Справа № 131/181/15-к
В И Р О К
іменем України

"05" березня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець кримінальне провадження № 0000021 від 23.01.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тягун, Іллінецького району, Вінницької області, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, освіта середня, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5

з боку захисту : обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2015 року, о 23 год 30 хв ОСОБА_3 з метою крадіжки чужого майна, а саме: дизельного палива, діючи умисно, з корисливим мотивом, приїхав на належному йому тракторі марки Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 ун, з причепом від легкового автомобіля до тильної сторони заправної станції, яка розташована на території СТОВ «Україна», по вул. Леніна 1, с. Тягун, Іллінецького району, Вінницької області, при цьому залишивши трактор, таємно проник на територію заправної станції, пройшовши через ворота, та в подальшому піднявшись, за допомогою драбини, на металеву ємкість для зберігання дизельного палива № 1 у якій припідняв верхню духову кришку та просунув резиновий шланг, який привіз із собою.Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 спустившись з металевої ємкості для зберігання дизельного палива № 1 протягнувши за територію заправної станції вказаний шланг, до місця де були розміщені приготовлені каністри та взявши шланг до рота потягнув із бочки дизельне паливо, яким почав наповняти каністри різного розміру у кількості 17 шт., загальним об`ємом 380 літрів. Наповнивши каністри ОСОБА_3 витягнув шланг із бочки та почав переносити наповнені каністри по 2 шт. із дизельним паливом до трактора у причеп. Помістивши усі каністри із викраденим дизельним пальним до причепа, ОСОБА_3 направився до свого домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де і розпорядився викраденим.Станом на 23.01.2015 вартість 1 літра дизельного палива становить 16 грн. 50 коп., тобто вартість викраденого дизельного палива становить 6 270 грн..
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив крадіжку майна належного СТОВ «Україна», а саме дизельного палива об`ємом 380 літрів, на загальну суму 6 270 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та повністю підтвердив фактичні обставини справи. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що є інвалідом 3 групи, має свій трактор, тому для власних потреб вирішив украсти дизельне паливо , що і зробив при тих обставинах, які викладені в обвинувальному акті. Дуже шкодує, що так вчинив. В даний час підприємству все викрадене повернуто. Щиро кається у вчиненому та просить суд суворо його не карати.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального првопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, поєднана проникненням у сховище.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а санкція даної статті передбачає лише позбавлення волі.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину (добровільно надавав допомогу в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мали істотне значення для повного його розкриття), відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно, є інвалідом 111 групи. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Вперше притягається до кримінальної відповідальності. Заподіяні збитки повністю відшкодовані. Потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи викладене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного , та повного відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
При цьому, враховуючи особу винного та інші, встановлені судом обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, та звільнення його, відповідно до ст.75 КК України , від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає дане покарання необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

СУД

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання .у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 ( один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України , наступні обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи .
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити попередній - особисте зобовязання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд. Після закінчення цього строку, вирок набирає законної сили , якщо не буде подано апеляційної скарги на вирок суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1