Єдиний унікальний № 500/916/15-к
Провадження № 1-кп/500/167/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
16 березня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баюш Лєовського району Республіки Молдова, громадянина України, не працюючого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
16 вересня 2014 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки виниклої під час вживання спиртних напоїв, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, за допомогою сокири наніс один удар лезом сокири в область обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя відкритого перелому лівої виличної кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичного експерта № 59 від 06.02.2015 р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я потерпілого. За цим же висновком експерта рубець від рани в області обличчя є непоправним, оскільки не може бути усунений за допомогою звичайних методів лікування. Крім того, рубець від рани в області обличчя потерпілого ОСОБА_6 дає його обличчю огидного, потворного вигляду, у зв`язку з чим останньому було завдане непоправне знівечення обличчя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 16.09.2014 р. у вечірній час він зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 перебували в будинку, коли почили стук у хвіртку. Коли вони вийшли, то побачили, що на вулиці кричить потерпілий. Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння та почав стверджувати, що сини його співмешканки побили дитину, але він відповів, що тих немає вдома приблизно тиждень два. Після цього потерпілий змінив тему та сказав, що прийшов поговорити з приводу роботи. Далі, потерпілий попросив пригостити його спиртним, у зв`язку з чим він на прохання потерпілого придбав півлітрову пляшку горілки, яку почали втрьох зі співмешканкою вживати на кухні у нього вдома. Після того, як вони випили горілку, він почав просити ОСОБА_6 йти додому, а сам пішов відпочивати, а коли повернувся через приблизно 30 хвилин, то побачив що потерпілий ОСОБА_6 продовжував перебувати на кухні і не хотів уходити. Тоді він знов почав вимагати, щоб потерпілий залишив його будинок, але останній грубо відповів йому, погрожував йому, після чого він взяв сокиру, якою вдарив потерпілого гострим краєм в ліву скроневу частину обличчя. Після цього, він знов повторив свою вимогу про те, щоб потерпілий залишив його будинок, а останній схопився за рану та пішов з їхнього будинку. Зобов`язується відшкодувати завдану потерпілому шкоду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину в повному обсязі також підтверджується наступними доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 16.09.2014 р. після роботи він випив приблизно 100 г. горілки та пляшку пива в магазині. Він прийшов до ОСОБА_5 , з яким вони поспілкувалися спочатку на тему побиття дітьми співмешканки останнього маленького хлопчика, а потім з приводу роботи, і ОСОБА_5 запросив його випити. Після того, як закінчилася випивка, а вони випили півлітрову пляшку горілки на трьох, ОСОБА_5 почав просити його йти додому, а він в цей час розмовляв зі співмешканкою останнього ОСОБА_7 , а тому сказав, що як закінчить розмову, то піде. Після цього ОСОБА_5 пішов і був відсутнім приблизно 20 хвилин. Приблизно о 23:00 год., коли він виходив з кухні, то ОСОБА_5 біля вхідних дверей вдарив його гострим краєм сокири в ліву скроневу частину обличчя. Він не чіплявся до дружини обвинуваченого ОСОБА_5 . Проте один раз його просили піти. Після цього, у нього на обличчі залишився великий шрам, якій не загоївся, у зв`язку з цим він терпить незручності, соромиться показуватися на людях.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що восени, пізно ввечері, вони відпочивали зі співмешканцем, коли почули стук у хвіртку, а коли вийшли то побачили, що там стояв потерпілий ОСОБА_6 , який кричав та погрожував. Після цього ОСОБА_5 спілкувався з потерпілим з приводу того, що її сини побили якогось хлопчика, а потім потерпілий різко перевів тему з приводу роботи, після чого за ініціативою потерпілого ті придбали горілку, яку вживали у них вдома на кухні більш ніж 30 хвилин. Коли вони випили півлітрову пляшку горілки, вони почали просили потерпілого ОСОБА_6 піти, але той не хотів уходити, навіть кричав на її неповнолітню дитину. ОСОБА_5 зробив вигляд, що йде спати, аби потерпілий зрозумів, що має йти. Через деякий час повернувся та знову вимагав, щоб потерпілий пішов, але останній почав йому грубо відповідати, кричати, після чого ОСОБА_5 взяв сокиру і вдарив ОСОБА_6 , який після цього пішов. Удар був завданий на вході на кухню.

Згідно рапорту інспекторачергового Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області (Далі Ізмаїльський МВ) від 16.09.2014 р., 16.09.2014 р. о 01:30 годині до чергової частини Ізмаїльського МВ по телефону надійшло повідомлення від медсестри МЛ № 1 Бойченко про те, що надана медична допомога ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: «Різана рана обличчя, алкогольне сп`яніння».

Відповідно до довідки КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня», ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в ІМЦЛ у нейрохірургічному відділенні з 17.09.2014 р. Діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Перелом лівої акулової кістки. Рублена рана лівої половини обличчя».

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 59 від 06.02.2015 р., ОСОБА_6 завдана травма обличчя у вигляді відкритого перелому лівої виличної кістки зі зміщенням уламків. Дане ушкодження являється результатом дії гострого рублячого предмета, яким могло бути лезо сокири, та могло бути завдане 16.09.2014 р. Даний відкритий перелом виличної кістки у ОСОБА_6 не був небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості (строк загоєння більше ніж 21 день) розладу здоров`я потерпілого. Рубець від рани в області обличчя є непоправним.

На думку суду, за виглядом рубець є довгим, таким, що деформує брову потерпілого та порушує міміку обличчя, дає його обличчю огидного, потворного вигляду, у зв`язку з чим та враховуючи, що він є непоправним, суд приходить до висновку, що потерпілому ОСОБА_6 завдане непоправне знівечення обличчя.

Таким чином, аналіз усіх даних, покладених в основу обвинувального акту в сукупності з дослідженими в суді доказами, дозволяє суду прийти до висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, суд враховує ту обставину, що перед завданням тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 неправомірно на вимогу господарів не залишав їх житло, нецензурно лаявся при цьому, що і послугувало виникненню почуття образи у обвинуваченого ОСОБА_5 та скоєння ним розглядуваного злочину. На думку суду, саме ці неправомірні дії потерпілого у визначеному ступені сприяли скоєнню обвинуваченим злочину і ця обставина суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного злочину.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_5 необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції.

Крім того, враховуючи вищезазначені обставини провадження, а саме обстановку вчинення злочину, дії потерпілого перед завданням йому тілесних ушкоджень, те, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, зобов`язався відшкодувати завдану потерпілому матеріальну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, те, що в його сім`ї виховується одна неповнолітня дитина його співмешканки від попереднього шлюбу, а також позицію потерпілого, який просив суд не позбавляти волі обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2015 р. арешт на сокиру з дерев`яним держаком, яка була добровільно видана ОСОБА_7 , та вказану сокиру відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України слід конфіскувати, як знаряддя злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, що передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 16 березня 2015 року.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2015 р. арешт на сокиру з дерев`яним держаком, яка була добровільно видана ОСОБА_7 , та вказану сокиру конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1