Справа №908/287/2012
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2015 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одружений, не працює, не судимий, за ст. 115 ч.1 КК України,
встановив:
Підсудний ОСОБА_5 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 .
Злочин вчинено при наступних обставинах.
Так, 03 травня 2000 року біля 18.00 год. ОСОБА_5 разом з своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли на автобусну зупинку міжміського сполучення по вул. Пушкіна у м. Калуші, оскільки ОСОБА_5 мав намір поїхати до своєї матері та очікували прибуття рейсового автобуса. В цей час до них підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 почав непристойно залицятись до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а коли дівчата ніяким чином не відреагували на його поведінку, він, провокуючи конфлікт, звернувся до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з вимогою пригостити його сигаретою. В результаті цього між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_10 схопив ОСОБА_5 за одяг, а останній у відповідь наніс ОСОБА_10 удар кулаком в обличчя.
З метою уникнення подальшого конфлікту, ОСОБА_5 вирішив відмовитись від поїздки та повернутися спільно з друзями додому. Для цього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перейшли через дорогу та вирушили в напрямку вул. Б.Хмельницького м. Калуша.
ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 , з метою з`ясування стосунків, направились за ними і поблизу будинку № 3 вул. Пушкіна у м. Калуші наздогнали їх. Там, між ОСОБА_10 і ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_6 й ОСОБА_5 з іншої сторони розпочалась бійка, в ході якої вони шарпали один одного за верхній одяг та умисно наносили один одному удари руками в різні ділянки тіла. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кликали на допомогу.
Під час сутички, ОСОБА_5 , будучи обуреним неправомірною поведінкою ОСОБА_6 , вирішив позбавити його життя, тобто умисно його вбити. З цією метою, він, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, озброївшись ножем, який зберігав при собі, умисно наніс ним три цілеспрямовані удари в життєво-важливу ділянку тіла потерпілого грудну клітку, від яких потерпілий впав на землю та помер.
В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани підборіддя, садна обличчя,, синця лівого передпліччя, саден тильної поверхні лівої китиці, 3-го пальця лівої китиці, 1-5 пальців правої китиці, подряпини грудної клітки спереду справа, проникаючого поранення грудної клітки справа з пошкодження правої легені, масивною кровотечею в праву плевральну порожнину, проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням серцевої сорочки, серця, масивною внутрішньою кровотечею, закритої черепно-мозкової травми з крововиливом в м`яку тканини лобно-скроневої ділянки голови справа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Наносячи потерпілому удари ножем у важливу ділянку тіла грудну клітку, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав настання смерті ОСОБА_6 і бажав цього.
Вчинивши умисне вбивство ОСОБА_6 , ОСОБА_5 скрився з місця злочину та повернувся до своєї квартири, де з метою приховання слідів злочину переодягнувся, після чого одяг та ніж зі слідами крові викинув. З метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від правоохоронних органів, ОСОБА_5 покинув місце свого проживання.
03.11.2011 року ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції на території Дніпропетровської області та викритий у вбивстві ОСОБА_6 .
Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні, до початку судового розгляду, просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження в кримінальній справі закрити. Свою вину в інкримінованому йому злочині, визнає повністю.
Захисник підсудного ОСОБА_4 заявлене клопотання підсудного підртимав, та просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор не заперечує в задоволенні клопотання підсудного.
Суд вислухавши учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи вважає клопотання підсудного підставним і таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав:
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строку давності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Встановлено що підсудний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин 03 травня 2000 року, тобто на момент розгляду справи в суді минув передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальноті. Підсудний протягом цього часу нового злочину не вчинив. Тому наявні всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 11-1 КПК України суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
В силу вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 р. N 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину. Відповідно до ст.11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим.
Пленум Верховного Суду України у постанові "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 р. N 12 роз`яснив, що згідно з ч. 2 ст. 44 КК вирішення питання про закриття справи у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності покладено виключно на суди, які повинні діяти в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством. Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, коли це є правом, а не обов`язком суду, він повинен вирішувати під час судового розгляду з дотриманням порядку, встановленого ст. 282 КПК, незалежно від того, надійшла справа до суду з постановою про її закриття чи з обвинувальним висновком.
Отже, суд приходить до висновку, що кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України слід закрити.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст.81 КПК
На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 71, 11-1, 282 КПК України суд-
П О С Т А Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення винного до кримінальної відповідальності.
Кримінальну справу про обвинуваченні ОСОБА_5 .у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України закрити у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти із зали суду.
Речові докази по справі (т.2 а.с.4,11,18) які зберігаються в камері зберігання речових доказів Калуського міськрайонного суду знищити.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Калуський міськрайонний суд.

Головуючий: