Справа № 1-24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2007 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області
в складі :

головуючого судді КОМЛАЧ О.Ф.,

при секретарі КРИВОШЕЇ О.Ю.,

з участю
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт. Олександрівка кримінальну
справу по звинуваченні ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калантаєво Світловодського району Кіровоградської області, житель с. Михайлівка
Олександрівського району Кіровоградської області , українець, громадянин України,
освіта - неповна вища, одружений , не працюючий, раніше не
судимий, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК
України

в с т а н о в и в :

25 травня 2006 року
близько 10 години
підсудний ОСОБА_2, знаходячись
на присадибній ділянці потерпілої ОСОБА_3, яка
знаходиться в с. Михайлівка Олександрівського району
Кіровоградської області, навмисно наніс
удар останній, чим завдав їй фізичний
біль не спричинивши тілесних ушкоджень.

Тим самим
підсудний ОСОБА_2 скоїв
злочин при наступних
обставинах.

Так, 25 травня 2006 року
близько 10 години
підсудний ОСОБА_2, здавши
молоко, йшов до дому мимо городу
потерпілої ОСОБА_3, який
розташований в с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, та почувши, що остання лається і побачивши , що вона показує руками
непристойні жести його дружині ОСОБА_4, підійшов до неї і наніс
удар в область обличчя, чим завдав їй фізичний біль, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_2, допитаний в судовому
засіданні, вину в
пред'явленому звинуваченні по ч.1 ст. 126 КК України не
визнав, вказуючи на те , що
дійсно 25 травня
2006 року він йшов до дому мимо городу потерпілої, який знаходиться
поряд з їх городом. Побачив, що потерпіла ОСОБА_3 показує непристойні
жести його дружині, яка знаходилась на
своєму городі. Він вирішив підійти до
неї та поговорити, але, коли він підійшов, то потерпіла вдарила його молотком
по голові. Також підбігла дочка
потерпілої ОСОБА_5, яка також нанесла йому удари по тулубу. Він взявшись за голову, де з
рани текла кров, пішов до будинку сусіда
ОСОБА_7, де йому надали першу медичну допомогу. Сам він потерпілу не бив. Також
він суду пояснив, що між його сім”єю та
потерпілою вже років 6 існують
неприязненні стосунки. Позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди він також не визнає.

Вина підсудного
ОСОБА_2, знайшла своє підтвердження в показах
потерпілої, свідків та в матеріалах
справи, досліджених в
судовому засіданні.

Так
потерпіла ОСОБА_3 суду
пояснила, що дійсно 25
травня 2006 року вона
знаходилась на своєму городі, де
припинала свою корову. Вона перечепилася через цеп і тому вголос
вилаялася. До неї підбіг підсудний ОСОБА_2
і вдарив її. В цей час до них підбігла її дочка
ОСОБА_5 І підсудний замахнувся на
неї рукою. Потерпіла ОСОБА_3 тримала
в руках молоток, яким припинала корову. Захищаючи дочку, вдарила ним підсудного ОСОБА_2. по голові. Так як
вона перенесла фізичний
біль та моральні страждання, тому вона просить стягнути з
підсудного ОСОБА_2. 5000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вина підсудного ОСОБА_2. знайшла
своє підтвердження в показах свідків, допитаних в судовому
засіданні.

Так свідок ОСОБА_6
суду пояснила, що в травні 2006
року вона пасла корови у городах ОСОБА_3
та ОСОБА_2.. Бачила як потерпіла ОСОБА_3 знаходилась у себе на городі, а на
сусідньому городі знаходилась ОСОБА_4 і
між ними виникла сварка, при цьому ОСОБА_3 показувала руками непристойні жести. Потім до них на
город з вулиці зайшов підсудний ОСОБА_2.
Свідок ОСОБА_6 сказала ОСОБА_5, з якою перед цим розмовляла,
щоб та пішла та вгамувала сварку, так як буде бійка.
Свідок не бачила як, хто і кого
бив, так як пішла завертати корів.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила,
що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 часто виникали суперечки. В кінці травня 2006 року до
неї до дому приходила ОСОБА_3 і
розповідала, що її побив підсудний
ОСОБА_2 і бачила почервоніння на її щоці. Також ОСОБА_3 їй розповідала, що
підсудний ОСОБА_2 хотів вдарити її дочку ОСОБА_5 і вона, захищаючи дочку,
вдарила його молотком по голові. Зі слів підсудного ОСОБА_2. знає,
що ОСОБА_3 вдарила його.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що в травні 2006 року близько 10 години вона була на своєму город. Почула крики на горді і
побачила, що ОСОБА_4, знаходячись на своєму городі махає руками, а ОСОБА_3 показує
їй руками непристойні жести. Потім до
них підійшов підсудний ОСОБА_2 і ОСОБА_3
вдарила його молотком. Вона не
бачила, щоб підсудний ОСОБА_2 бив потерпілу
ОСОБА_3.

Покази свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 суд до уваги взяти не може, так як вважає їх зацікавленими
особами, оскільки вони є близькими родичами відповідно потерпілої та
підсудного.

Таким чином
суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_2. правильно
кваліфіковано по ч.1 ст. 126 КК
України, так як він
умисно наніс потерпілій
ОСОБА_3 удар , яким завдав їй
фізичний біль і не спричинив
легких тілесних ушкоджень.

Так
як вина підсудного ОСОБА_2. в нанесенні
потерпілій ОСОБА_3 умисного
удару, який завдав фізичний біль і не спричинив тілесних
ушкоджень знайшла своє
повне підтвердження в судовому
засіданні, тому суд
вважає, що позов потерпілої
про відшкодування моральної
шкоди підлягає частковому
задоволенню. При визначенні
розміру відшкодування моральної
шкоди, заподіяної підсудним ОСОБА_2 , суд
враховує матеріальний стан останнього,
нетривалість фізичного болю, який
перенесла потерпіла ОСОБА_3, те,
що нанесення удару
не призвели до будь-яких вимушених
змін у її життєвих стосунках.

Обираючи вид та
міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує
степінь та характер соціальної
небезпеки скоєного, те , що
згідно ст. 12 КК України він
скоїв злочин невеликої
тяжкості.

Враховуючи те,
що підсудний ОСОБА_2
скоїв злочин вперше (а.с.17), по
місцю проживання характеризується позитивно (а.с.19), а також враховуючи
те, що згідно ч.3 ст.56 та ч.2 ст
57 КК України, відносно нього
неможливо примінити такі міри покарання як громадські
роботи та виправні роботи, тому суд
вважає,що відносно нього необхідно примінити таку міру покарання як штраф.
Оскільки підсудний ОСОБА_2 не працюючий
і не отримує пенсії, тобто враховуючи його матеріальний стан, суд
вважає за необхідним , згідно п.8
ч.7 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24 жовтня
2003 року №7 „Про практику
призначення судами кримінального покарання” та ст. 7 КПК
України звільнити його
від покарання.

Керуючись ст.
323, ст. 324 КПК України
суд-,

з
а с у д и в :

Визнати винним
та засудити ОСОБА_2 по ч.1 ст. 126 КК України
та обрати йому покарання у вигляді
штрафу в сумі 510 гривен.

Згідно ст. 7 КПК України
від покарання засудженого
ОСОБА_2- звільнити.

Цивільний позов
задовольнити частково:
стягнути з засудженого
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
п”ятсот гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Вирок суду може бути оскарженим
в Кіровоградський апеляційний суд на протязі 15
діб, з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області
О.Ф. КОМЛАЧ