Справа № 504/792/15-к
Провадження № 1-кп/504/118/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 02.02.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білине Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.02.2009 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки,

- 01.08.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 198 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Каїри Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, студента 2-го курсу Березівського ВПУ, офіційно не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2015 року в період часу з 23:30 години по 01:00 годину 01.02.2015 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні бару ПП « ОСОБА_8 », який розташований по АДРЕСА_4 , познайомилися з ОСОБА_9 , де разом з ним спільно вживали алкогольні напої.

01.02.2015 року близько 01:00 години між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з одного боку, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_9 з другого боку, на вулиці біля вказаного бару, на побутовому підґрунті виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 по черзі стали наносити удари руками в обличчя потерпілого, а саме ОСОБА_5 наніс біля 5-6 ударів кулаками рук та ОСОБА_6 біля 4-5ударів кулаками рук, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках правого ока, садни в правій виличній області, в лобній області справа (три), в лобній області по центру внизу, в правій скроневій області, на спинці носа праворуч, на тильній поверхні лівої кисті (дві), в області правого лучезап`ястного суглобу по задній поверхні, в області правого плечового суглоба по передньо-верхній поверхні.

Відповідно до висновку експерта № 17 від 18.02.2015 року завдані ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень, та могли бути спричинені 01.02.2015 року.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння майнового злочину, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 01.02.2015 року близько 01:30 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля приміщення бару, який належить ПП « ОСОБА_8 » по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 запропонував йому відвезти його до м. Березівка Одеської області на автомобілі марки «М-21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував в користуванні ОСОБА_9 . На запропоноване ОСОБА_5 погодився, та сів за кермо вищезазначеного автомобіля, ОСОБА_9 присів на переднє пасажирське сидіння.

Надалі, ОСОБА_5 за допомогою ключів, які знаходились в замку запалення, запустив двигун автомобіля та разом з ОСОБА_9 , виїхав з с. Петрівка і став рухатися в напрямку м. Березівка по автодорозі «Одеса-Вознесенськ-Новий Буг». Рухаючись в напрямку м. Березівка у ОСОБА_5 виник умисел заволодіти автомобілем ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , від`їхавши вказаним автомобілем на відстань біля 2 км від с. Петрівка, зупинив його на узбіччі та наказав ОСОБА_9 віддати йому свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та покинути салон автомобіля. Після того, як ОСОБА_9 виконав вимогу ОСОБА_5 , останній розвернув вказаний автомобіль та всупереч волі власника встановив над ним одноосібний контроль і з місця події зник.

В подальшому ОСОБА_5 , керуючи вищезазначеним автомобілем не доїхав до с. Новий Побут Комінтернівського району Одеської області, оскільки закінчилось паливо та заглох двигун.
Після чого ОСОБА_5 вказаний автомобіль залишив на ґрунтовій дорозі, а сам відбув до с. Каїри Комінтернівського району Одеської області.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 17 000 гривень.

Він же, повторно 01.02.2015 року близько 06:30 години за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з автомобіля марки «М-21412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів у потерпілого ОСОБА_9 , та який залишив на ґрунтовій дорозі, яка веде в напрямку с. Новий Побут, що в межах Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та, переслідуючи ціль незаконного збагачення, прибули до нього на автомобілі марки «БМВ»-320і, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з моторного, багажного відсіку та з салону автомобіля таємно і навмисно викрали: акумуляторну батарею марки «Бдек Хоре» вартістю 800 грн., механічний домкрат, вартістю 150 грн., ручний насос, вартістю 50 грн., авто - магнітолу «Піонер», вартістю 200 грн., мобільний телефон марки «Самсунг-Дуос» укомплектований двома сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 та «МТС» № НОМЕР_4 , загальною вартістю 200 грн., комплект проводів запалення, які для потерпілого матеріальної цінності не мають, після чого з викраденим майном з місця події зникли та розпорядилися ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1 400 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно 31.01.2015 року в період часу з 23:30 години по 01:00 годину 01.02.2015 року, він разом з ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні бару ПП « ОСОБА_8 », який розташований по вул. Центральній, 16 в с. Петрівка Комінтернівського району Одеської області, познайомилися з ОСОБА_9 , де разом з ним спільно вживали алкогольні напої.

01.02.2015 року близько 01:00 години між ним та ОСОБА_6 , з одного боку, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_9 з другого боку, на вулиці біля вказаного бару, на побутовому підґрунті виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході якої він та ОСОБА_6 з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 по черзі стали наносити удари руками в обличчя потерпілого, а саме віннаніс біля 5-6 ударів кулаками рук та ОСОБА_6 біля 4-5 ударів кулаками рук, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Крім того, 01.02.2015 року близько 01:30 години він, перебуваючи біля приміщення цього ж бару, де ОСОБА_9 запропонував йому відвезти його до м. Березівка Одеської області на автомобілі марки «М-21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував в користуванні ОСОБА_9 . На запропоноване він погодився, та сів за кермо вищезазначеного автомобіля, а ОСОБА_9 присів на переднє пасажирське сидіння.

Надалі, він за допомогою ключів, які були в замку запалення, запустив двигун автомобіля та разом з ОСОБА_9 , виїхав з с. Петрівка і став рухатися в напрямку м. Березівка по автодорозі «Одеса-Вознесенськ-Новий Буг», та рухаючись в напрямку м. Березівка у нього виник умисел заволодіти автомобілем ОСОБА_9 .

Потім, він від`їхавши вказаним автомобілем на відстань біля 2 км від с. Петрівка, зупинив його на узбіччі та наказав ОСОБА_9 віддати йому свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та покинути салон автомобіля. Після того, як ОСОБА_9 виконав його вимогу, останній розвернув вказаний автомобіль та всупереч волі власника встановив над ним одноосібний контроль і з місця події зник.

В подальшому він, керуючи вищезазначеним автомобілем не доїхав до с. Новий Побут Комінтернівського району Одеської області, оскільки закінчилось паливо та заглох двигун, тавказаний автомобіль залишив на ґрунтовій дорозі, а сам відбув до с. Каїри Комінтернівського району Одеської області.

Повторно 01.02.2015 року близько 06:30 години за попередньою змовою з ОСОБА_6 , він маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з автомобіля марки «М-21412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів у потерпілого ОСОБА_9 , та який залишив на ґрунтовій дорозі, яка веде в напрямку с. Новий Побут, що в межах Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та, переслідуючи ціль незаконного збагачення, прибули до нього на автомобілі марки «БМВ»-320і, д/н НОМЕР_2 , під своїм керуванням.

Реалізуючи свій намір, він разом з ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з моторного, багажного відсіку та з салону автомобіля таємно і навмисно викрали: акумуляторну батарею, механічний домкрат, ручний насос, авто - магнітолу «Піонер», мобільний телефон марки «Самсунг-Дуос», комплект проводів запалення, після чого з викраденим майном з місця події зникли та розпорядилися ним на свій власний розсуд.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав повністю та надав свідчення, аналогічні свідченням ОСОБА_5 по факту нанесення умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 та по факту таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_5 , підтвердиши обставини, викладені в обвинувальному акті.

У скоєному ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розкаюються, докази їх вини, добуті досудовим розслідуванням, визнають повністю і не оспорюють. Правильно розуміють зміст фактичних обставин провадження і вважають недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позицій.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду провадження, в судове засідання не з`явився. До суду надіслав заяву про розгляд провадження у його відсутність, зокрема, зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Суд визнав за можливе розглядати провадження у відсутність потерпілого.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинувачених та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують осіб обвинувачених.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 :

· за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження;

· за ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно;

· за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 :

· за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження;

· за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість скоєних обвинуваченим діянь, те що вони відносяться до злочинів невеликої, середньої тяжкості, тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, проте має на утриманні двох малолітніх дітей, посередньо характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість скоєних обвинуваченим діянь, те що вони відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, посередньо характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , - є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

У відповідності до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , - є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного ОСОБА_5 , думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, суд вважає, що при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у вигляді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки, суд застосовує до призначеного покарання положення ст. 75 КК України, тобто звільняє обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, то на підставі ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, призначенню не підлягає.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного ОСОБА_6 , думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, суд вважає, що при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання у вигляді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Кримінальним правопорушенням завдано шкоду потерпілому на суму 18 400 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

за санкцією ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 3 (трьох) років випробувального терміну ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 3, 4, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

за санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 3 (трьох) років випробувального терміну ОСОБА_6 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 3, 4, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по провадженню: мобільний телефон марки «Самсунг-Дуос Е1282Т», укомплектований сім картами операторів мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_4 , та «Лайф» № НОМЕР_3 , акумуляторну батарею «BLACK HORSE 60 Ам», провода запалення в кількості 4 шт. в полімерній ізоляції червоного кольору, автомобільну магнітолу «PIONER», насос ножний для підкачки коліс, домкрат механічний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «М-21412», р.н. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_5 , поліс № АЕ/1031158, виданий на ім`я ОСОБА_9 , автомобіль марки «М-21412», р.н. НОМЕР_1 , вважати повернутими власнику ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1