Справа №1-158/07
ВИРОК

ім'ям України

смт. Кегичівка 19
вересня 2007 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді Криворотова СВ., при секретареві Куст Н.М., з участю сторін:
з боку обвинувачення - прокурора Новікова Ю.О., потерпілих ОСОБА_3 ОСОБА_5з
боку захисту - підсудного ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_11., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду справу, за якою

ОСОБА_1 що народився ІНФОРМАЦІЯ_1. в смт. Кегичівка
Харківської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня,
військовозобов'язаний, неодружений, до арешту не працював, проживав по
АДРЕСА_1, засуджений Кегичівським районним судом:

1)
21.08.1996р. за ст.17,81 ч.З, ст. 140 ч.З КК України до 3
років позбавлення волі;

2)
25.03.1999р. за ст.17,81 ч.З КК до 3 років позбавлення
волі, звільнений умовно-достроково на 5 міс.Ю днів;

3)
23.09.2002р. за ст. 185 ч.3,2, ст. 395, 70 КК до 4 років
5 міс. 10 днів п/в, звільнений 03.07.2006р. по відбуттю строку покарання,
обвинувачується за ч.1 ст. 122, ч.2 ст.186, ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1)
У період із 27 грудня 2006 року по 28 квітня 2007 року,
ОСОБА_1 умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого
постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 12 вересня 2006
року, після повернення із лікування, не прибув на визначене постійне місце
проживання по АДРЕСА_1 не став на облік у Кегичівському РВ ГУ МВСУ, а фактично
проживав за іншою адресою по АДРЕСА_2цього ж населеного пункту. Ці дії
підсудного кваліфіковані за ст. 395 КК України.

2)
22 червня 2007р., приблизно о 14 годині, ОСОБА_1,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у дворі домоволодіння
ОСОБА_2розташованого по АДРЕСА_3, умисно завдав удари кулаком в обличчя, а
потім ногою та дерев'яною палицею по тулубу ОСОБА_3спричинивши потерпілому
середньої тяжкості тілесні ушкодження - перелом 9 ребра зі зміщенням уламків, а
також легкі тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму зі струсом
головного мозку, забиті рани на обличчі. Ці його дії кваліфіковані за ч.1
ст.122 КК України.

3)
3 липня 2007 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_1,
перебуваючи у дворі своєї бабусі ОСОБА_4, розташованому по АДРЕСА_1, умисно, із
корисливих спонукань та з метою викрадення чужого майна, заволодів металевою
драбиною, виніс її і потім відкрито, без застосування насильства, продовжував
утримувати, незважаючи на крики потерпілої, спричинивши останній матеріальні
збитки в сумі 115 грн. Ці дії підсудного кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК
України.

4)
6 липня 2007 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_1,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у домоволодінні
ОСОБА_5розташованому по АДРЕСА_4, умисно завдав йому удари коліном у
підборіддя, спричинивши потерпілому перелом нижньої щелепи зі зміщенням
уламків, тобто, середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ці його дії
кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

У пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122, ч,2
ст.186, ст. 395 КК України у судовому засіданні підсудний винним себе визнав
повністю, дати пояснення погодився і пояснив:'

12 вересня 2006 року Кегичівським районним судом
Харківської області від 12 вересня 2006 року стосовно нього було встановлено
адміністративний нагляд. У період із листопада по грудень 2006 року, з дозволу
органів міліції та по направленню обласного тубдиспансеру, він перебував на
лікуванні в санаторії „Репки". Повернувшись 27 грудня 2006 року, він
оселився за іншою адресою у свого дядька ОСОБА_6, на облік у міліції не став.
22 червня 2007р., приблизно о 14 годині, випивши горілки у дворі ОСОБА_2де булитакЬж
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, він почав з останнім сварку із-за того, що той дів
монтировку^ Ударив його кулаком в обличчя, наніс два-три удари ногою по тулубу,
а потім дерев'яною палицею двічі потерпілого по голові. З липня 2007р. він
пішов до своєї бабусі ОСОБА_4 Побувши у неї, він узяв із двору металеву драбину
і став її виносити, навздогін почув крик бабусі, але не зупинився, і усе одно
поніс драбину, і дав її на металобрухт ОСОБА_9за 11 грн., гроші пропив із
ОСОБА_2та ОСОБА_3, до цього був тверезим. 6 липня 2007 року, після похорон, він
був в ОСОБА_5 Приблизно о 22 годині між ним і ОСОБА_5 виникла сварка за
велосипед, він узяв потерпілого за волосся і двічі ударив коліном по голові. До
цього вживав алкогольні напої. Потім його забрали в міліцію. У вчиненні злочинів
щиро розкаюється.

Допитані у судовому засіданні потерпші викладені вище
обставини підтвердили. ОСОБА_7 доповнив, що після побиття підсудним, він
втратив свідомість і прийшов до тями вже у лікарні. ОСОБА_5 уточнив, що після
того, як підсудний його побив, разом із сусідкою ОСОБА_10зайшли працівники
міліції і його відвезли у лікарню. Ніхто із потерпілих претензій до підсудного
не має. Потерпіла ОСОБА_4 до суду не з'явилась за станом здоров'я, про що
подала заяву, якою підтверджує свої показання на досудовому слідстві, просить
розглянути справу без її участі, претензій до підсудного не має. За згодою усіх
учасників справи, судовий розгляд визнано можливим у відсутність потерпілої,
оскільки це не суперечить її волевиявленню, законним інтересам, та дослідити в
суді протокол її допиту.

2

У судовому засіданні
досліджені також наступні докази:

·постанова
Кегичівського районного суду від 12.09.2006р. про встановлення стосовно
підсудного адміністративного нагляду строком на 12 місяців за місцем проживання
по АДРЕСА_1(а.с.26-27);

·маршрутний
лист з корінцем від 17.11. та 21.11.2006р. про дозвіл підсудному на виїзд для
лікування (а.с.28-29);

·виписка
з медичної карти ТБ 09 про лікування ОСОБА_1 (а.с.32);

·висновок
експертизи від 2-Ю липня 2007р. про те, що внаслідок побиття підсудним, ОСОБА_3
завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження - перелом 9 ребра зі зміщенням
уламків, а також легкі тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму зі
струсом головного мозку, забиті рани на обличчі (а.с.34-35);

·протоколи
вилучення з двору ОСОБА_2огляду, постанова про долучення як речових доказів
футболки, куртки та двох фрагментів дерев'яної палиці з плямами бурого кольору,
схожими на кров, що зберігаються в РВ ГУМВСУ (а.с.4,36,37);

·довідка
про те, що вартість металевої драбини висотою 3 м становить 115 грн. (а.с.49);

·протокол,
згідно з яким ОСОБА_1 затримано в якості підозрюваного 19 липня 2007р. о 16 год. 30 хв.
(а.с.53-54);

·протокол
допиту потерпілої ОСОБА_4, згідно з яким вона показала, що 3 липня 2007 року до
неї прийшов її онук ОСОБА_1, який допоміг їй нарвати вишень, залишив їх у хаті
і пішов. Через вікно вона побачила, що він забрав з її драбину і виніс із
двору. Вона, як тільки змогла, вийшла на вулицю і стала голосно кричати, куди
це він, мовляв поніс її драбину, той її почув, але не зупинився. Коли вона
услід вийшла із двору, його уже не було. Тоді її дочка подзвонила у міліцію.
Хоч драбину ОСОБА_1 так і не повернув, претензій до нього вона не має, бо він
її онук (а.с.60);

·постанова
суду від 20.07.2007р. про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту (а.с.85-86);

·протокол
відтворення обстановки події та фототаблиці з підтвердженням викрадення
підсудним драбини (а.с.91-99);

·протокол
відтворення обстановки події та фототаблиці про побиття підсудним ОСОБА_3.
(а.с.100-113);

·протокол
відтворення обстановки події та фототаблиці про побиття підсудним ОСОБА_5.
(а.с.114-117);

·висновок
експерта від 3.07.2007р. про те, що внаслідок побиття підсудним, ОСОБА_5
завдано перелом нижньої щелепи зі зміщенням уламків, тобто, середньої тяжкості
тілесні ушкодження (а.с.121);

·копія
паспорту НОМЕР_1з підтвердженням анкетних даних підсудного (а.с. 129);

·характеристика
з місця проживання, згідно з якою підсудний зарекомендував себе як такий, що
комісіями селищної ради не розглядався, до відповідальності не притягувався
(а.с. 130);

·довідка
про те, що підсудний проживає по АДРЕСА_1(а.с. 131);

·довідки
про те, що підсудний на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває
(а.с. 133-134);

·-довідка
про судимості та копія вироку Кегичівського районного суду про засудження
ОСОБА_1: 21.08.1996р. за ст.17, 81 ч.3, ст. 140 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі; 25.03.1999р. за ст.17, 81 ч.3 КК до 3 років позбавлення волі,
звільнений умовно-достроково на 5 міс.10 днів; 23.09.2002р. за ст. 185 ч.З,2,
ст. 395, 70 КК до 4 років 5 міс. 10 днів п/в, звільнений 03.07.2006р. по
відбуттю строку покарання, а також довідка про його звільнення 3.07.2006р. по
відбуттю строку покарання (а.с.135-138).

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у
порядку і відповідно до вимог закону, є стосовними, допустимими, достовірними
та достатніми для постановления
вироку.

Відповідно до ст. 299 КПК України, суд, за ініціативою та
згодою усіх учасників процесу, вважає недоцільним дослідження решти доказів
стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони відповідають показанням
підсудного і ніким не оспорюються. При цьому з'ясовано, що підсудний- та інші
учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає
сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також у розумінні того,
що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини справи в апеляційному порядку.

Заслухавши пояснення підсудного, показання потерпілих, та
дослідивши докази у справі, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення у
судовомузасіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що підсудний вчинив наступні дії:
1) Умисно, без поважних на те причин, не прибув на визначене постійне місце
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду - ці його дії
правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України. 2) Умисно завдав ОСОБА_3
середньої тяжкості тілесні ушкодження - ці його дії правильно кваліфіковані за
ч.1 ст. 122 КК України. 3) Маючи непогашену судимість за крадіжку, умисно,
відкрито, без застосування насильства заволодів майном ОСОБА_4 - ці дії
підсудного правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України за ознакою
повторності. 4) Умисно завдав ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження -ці
його дії правильно кваліфіковані за ч.і ст. 122 КК України.

Тому суд вбачає всі підстави для того, щоб визнати
підсудного винним у вчиненні цих злочинів. При цьому визнано необхідним
уточнити, що неповернення підсудного за місцем проживання мало місце не із січня
2007 року, як зазначено в обвинуваченні, а з 27 грудня 2006 року.

Оскільки вчинення підсудним злочинів є доведеним, суд,
при вирішенні справи по суті, виходить із того, що підсудний є їх суб'єктом, а
об'єктом його діянь є права потерпілих, непорушність яких захищена ст. 21,
заборона на їх посягання та обов'язок неухильно додержуватись законів
встановлені ст. 68 Конституції України. Згідно зі ст. 2 КПК України, кожний,
хто вчинив злочин, має бути притягнутий до відповідальності.

Призначаючи підсудному покарання, суд, відповідно до
класифікації, встановленої ст. 12 КК України, визнає, що злочин, передбачений
ч.2 ст. 186 цього Кодексу, є тяжким, той, що передбачений 1 ст. 122 Кодексу -
середньої тяжкості, а передбачений ст. 395 Кодексу, - невеликої тяжкості. Суд
бере до уваги те, що ніхто із потерпілих претензій до нього не має, а також
враховує особу підсудного: те, що він у вчиненні злочинів розкаявся, страждає
на

2

захворювання туберкульозом, характеризується посередньо,
раніше був засудженим, у т.ч. за аналогічні злочини; також враховує те, що
злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, складається з двох епізодів.

Як обставина, що пом'якшує
покарання, відповідно до п. 1 ч.1 ст, 66 КК України, визнається щире каяття.
Згідно з п. 13 ч.1 ст. 67 КК, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд
визнає той факт, що підсудний вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 122 КК
України у стані алкогольного сп'яніння. При цьому суд виключає цю обставину з
обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, що не
знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Оскільки це не інкриміновано
в обвинуваченні досудовим слідством, суд не визнає повторність при заподіянні
тілесних ушкоджень ОСОБА_5 обставиною, що обтяжує покарання підсудного.

Зазначені відомості, що
характеризують як обставини злочинів, так і особу підсудного, у сукупності
дають підстави для висновку про неможливість застосування виправних робіт та
обмеження волі, передбачених ч.1 ст. 122 КК України, і що його перевиховання та
виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Цьому буде сприяти
призначення підсудному покарань: за ст. 395 КК України - у вигляді арешту, за
ч.1 ст. 122, ч.2 ст.186 КК - у вигляді позбавлення волі. Враховуючи сукупність
цих злочинів, визнано правильним остаточне покарання визначити шляхом
часткового складання усіх покарань, на підставі ст. 70 КК України.

Такі покарання за кожний злочин та
визначення остаточного покарання за їх сукупністю, суд визнає достатнім для
виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Розглядаючи питання щодо обраної
міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги, що
підсудний вчинив злочини, за один із яких (той, що передбачений ч.2 ст. 186 КК
України) встановлене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3
роки, схильний до вчинення злочинів, тому підстав для її зміни не знаходить.

Речові докази по справі, які
зберігаються в Кегичівському РВ ГУ
МВСУ, а саме, футболка та куртка, що належать ОСОБА_3, згідно з п.5 ч.1 ст.81 КПК
України, підлягають поверненню власникові, а два фрагменти дерев'яної палиці,
як такі, що не мають ніякої цінності, відповідно до п.З ч.1 ст. 81 КПК України,
підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст.186, ст. 395 КК України, і
призначити йому наступні покарання:

За ч.1 ст. 122 КК України - три
роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України - чотири роки позбавлення
волі, за ст. 395 КК України - шість місяців арешту, яке за правилами,
встановленими ч.1 ст. 72 КК України, перевести у шість місяців позбавлення
волі.

Остаточне покарання ОСОБА_1за
сукупністю цих злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,
відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, визначити як чотири роки один місяць
позбавлення волі.

Строк відбування остаточного покарання відраховувати з часу затримання - з
19 липня 2007року.

Міру запобіжного заходу засудженому
залишити попередню - у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі №27
Держдепартаменту України з питань виконання покарань у Харківській області.

Речові докази, які зберігаються в.
Кегичівському РВ ГУ МВСУ
Харківської області: футболку та куртку -повернути ОСОБА_3, який проживає
по АДРЕСА_4а два фрагменти дерев'яної палиці - знищити.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом
15 діб: засудженим - з моменту отримання копії вироку, іншими учасниками - із
часу його проголошення.

Вирок віддруковано в нарадчій кімнаті.