Справа №473/5874/14-к 29.01.2015 29.01.2015 29.01.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області, підозрюваному у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6
його законний представник ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Скасувати ухвалу слідчого судді. Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну застосованого раніше підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на строк до 15.02.2015 р. із забороною залишати житло цілодобово за винятком випадків прибуття до суду, __________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/29/15 слідчий суддя ОСОБА_10
категорія: оскарження зміни доповідач апеляційного суду
запобіжного заходу ОСОБА_1
прокуратури, слідчого за викликом, із застосуванням електронного засобу контролю та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
Узагальнені доводи прокурора.
Наводячи зміст ст.ст. 177, 178, 201 КПК України, апелянт вважає, що зміна раніше застосованого запобіжного заходу допускається, якщо зникли ризики, які передбачені ст. 177 КПК України або істотно змінилися обставини, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу. Зазначає, що такі обставини, як щире каяття підозрюваного, його активна співпраця зі слідством, наявність місця постійного проживання в м. Вознесенську Миколаївської області, куди на час проведення досудового слідства та судового розгляду переїхала його мати, є недостатніми для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу. Водночас оспорює наявність проявів щирого каяття ОСОБА_6 у вчиненому та активного сприяння розкриттю злочину. Також вказує про відсутність намірів у підозрюваного і його родичів щодо відшкодування шкоди потерпілому, оскільки шкода залишилася не відшкодованою.
Зазначає, що на час ухвалення слідчим суддею рішення від 17.12.2014 р. про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суду надавалися матеріали, у яких вже містилися відомості про визнання підозрюваним вини та про його тимчасове проживання по АДРЕСА_1 в квартирі, яку орендує його співмешканка. Зареєстровано підозрюваного в АДРЕСА_2 , де він проживав з батьком до січня 2014 р. З матір`ю по АДРЕСА_3 він фактично проживав приблизно 2 місяці.
Вказує, що не було оскаржено рішення слідчого судді про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В подальшому ухвалою слідчого судді від 24.12.2014 р. залишено без розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з посиланням на те, що в ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею. Однак, 20.01.2015 р. слідчим суддею розглянуто аналогічне клопотання захисника, яке задоволено. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалено на підставі неперевірених відомостей та суперечить ухваленому раніше з того ж питання рішенню від 24.12.2014 р.
Встановлені слідчим суддею обставини.
У даному кримінальному провадженні 17.12.2014 р. слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На даний час ОСОБА_6 є неповнолітнім, щиро кається у вчиненні злочину, активно співпрацює зі слідством, має місце постійного проживання, де зараз мешкає його мати ОСОБА_8 , яка переїхала у м. Вознесенськ наглядати за поведінкою сина. Тому є підстави для задоволення клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, заперечення неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , які просили залишити оскаржувану ухвалу без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Діючим кримінальним процесуальним законом передбачено право участі сторони захисту у вирішенні питання про зміну запобіжного заходу не лише шляхом оскарження судового рішення, а й шляхом внесення відповідного клопотання (ст. 201 КПК України).
Тому не має правового значення та обставина, що ухвала слідчого судді від 17.12.2014 р. про застосування в даному кримінальному провадженні неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не була оскаржена стороною захисту, чим прокурор також обґрунтовує свої вимоги.
Зі змісту ст. 201 ч. 5 КПК України вбачається про можливість звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу: після 30 днів з моменту постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу; у будь-який момент за наявності відображення у тексті клопотання нових обставин, які раніше слідчим суддею, судом не розглядалися.
Захисник ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 в передбаченому законом порядку.
Зазначене клопотання подано ним 19.01.2015 р., тобто, після 30 днів з дня постановлення попередньої ухвали слідчого судді від 17.12.2014 р. про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З процесуальних підстав суд апеляційної інстанції не вправі надати правову оцінку попередній ухвалі слідчого судді від 24.12.2014 р., якою на підставі ст. 201 ч.5 КК України залишено без розгляду попереднє аналогічне клопотання цього захисника від 23.12.2014 р., чим також апелянт обґрунтовує свої вимоги.
З оскаржуваної ухвали слідчого судді від 20.01.2015 р. вбачається, що мотиви прийнятого рішення не пов`язані з оцінкою ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, наявністю яких було обгрутовано попереднє рішення від 17.12.2014 р. про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на чому наполягає апелянт та наводить докладні доводи в цій частині.
Разом з тим, зазначаючи відомості з числа передбачених ст. 178 ч.1 п.4 КПК України, слідчий суддя в ухвалі від 17.12.2014 р. про застосування запобіжного заходу послався на те, що неповнолітній ОСОБА_6 з батьками не проживає, не має місця постійного проживання.
Слідчим суддею при прийнятті рішення 20.01.2015 р. досліджені та оцінені інші істотні відомості з цього приводу, а саме те, що ОСОБА_6 на даний час має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зараз мешкає його мати ОСОБА_8 , яка переїхала в м. Вознесенськ наглядати за поведінкою неповнолітнього сина. Достовірність цих відомостей підтверджена не лише поясненнями ОСОБА_8 та підозрюваного в апеляційному суді, а й довідкою голови вуличного комітету за місцем їх проживання, яка міститься в матеріалах судового провадження.
Матеріалами кримінального провадження підтверджено щире каяття ОСОБА_6 , проявами якого є відвідування ним потерпілого в лікарні, вибачення перед ним та висловлення жалю з приводу вчиненого.
Зазначені обставини з урахуванням неповнолітнього віку підозрюваного свідчать на користь доцільності зміни застосованого йому запобіжного заходу на менш суворий.
Крім того, застосовуючи замість тримання під вартою запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд прийняв рішення про заборону підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло цілодобово, за винятком випадків прибуття до слідчого, суду, прокуратури, а для здійснення контролю за його поведінкою ухвалив про застосування електронних засобів контролю. З листа начальника УМВС України в Миколаївської області від 23.01.2015 р., який міститься в матеріалах судового провадження, вбачається, що електронні засоби контролю ОСОБА_6 застосовані з 21.01.2015 р.
Зазначене обмеження волі неповнолітнього підозрюваного у вигляді ізоляції за місцем проживання в сукупності з контролем за його поведінкою з боку працівників органу внутрішніх справ та наглядом з боку матері, які на даний час здійснюються, здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням викладеного, ухвалене слідчим суддею рішення про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на менш суворий вид є обґрунтованим. Відсутні підставі для його скасування, про що просить апелянт.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 р. про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на строк до 15 лютого 2015 р. із забороною залишати житло цілодобово - залишити без зміни, а апеляційну скаргу старшого прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: