Дата документу Справа № 311/2970/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/287/15
Єдиний унікальний № 311/2970/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 204 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000043, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Копані, Оріхівського району Запорізької області, громадянка України, з вищою освітою, пенсіонерка, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима;

визнана невинуватою та виправдана за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України у зв`язку з недоведеністю її вини та відсутністю в її діях складу цього правопорушення.
Вирішена доля речових доказів.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнана невинуватою та виправдана за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України у зв`язку з недоведеністю її вини та відсутністю в її діях складу цього правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилається на незаконність вироку через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд не мотивував у вироку за яких обставин прийняв до уваги суперечливі докази надані стороною захисту, зокрема покази самої обвинуваченої та свідка ОСОБА_9 , і відкинув докази надані стороною обвинувачення, чим порушив принцип змагальності сторін. При цьому, не взяв до уваги заяву громадян села від 25.06.2014 року, протокол обшуку, висновки експертиз № 354 від 25.07.2014 року та № 217 від 24.07.2014 року, протокол огляду від 22.07.2014 року, постанову про визнання речовими доказами від 29.07.2014 року, покази свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (понятих), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які доводили винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, у порушення вимог ст. ст. 290, 349 КПК України під час судового засідання 03.10.2014 року, за клопотанням сторони захисту, без попереднього ознайомлення прокурора з новими доказами, провів допит свідка ОСОБА_9 , яка під час досудового розслідування не допитувалась, стороною захисту під час підготовчого судового розгляду не заявлялась, внаслідок чого використав покази свідка ОСОБА_9 , як докази на спростування обвинувачення, чим порушив вимоги КПК України.

Також, фактично описуючи у вироку відсутність складу кримінального правопорушення через не встановлення умислу ОСОБА_7 на збут вилучених підакцизних алкогольних напоїв, вказав про виправдування ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 204 КК України з підстав відсутності складу злочину і недоведеності її вини, тим самим, суд допустив істотну суперечність у своїх висновках, оскільки вказані підстави є взаємовиключними.

Тому просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

Також порушує у скарзі питання про повторний допит у суді апеляційної інстанції свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , повторне дослідження заяви громадян (мешканців с. Приморське Василівського району Запорізької області) від 25.06.2014 року щодо збуту ОСОБА_7 підакцизних алкогольних напоїв; фототаблиці, на якій зображено крамницю ОСОБА_7 і житловий будинок; протоколу огляду і обшуку від 21.07.2014 року; висновків експерта № 217 від 24.07.2014 року, № 354 від 25.07.2014 року; протоколу огляду від 22.07.2014 року; постанови про визнання речовими доказами від 29.07.2014 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, зокрема в останньому слові, її захисника, які просили вирок залишити без змін; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95 BP із змінами та доповненнями (далі Закон), для виготовлення алкогольних напоїв необхідно мати ліцензію, яка видається тільки суб`єктам підприємницької діяльності органом, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст. 15 Закону, для роздрібної торгівлі алкогольними напоями необхідно мати ліцензію, яка видається тільки суб`єктам підприємницької діяльності органами державної виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом Міністрів України за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності строком на один рік та підлягає обов`язковій реєстрації в органах державної податкової служби України.

Виходячи з ст. 15-3 Закону, забороняється продаж алкогольних напоїв з рук та у невизначених для цього місцях торгівлі.

Крім цього, згідно ст. 1 Закону, під місцем торгівлі слід розуміти - місце реалізації алкогольних напоїв, у тому числі, на розлив, торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами.

Незаконне виготовлення алкогольних напоїв - є їх виробництво без наявності ліцензії на цей вид підприємницької діяльності.

В порушення вказаного Закону, ОСОБА_7 , не маючи ліцензії на право реалізації алкогольних напоїв, маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту, незаконне зберігання з цією метою та незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, в період з травня 2013 року по липень 2014 року, в прибудові житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вона проживає, у невстановленої слідством особи, придбавала фальсифіковану алкогольну продукцію.

Вказану фальсифіковану алкогольну продукцію зберігала за вищевказаною адресою з метою збуту жителям с. Приморське Василівського району Запорізької області.

У період з травня 2013 року по липень 2014 року, ОСОБА_7 , здійснювала збут придбаної фальсифікованої алкогольної продукції з прибудови вказаного житлового будинку, жителям с. Приморське Василівського району Запорізької області.

21 липня 2014 року о 18.00 годині співробітниками СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області, під час обшуку, санкціонованого слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Приморське, вул. Залізнична, 85, було вилучено:двадцять дві скляні пляшки, ємкістю 0,5 л., наповнених прозорою рідиною, з етикеткою «Українська горілка «Всеградська», з марками акцизного податку України; дві скляні пляшки, ємкістю 0,5 л, заповнені прозорою рідиною, з етикеткою «Пшенична», з марками акцизного податку України; дві скляні пляшки, ємкістю 0,7 л, заповнені прозорою рідиною, з етикеткою «Хлібний дар класична», з марками акцизного податку України; дві скляні пляшки, ємкістю 0,5 л, заповнених прозорою рідиною, з етикеткою «Вільна Класична» з марками акцизного податку України; дві скляні пляшки, ємкістю 0,5 л, заповнені прозорою рідиною, з етикеткою «Nemiroff», з марками акцизного податку України; дві скляні пляшки, ємкістю 0,5 л, заповнені прозорою рідиною, з етикеткою «Первак з хріном», з марками акцизного податку України; дві скляні пляшки, ємкістю 0,25 л, заповнених прозорою рідиною, з етикеткою «Пшенічна», з марками акцизного податку України одна скляна пляшка, ємкістю 0,5 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Люксова», з маркою акцизного податку України; одна скляна пляшка, ємкістю 0,25 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Ексклюзив стандарт», з маркою акцизного податку України; одна скляна пляшка, ємкістю 1 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Хлібний Дар», з маркою акцизного податку України; одна скляна пляшка, ємкістю 0,5 л, заповнена на 3/4 прозорою рідиною, з етикеткою «Всеградська на молоці», без марки акцизного збору.

Вказані зразки рідини, які вилучені в ході обшуку у ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 354 від 25 липня 2014 року, а саме: скляна пляшка ємкістю 0,5 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Українська горілка «Всеградська», скляна пляшка, ємкістю 0,5 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Пшенічна», скляна пляшка, ємкістю 0,5 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Українська горілка «Всеградська на молоці», скляна пляшка, ємкістю 0,25 л, заповнена прозорою рідиною, з етикеткою «Пшенічна» - є міцними алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами, які не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», виготовлені кустарним способом, з порушенням технології горілчаного виробництва, схожі між собою за концентраціями мікродомішок, за якісним складом та вмістом ідентифікованих компонентів, тобто, мають загальну родову належність, могли складати раніше єдиний об`єм, могли бути виготовлені з однієї сировини, мають сторонні домішки та не відповідають специфікаціям якості та безпеки для алкогольних напоїв, є едальтерованими та небезпечними для здоров`я людини.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.84-86,91,94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на повному, всебічному і неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 стороною обвинувачення недоведена, а тому виправдав її через недоведеність вини та відсутність в її діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Так, виходячи зі змісту ч.1 ст.204 КК України, об`єктивна сторона зазначеного злочину полягає у придбанні та зберіганні для збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а також в самому їх збуті. Придбання - це одержання незаконно виготовлених алкогольних напоїв будь-яким способом. Зберіганням охоплюються дії, пов`язані з перебуванням зазначених предметів у володінні винного. Транспортування - це будь-які дії з переміщення зазначених предметів, незалежно від способу їх переміщення і місця зберігання. Цим поняттям охоплюється також пересилання. Збут означає будь-які оплатні або безоплатні форми реалізації підакцизних товарів. Незаконність таких дій визначається зокрема незаконністю їх виготовлення. Закінченим цей злочин є з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених дій.

При цьому, як зазначено в ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року зі змінами, алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, тобто, особа усвідомлює, що отримує, зберігає, транспортує для збуту незаконно виготовлені підакцизні товари, а також збуває їх і бажає так вчиняти. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є спеціальна мета - збут предметів даного злочину.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.204 КК України, необхідно, щоб мали місце всі ознаки складу злочину.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні поясняла, що свою вину не визнає в повному обсязі. Не заперечувала факту продажу продовольчих товарів без реєстрації, але категорично заперечувала проти торгівлі спиртними напоями з прибудови житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вона проживає. Стверджувала, що дійсно 21 липня 2014 року, під час обшуку за вказаною адресою, працівниками міліції в будинку було виявлено та вилучено вказані у обвинувальному акті алкогольні напої, які вона придбала, приблизно у червні 2014 року, у незнайомого їй чоловіка не для продажу, а для власних потреб, зокрема, на поховання, з огляду на її вік та стан здоров`я.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків суд визнав такими, що не несуть в собі достатніх доказів, які б підтверджували вину обвинуваченої.

При цьому зазначив, що свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні стверджувала, що є сусідкою ОСОБА_7 , яка спиртні напої не продає; свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими під час проведення 21.07.2014 року обшуку, лише підтвердили факт виявлення працівниками міліції за місцем проживання обвинуваченої алкогольних напоїв. Однак, ці покази не підтверджують факт їх незаконного придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв;

свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні поясняв, що неодноразово купував у обвинуваченої алкогольні напої. Однак, на думку районного суду, такі докази є недостатніми для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено: коли саме, по якій ціні, у якій кількості та які саме алкогольні напої купували свідки. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що між обвинуваченою та свідком ОСОБА_12 склалися неприязні відносини, що може свідчити про упереджене ставлення свідка до обвинуваченої, а також викликає сумніви у правдивості її показів;

свідкі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в судовому засіданні показали, що особисто не купували у ОСОБА_7 алкогольні напої, а факт того, що вони бачили, як біля будинку виправданої люди вживали якісь напої з пластикових стаканчиків та йшли від її будинку в стані сп`яніння, не достатні для твердження того, що вони вживали алкогольні напої придбані саме у ОСОБА_7 , і тому такі докази є недостатніми.

Судом також було встановлено, що обвинувачена за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , здійснює незаконну торгівельну діяльність, оскільки жодних передбачених діючим законодавством України дозвільних документів для цього у неї не має. Цей факт в судовому засіданні не заперечувався і самою ОСОБА_7 . Але разом з тим, торгівля продовольчими товарами без належної реєстрації не може бути підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 204 КК України.

В якості доказів винуватості ОСОБА_7 стороною обвинувачення надані письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема: заява громадян від 25.06.2014 року, в якій вони просять вжити заходи до ОСОБА_7 яка займається реалізацією фальсифікованих спиртних напоїв; фототаблиці, на яких зображено житловий будинок, в якому проживає обвинувачена; протокол огляду і обшуку від 21.07.2014 року, в якому зазначено, що в ході проведення слідчої дії працівниками міліції, було виявлено та вилучено тютюнові вироби та алкогольні напої; висновок експерта № 217 від 24 липня 2014 року, відповідно до якого встановлено, що марки акцизного податку на лікеро-горілчану продукцію імпортного та вітчизняного виробництва виготовлені не за технологією підприємства "Держзнак ПК "Україна"; висновок експерта № 354 від 25 липня 2014 року, відповідно до якого встановлено, що: надані зразки рідини містять спирт етиловий. Надані зразки рідин (об.1,3-5,8) є кустарно виготовленими міцними алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами. Інші зразки є горілками. Надані алкогольні напої (об.1,3-5,8) не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 "Горілки і горілки особливі. Технічні умови". Інші алкогольні напої відповідають вимогам вказаного ДСТУ. Надані алкогольні напої (об.1,3-5,8) виготовлені кустарним способом з порушенням технології горілчаного виробництва. Інші надані алкогольні напої виготовлені промисловим (заводським) способом.Надані рідини (об.1,3-5,8) виготовлені з недоброякісної сировини. Надані зразки (об.1,3-5,8) алкогольних напоїв схожі між собою за концентраціями мікродомішок, за якісним складом та вмістом ідентифікованих компонентів, тобто, мають загальну родову належність, могли складати раніше єдиний об`єм, могли бути виготовлені з однієї сировини. Інші об`єкти мають іншу родову належність.Надані алкогольні напої (об.1,3-5,8) містять сторонні домішки. Досліджувані алкогольні напої (об.1,3-5,8) не відповідають специфікаціям якості та безпеки для алкогольних напоїв, є едальтерованими та небезпечними для здоров`я людини. Інші надані алкогольні напої є доброякісними та відповідають відповідним санітарним та технічним регламентам; протокол огляду від 22.07.2014 року, відповідно до якого зазначено, що оглянуто було скляні пляшки з рідиною, вилучені 21.07.2014 року під час обшуку у ОСОБА_7 ; постанова про визнання речовими доказами від 29.07.2014 року, вилучених скляних пляшок з рідиною під час обшуку у ОСОБА_7 .

Однак, вищенаведені докази не підтверджують обвинувачення щодо прямого умислу на придбання та зберігання саме з метою збуту, а також самого факту збуту алкогольних напоїв ОСОБА_7 .

Факт придбання та зберігання незаконно виготовлених алкогольних напоїв без наявності мети - збуту, не може бути підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.204 КК України.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що надані стороною обвинувачення докази є недостатніми та не підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину грунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, є належним чином у відповідності до ст.ст. 349,370 КПК України обґрунтованими та вмотивованими, у тому числі із зазначенням мотивів переваги одних доказів над іншими, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень принципів змагальності сторін в ході судового розгляду, колегія суддів не вбачає, оскільки сторони кримінального провадження не були позбавлені своїх прав щодо допиту свідків, дослідження інших доказів наданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Разом з тим, є слушними твердження прокурора щодо підстав виправдання ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю у її діях складу злочину і недоведеності її вини, які є взаємовиключними, а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду та вважати її виправданою за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, у зв`язку з недоведеністю її вини.
Враховуючи викладене, колегія суддів не має підстав вважати вирок районого суду незаконим та необґрунтованим, а тому підстав для задоволення скарги прокурора з мотивів, наведених у ній, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , - змінити та вважати її виправданою за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, у зв`язку з недоведеністю її вини.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4