№ 1-238
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року м.
Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Тютюн
Т.М.

при секретарі Ликовій
В.Б.,

за участю прокурора Синицького
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Ворзель Києво-Святошинського району Київської області, єврея, громадянина
України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації та
постійного місця проживання, судимого: 1) вироком Жовтневого районного суду м.
Києва від 23.12Л985 року за ч.З ст.206, стЛ7, чЛ стЛ18 КК України на 7 років
позбавлення волі; 2) вироком Васильківського районного суду Київської області
від 31.03 Л
998 року за ч.З ст.101 КК України на 7 років позбавлення
волі, звільненого 18.11.2004 року по відбуттю строку покарання,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця смт. Глеваха Васильківського
району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого,
непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, судимого
вироком Васильківського районного суду Київської області від 11.11.1994 року за
ч.2 ст.206, ст.94 КК України на 13 років позбавлення волі, постановою
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2005
року звільненого умовно-достроково 1.12.2005 року на невідбуту частину

1 рік 6 місяців
3 дні, у вчиненні злочину, передбаченого ст.297 КК України,

установив:

В середині грудня 2006 року о 17 годині ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа, знаходячись на території кладовища смт.
Гостомель, розташованого в 7-му кварталі Київського лісництва, наругалися над
могилою ОСОБА_3, таємно викравши з огорожі могили декоративні фрагменти,
виготовлені з кольорового металу. Після цього ОСОБА_2 та невстановлена
слідством особа з місця вчинення злочину зникли, а викраденим з місця поховання
майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_4
матеріальної шкоди на суму 1 000 гривень.

Крім цього, 9 січня 2007 року о 9 годині 30 хвилин
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, знаходячись на території кладовища смт. Гостомель,
розташованого в 7-му кварталі Київського лісництва, наругалися над могилами
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, таємно викравши з огорожі могил декоративні фрагменти,
виготовлені з кольорового металу. Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця
вчинення злочину зникли, а викраденим з місця поховання майном розпорядилися на
власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2 000
гривень.

Крім цього, 10 січня 2007 року о 10 годині ОСОБА_1 та ОСОБА_2, знаходячись на території кладовища смт. Гостомель, розташованого в 7-му
кварталі Київського лісництва, наругалися над могилами ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, таємно викравши з огорожі могил декоративні фрагменти, виготовлені з
кольорового металу. Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця вчинення злочину
зникли, а викраденим з місця поховання майном розпорядилися на власний розсуд,
чим завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1 500 гривень.

У судовому засіданні підсудні вину у вчиненні злочинів
визнали повністю, щиро розкаялись та детально розповіли про обставини їх
вчинення.

Підсудний ОСОБА_1 показав, що знаходиться на лікуванні в
Київській міській туберкульозній лікарні, розташованій в смт. Гостомель
Київської області. 9 січня 2007 року о 9 годині 30 хвилин та 10 січня 2007 року
о 10 годині він та ОСОБА_2
прийшли на кладовище, розташоване поблизу в смт.
Гостомель, з метою викрадення декоративних фрагментів огорож могил,
виготовлених з кольорового металу. Він взяв сумку з інструментами - полотнами
для ножівки та ломиком, які належали їм обом. За допомогою вказаних
інструментів він демонтував огорожі на могилах, фрагменти огорож вони принесли
в лікарню і зберігали у нього. 10 січня 2007 року його та ОСОБА_2 затримали і у нього вилучили викрадене майно, яке не встигли здати в пункт
прийому металу. Розмір завданих потерпілим збитків, відповідно, в сумі

2 000 гривень
та 1 500 гривень він не оспорює. Прізвищ осіб, могили яких вони обікрали, він
не пам'ятає,

але під час відтворення обстановки та обставин події він
їх показував.

Підсудний ОСОБА_2 показав, що з часу звільнення з місць
позбавлення волі - грудня 2005 року знаходиться на лікуванні в Київській
міській туберкульозній лікарні, розташованій в смт. Гостомель Київської
області. На початку грудня 2006 року близько 17 години він та його знайомий на
ім'я ОСОБА_12

2

прийшли на кладовище, розташоване поблизу в смт.
Гостомель, де з могили таємно викрали декоративні фрагменти огорожі,
виготовлені з кольорового металу, які в подальшому здали в пункт прийому
металу. Декоративні фрагменти ОСОБА_12 демонтував за допомогою ломику, який
приніс з собою. 9 січня 2007 року о 9 годині ЗО хвилин та 10 січня 2007 року о
10 годині він прийшов на вказане кладовище знову з метою викрадення
декоративних фрагментів огорож разом з ОСОБА_1 При собі у них була сумка з
інструментами - полотнами для ножівки та ломиком, які належали їм обом. За
допомогою вказаних інструментів ОСОБА_1 демонтував огорожі на могилах,
фрагменти огорож вони принесли в лікарню і зберігали у ОСОБА_1 10 січня 2007
року їх затримали і у ОСОБА_1 вилучили викрадене майно. Розмір завданих
потерпілим збитків, відповідно, в сумі 1 000 гривень, 2 000 гривень та 1 500
гривень він не оспорює. Прізвищ осіб, могили яких вони обікрали, він не
пам'ятає, але під час відтворення обстановки та обставин події він їх
показував.

Враховуючи те, що підсудні не оспорюють фактичні
обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій,
заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.299
КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що
винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину доведена повністю, та
кваліфікує умисні дії кожного з підсудних за ст.297 КК України як викрадення
предметів, що знаходяться в місці поховання (наруга над могилою).

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує, що вони
вчинили злочин середньої тяжкості, який порушує загальноприйняті моральні
принципи, традиції та релігійні положення, їх особи. ОСОБА_1 судимий,
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має
визначеного місця проживання. ОСОБА_2 судимий, неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності, не працює. Крім цього, суд враховує стан
здоров'я підсудних, які хворіють на туберкульоз відкритої форми.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття підсудних.

Обставиною, що обтяжує покарання обом підсудним, слід визнати рецидив
злочинів.

Суд призначає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, оскільки тільки таке покарання, яке
полягає в ізоляції, буде необхідним й достатнім для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

Враховуючи те, що ОСОБА_2, до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування
покарання за попереднім вироком, вчинив злочин протягом невідбутої частини
покарання, до призначеного йому покарання суд вважає за необхідне приєднати
невідбуту частину згідно з ст.71 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321, 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст.297 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк
2 /два/ роки 6 /шість/ місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 10 січня 2007 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.297 КК України, і
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки 6
/шість/ місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_2 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Васильківського районного суду Київської області від 11.11.1994 року, яка
становить 1 рік 6 місяців 3 дні, і остаточно визначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 /три/
роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з 10 січня
2007 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою в
Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання
покарань.

Речові докази - спортивну сумку сірого кольору, матерчату
сумку чорного кольору, пилку по металу, алюмінієві фрагменти в кількості 20
штук, полотна для пилки по металу в кількості 2 штуки, металевий ломик, які
зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві (квитанція № 008405), - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.