Справа № 1/0614/177/11
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2011 року Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Ярмоленка В.В.

при секретарі Петренко М.В.

з участю прокурора Козак І.О.

розглянувши на відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не інваліда, не працюючого, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2011 року приблизно о 22-й годині ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в будинку за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 в ході сварки, що виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс своїй матері ОСОБА_2 три-чотири удари долонею правої руки по обличчю, а коли остання намагалась припинити його дії, відштовхнув її від себе. Продовжуючи своїх злочинні дії після того як потерпіла впала на підлогу, підсудний наніс ОСОБА_2 три удари правою ногою в грудну клітину, внаслідок чого відповідно до висновку судово-медичного експерта № 163 від 23 травня 2011 року спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, кінцівок, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеня важкості без короткочасного розладу здоровя, закритого перелому тіла грудини з незначним зміщенням, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеня важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоровя.

Допитаний в ході судового розгляду справи підсудний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Додав, що до що його дії були викликані виключно обстановкою, в якій вони вчинювались та поведінкою потерпілої, яка постійно до цього вживала алкогольні напої та виганяла їх з братом з дому. 30.03.2011 року близько 22-ї години повернувшись додому, між ним та матірю, що лежала в ліжку в будинку, зчинилась сварка, внаслідок якої він почав наносити удари останній. Згодом відвідував матір в лікарні та надавав усіляку допомогу. Щиро кається у вчиненому та просить не обирати покарання повязане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила факт заподіяння їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості підсудним за обставин, викладених вище та визнаних ним. Зазначила, що не має до підсудного будь-яких претензій, син допомагає та піклується про неї, а тому просить його суворо не карати.

Вина ОСОБА_1 в вчиненні суспільно небезпечного діяння, крім показань підсудного, потерпілої, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом відтворення обстановки та обставин події від 20.05.2011 року (а.с. 25-27), з даних яких вбачається послідовність та механізм завдання підсудним тілесних ушкоджень своїй матері;

висновком експерта №163 від 23.05.2011 р. (а.с. 16);

довідкою Малинського МРТМО від 14.04.2011р. про лікування потерпілої (а.с.10), та іншими зібраними по справі письмовими доказами.

Суд кваліфікує діяння підсудного за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння.

При призначенні покарання суд враховує обставини вчинення злочину, поведінку підсудного та потерпілої як до так і після вчинення злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання та те,що якихось тяжких наслідків від скоєного не настало, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні підсудного, і виходить з наявності кількох обставин, що його помякшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням цього вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого у виді підписки про невиїзд залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_3