АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року Колегія
суддів судової палати у

кримінальних
справах Апеляційного суду м. Києва у
складі:

Головуючого -
суддів - Лагнюка М. М.

суддів - Бовтрук
В.М. , Коваль С. М.

з участю прокурора
- Решетняк Н.О.

захисників -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, на постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 липня 2007 року,

встановила:

Цією постановою
кримінальна справа за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця селища Коцюбинське Київ­ської
області, українця, громадянина України, заре­єстрованого в АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, раніше не судимого,

за ст.
368 ч.2 КК України повернута на додаткове розслідування прокурору
Святошинського району м. Києва на
підставі ст. 281 КПК України.

Справа
№ 11-а-2038 Категорія
КК: 368 ч.2

Головуючий
у 1 інстанції Скорій А.В.

Доповідач Бовтрук
В.М.

Органами досудового слідства
ОСОБА_4 пред»явлено обвинувачення в тому,
що він, займаючи посаду
начальника сектору мобільних засобів радіочастотного контролю відділу
радіочастотного контролю служби радіочастотного моніторингу Державного
підприємства «Український державний центр радіочастот» Національної комісії з
питань регулювання зв»язку, тобто будучи
службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі
та адміністративно-господарські повноваження,
своїми умисними діями, які
виразились в одержанні службовою особою в будь-якому вигляді хабара за
невиконання в інтересах того, хто дає
хабара, будь-якої дії з використанням
свого службового становища, шляхом
вимагання одержав хабар в сумі 200 доларів США та 20000 грн. від директора ПП «Фірма «КІПАРИС» гр.
ОСОБА_5 за сприяння у позитивному вирішенні порушеного останнім питання з
використанням наданих йому службовою особою повноважень, а саме повідомив йому про те, що він,
в порушення своїх функціональних обов»язків не буде виїжджати за
заявленою адресою місця розташування радіоелектронних засобів (РЕЗ), які очолюване ним підприємство планує ввести
в експлуатацію, для проведення перевірок
координат цих РЕЗ і відповідності технічних характеристик цих РЕЗ тим характеристикам, які будуть вказані у висновку щодо
електромагнітної сумісності (ЕМС) РЕЗ, а
також створить всі належні умови, за
яких Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» у
прискорені терміни прийме рішення про видачу даному підприємству висновку щодо
ЕМС РЕЗ рухомого радіозв»язку та дозволу на експлуатацію цього РЕЗ.

Зокрема, як зазначено в обвинуваченні, 21 березня 2006 року він, зустрівшись з директором «Фірми «КІПАРИС»
ОСОБА_5 біля входу до КПП
УДЦР, розташованого по
проспекту Перемоги, 15-й кілометр
Житомирського шосе в м. Києві, одержав від останнього 200 доларів США.

04
квітня 2006 року приблизно о 16 годині,
повторно зустрівшись з директором «Фірми «КІПАРИС» ОСОБА_5 біля входу до
КПП УДЦР, розташованого по проспекту
Перемоги, 15-й кілометр Житомирського
шосе в м. Києві, ОСОБА_4 отримав від
нього хабар в сумі 20000 грн., які
поклав до нижньої правої кишені демісезонної куртки, в яку він в той день був одягнутий, однак в подальшому був затриманий
працівниками міліції.

Повертаючи
справу на додаткове розслідування, суд в
постанові зазначив, що підставою для
прийняття такого рішення є неповнота і неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому
засіданні. В ході проведення судового слідства суд шляхом дачі судових доручень
намагався усунути неповноту досудового слідства, однак прокуратура району відмовилась
виконувати доручення суду і це позбавило суд можливості усунути неповноту
досудового слідства. За таких обставин суд прийшов до висновку про направлення
справи на додаткове розслідування, під
час проведення якого необхідно -

-встановити
місце проживання і допитати як свідка ОСОБА_6
з

метою вияснення
обставин призначення ОСОБА_5 директором ПП

«Фірма
«КІПАРИС»;

-встановити
місце проживання і допитати як свідка водія автомобіля «Волга» ОСОБА_7, як учасника подій 21 березня та 4 квітня 2006
року;

-встановити
місце проживання і допитати як свідка особу,
яка надала ОСОБА_5 технічний засіб,
який він застосував 21 березня 2006 року, вилучити зазначений засіб;

-встановити
місце проживання і допитати як свідків понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1
а.с. 13, 15);

-встановити
місце проживання і допитати як свідка співробітника УБОЗ ГУ МВС України в
м. Києві, який проводив відеозйомку під час огляду
місця події 4 квітня 2006 року;

-допитати
свідка ОСОБА_10 щодо невідповідності його показів тим фактичним обставинам
справи, які встановлені в ході судового
слідства;

-встановити
місцезнаходження і вилучити первісні плівки,
на які проводилися записи розмов ОСОБА_5 і ОСОБА_4 21 березня і 4 квітня
2006 року, а також огляд місця події 4
квітня 2006 року; -провести технічну експертизу вилучених первісних плівок і
плівок, які були надані до суду щодо
наявності монтажу, перевірити чи не
одним і тим же технічним засобом зроблені записи розмов між ОСОБА_5 і
ОСОБА_4, що мали місце 21 березня і 4
квітня 2006 року; -встановити, за яких
причин до матеріалів справи не долучено
пояснення ОСОБА_5, яке було у нього
відібране співробітниками УБОЗ 4 квітня 2006 року до затримання ОСОБА_4, на яке він посилається під час допиту в суді
і на досудовому слідстві і про яке показав у судовому засіданні свідок
ОСОБА_10; -встановити, де знаходяться
пакети зі змивами рук та провести по ним експертизу щодо наявності на них частинок
препарату «Промінь 1»; -встановити, де
знаходиться куртка, вилучена у ОСОБА_4 та провести
по ній експертизу
щодо наявності в
кишенях куртки частинок препарату
«Промінь 1»;

-перевірити
факт тиску на свідка ОСОБА_11 під час її допиту в якості свідка;

-перевірити, яким чином до реєстрації заяви про скоєння
злочину співробітники УБОЗ ГУ
МВС України вже почали виконувати слідчі дії,
провести перевірку у порядку ст.
97 КПК України щодо наявності в діях співробітників УБОЗ ГУ МВС України в
м. Києві складу злочину, передбаченого
ст. 370 КК України.

В
апеляції та доповненні до неї прокурор,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилаючись на те, що на досудовому слідстві зібрано достатньо
доказів на підтвердження факту отримання грошей підсуднім ОСОБА_4, а також на те, що суд при розгляді справи, оцінюючи докази в їх сукупності, вправі визнати окремі з них
недопустимими, просить постанову
суду про направлення
справи на

додаткове
розслідування скасувати, а кримінальну
справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

В
запереченні на апеляцію захисник ОСОБА_1 просить апеляцію прокурора залишити
без задоволення, а постанову суду про
направлення справи на додаткове розслідування - без змін.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення
прокурора, яка підтримала подану
апеляцію з доповненнями, пояснення
захисників, які вважають постанову суду
законною і обґрунтованою, провівши
судові дебати, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно
вимог ст. 281 КГЖ України кримінальна справа підлягає
поверненню на додаткове розслідування у випадку неповноти або неправильності
досудового слідства, яка не може бути
усунута в судовому засіданні.

Відповідно
до ст.
368 КПК України однобічним або неповним визнається слідство, коли не були досліджені такі обставини, з»ясування яких може мати істотне значення
для правильного вирішення справи, не допитані
певні особи, не витребувані та не
досліджені документи, речові та інші
докази для підтвердження чи спростування певних обставин.

Як
вбачається з матеріалів справи, під час
судового розгляду суд 1 -ї інстанції,
прийшов до висновку про допущену органом досудового слідства
неповноту, яка виразилась, зокрема і в тому, що слідчим не встановлено та не допитано ряд
осіб, показання яких мають істотне
значення для справи. А тому відповідно до вимог ст.
315-1 КПК України суд доручив органу,
який проводив розслідування,
виконати певні дії по встановленню анкетних даних та місця перебування
зазначених осіб.

Однак, незважаючи на те, що відповідно до вимог чинного
законодавства, судові рішення є
обов»язковими для всіх державних і громадських підприємств, установ і організацій, посадових осіб та громадян, орган досудового слідства відмовився
виконувати доручення суду, при цьому
пославшись на те, що в ході судового
слідства суд може самостійно встановити ті обставини, на які посилається в своїй постанові (
т.3, а.с. 431-432).

Оскільки
без встановлення вказаних в постанові суду обставин неможливо прийняти
правильне судове рішення, а під час
судового розгляду суд позбавлений можливості їх встановити, справа в безспірному порядку підлягає
поверненню на додаткове розслідування.

Крім
того, перевіривши інші, наведені в постанові суду підстави
направлення справи на додаткове розслідування,
колегія суддів вважає, що вони є
обґрунтованими, оскільки органами
досудового слідства дійсно допущено істотну неповноту з»ясування передбачених
законом обставин, що підлягають
доказуванню органами досудового слідства та стороною обвинувачення у суді, а також неправильність цього слідства, яку суд 1-ї інстанції позбавлений можливості
усунути у судовому засіданні в силу своєї диспозитивності, процесуальних можливостей та покладення
зазначеного

обов»язку згідно
ст. 22
КПК України на органи
досудового слідства і прокурора.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції кримінальна справа
обґрунтовано повернута на додаткове розслідування, під час якого необхідно ретельно
перевірити, проаналізувати зібрані по
справі докази, провести необхідні слідчі
дії та оперативно-розшукові заходи,
направлені на виконання вказівок суду по усуненню неповноти
слідства, і в залежності від
встановленого прийняти рішення відповідно до вимог чинного закону.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, залишити
без задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 липня 2007 року про направлення криміналі.11ої справи відносно
ОСОБА_4, обвинуваченого у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 368 ч.2 КК України, для проведення додаткового розслідування -
без змін.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити без змін - утримання під вартою в
Київському СІЗО №13 Державного -департаменту України з питань виконання
покарань.