Справа № 200/6495/15-к
Провадження № 1-кп/200/359/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні у відкритому режимі в залі суду в м. Дніпропетровську судове провадження № 1кп/200/359/15 (кримінальне провадження №0000008) відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, працюючого фахівцем контрольно-ревізійного відділу ТОВ «Стиль Д», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
22 січня 2009 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд.3, з метою вчинення правочину із земельною ділянкою, на пропозицію колишнього колеги по роботі на Придніпровській залізниці ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №020184 від 11.05.1999 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що дані про належність йому земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідають дійсності, надав завідомо підроблений офіційний документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН №020184 приватному нотаріусу ОСОБА_6 , та уклав договір дарування зазначеної земельної ділянки з ОСОБА_7 , тим самим умисно, протиправно використав у власних цілях завідомо підроблений офіційний документ державний акт на право приватної власності на землю серії ДН ДП №020184 від 11.05.1999 року виданий Підгородненською міською радою. Таким чином, своїми умисними протиправними діями, 22.01.2009 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_7 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , яка йому не належала, надавши приватному нотаріусу ОСОБА_6 завідомо підроблений офіційний документ державний акт на право власності на землю серії ДП ДН №020184 від 11.05.1999 року, тим самим використавши його у своїх цілях.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. У вчиненому щиросердно розкаявся. Пояснив, що на пропозицію свого колеги по Придніпровській залізниці ОСОБА_5 , щодо допомоги останньому в оформленні права власності на земельну ділянку, він ( ОСОБА_4 ). надав ОСОБА_5 копію свого паспорту та ідентифікаційного податкового номеру. Через деякий час, ОСОБА_5 попросив його приїхати до нотаріуса для оформлення договору переходу права власності на земельну ділянку. Там, він надав нотаріусу документи на земельну ділянку, які йому передав ОСОБА_5 .. Він не давав ОСОБА_5 , або іншій особі будь-яких довіреностей на представництво його інтересів під час оформлення права власності на земельну ділянку. Він за фахом юрист, і розумів, що неможливо отримати земельну ділянку у власність, не звертаючись з відповідними заявами до органів місцевого самоврядування. Здогадувався, що надані документи про право власності на земельну ділянку є підробленими. Просив закрити провадження відповідно до положень ст. 49 КК України.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина також підтверджується показами свідка ОСОБА_8 , допитаної під час судового розгляду, яка показала, що вона працює начальником загально правового структурного відділу Підгороднянської міської ради. За своїми посадовими обов`язками вона присутня під час розгляду питань про виділення земельних ділянок сесією Підгороднянської міської ради. Підгороднянська міська рада не приймала рішень про виділення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4 .. Крім того, їй показували копію державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП ДН №020184, виданого ОСОБА_4 .. В даному акті зазначено, що земельна ділянка видана ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Підгородненської міської ради. Разом із тим, земельні питання не відносяться до компетенції виконавчого комітету, а приймаються на сесії міської ради. Більш того, проведеною перевіркою встановлено, що відповідне рішення не приймалося і виконавчим комітетом Підгородненської міської ради.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується і письмовими документами, дослідженими під час судового розгляду:

· копією державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП ДН №020184, виданого ОСОБА_4 (т.1 а.с. 13);

· копією нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 22.01.2009 року, згідно якого ОСОБА_4 подарував земельну ділянку ОСОБА_7 .. В договорі зазначено, що земельна ділянка належить дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на землю (бланк серії ДП ДН №020184) (т.1 а.с.14).

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вислухавши клопотання учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, в судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді штрафу до п`ятдесяти не оподаткованих податком мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком основного покарання у вигляді штрафу в розмірі понад трьох тисяч не оподатковуваних податком мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком чинності сплили три роки, в разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі.

Як встановлено досудовим слідством, дане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 22 січня 2009 року.

Таким чином, на даний час сплив строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

В зв`язку із викладеним суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та обвинуваченого та закрити провадження в даному кримінальному проваджені, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити провадження в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Речові докази: зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Протоколи допитів свідків, та інші документи про зафіксовані процесуальні дії зберігати в кримінальній справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту її проголошення через суд, що її постановив.

Суддя: ОСОБА_1