оскаржені, колегія суддів вважає, що, відповідно до ч.2 ст. 396 КПК
України, касаційне провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне провадження по кримінальній справі щодо
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрити.

Судді:

Філатов В.М. Нікітін
Ю.І. Федченко О.С.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 8 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області
від 16 серпня 2004 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
неодноразово судимого,

останній
раз 11.10.2001р. Комсомольським

міським
судом Полтавської області за

ст.
309 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі, -

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України на 4 роки позбавлення волі.

Цим
же вироком засуджено ОСОБА_2, вирок щодо якого у касаційному порядку не
оскаржено.

В
апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не розглядалася.

ОСОБА_1
визнано винним у тому, що він за попередньою з мовою з ОСОБА_2 в період з 16 по
29 квітня 2004 року, повторно вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_3 на суму
760 грн., ОСОБА_4 на суму 1130 грн. та ОСОБА_5 на суму 204 грн., шляхом
проникнення у різні гаражі гаражного товариства НОМЕР_1 м. Комсомольська
Полтавської області.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на неповне врахування судом усіх
обставин, які пом'якшують покарання та просить, як убачається зі змісту скарги,
вирок щодо нього змінити, пом'якшивши призначене йому покарання. Крім того,
зазначає, що справа в апеляційному порядку була розглянута без його участі, не
зважаючи на те, що він надсилав заяву про розгляд справи у його присутності.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено та кваліфікація його дій не оспорюються у касаційній скарзі та
ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні та викладеними у вироку
доказах, зокрема показаннях засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які визнали свою
вину повністю, показаннях потерпілих, свідків, даних протоколів слідчих дій та
інших доказах.

Дії
ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

За
цим законом йому призначено близьке до мінімального, передбаченого санкцією
статті, покарання, з додержанням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, які пом'якшують
покарання. Обране покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів і підстав для його пом'якшення
колегія суддів не вбачає.

Посилання
у скарзі ОСОБА_1 на порушення кримінально-процесуального закону під час
розгляду справи в суді апеляційної інстанції є надуманими, оскільки, як
убачається з матеріалів справи складені засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2
апеляційні скарги були ними відкликані (а.с. 306, 318), внаслідок чого справа
щодо них в апеляційному порядку не розглядалася.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону України не виявлено.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

У
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д
і :

Редька
А.І. Жук
В.Г. Заголдний
В.В.