Справа № 11-527/07 р. Головуюча
в 1 інстанції Вілюк М. П.
ч. 1 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 21
вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Матвієнко Н.В.

суддів Лозовський А.
О., Опейди В. О.

прокурора Кал
аур О.Л.

засудженого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_1

представника
потерпілого ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_3 на вирок Горохівського районного суду від 25 липня 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вирокомОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
та житель м. Горохів Волинської
області, українець, громадянин України, не одружений,
має на утриманні 1 неповнолітню дитину,
з середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий, -

-
засуджений за ст. 191 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення
волі, з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з реалізацією товарів
та займатися торгівельною діяльністю строком на 2 роки.

На
підставі ст. 6 п.4 КК України та ст. 1 п.»б» Закону України «Про амністію» від
19ю04.2007 р.ОСОБА_2 звільнений
від основного покарання.

Стягнуто
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
1000 грн. матеріальних збитків та 500 грн. моральної шкоди .

За
вироком судуОСОБА_2
визнаний винним в тому, що працюючи
в період квітня-жовтня 2002 р. продавцем у підприємця ОСОБА_1 згідно договору
№ 192 від 26.03.2002 року, являючись
матеріально-відповідальною особою,
одержуючи у нього матеріальні цінності для їх реалізації, вчинив незаконно безоплатне утримання на свою
користь та в подальшому використав на свої потреби ввірені йому матеріальні
цінності на суму 1000 грн. .

В
апеляції потерпілий ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_3. посилається на те, суд безпідставно перейшов на ч.1 ст. 191 КК України і засудив за цією частиною
ОСОБА_2, звільнивши його від покарання
по амністії. Крім того,

2

безпідставно
зменшив суму стягнення з засудженого спричиненої матеріальної і моральної
шкоди, пославшись на думку
потерпілого, хоча останній просив
задовольнити позов повністю. Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В
запереченнях засудженийОСОБА_2 та помічник прокурора, який приймав участь в розгляді справи, просять вирок суду залишити без змін, а апеляцію потерпілого та його представника
без задоволення.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть
вироку, повідомив ким і в якому об'ємі
він оскаржений та основні доводи апеляції,
потерпілого ОСОБА_1
та його представника, які
підтримували апеляцію, засудженого
ОСОБА_2, який заперечував апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без
змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Висновки
суду про вчинення ОСОБА_2 злочину при зазначених у вироку обставинах
ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яким судом дана належна оцінка.

Так, засудженийОСОБА_2 вину визнав частково і в
судовому засіданні пояснював, що він
згідний з розміром нестачі товарно-матеріальних цінностей, проте не погоджується, що він привласнив чи розтратив матеріальні
цінності на таку велику суму. Визнав, що
розтратив на власні потреби лише 1000 грн. Виникнення нестачі пояснив тим, що були випадки передачі потерпілому виручки
без будь-яких записів, відділ, де він працював, не закривався окремо, тому,
коли він відлучався з свого робочого місця, будь-хто мав доступ до товару, товар отримував без накладних, за отримання товару розписувався один чи два
рази, не більше.

Показання
засудженого підтверджуються оглянутим в судовому засіданні журналом обліку
доходів та витрат, який вів потерпілий
ОСОБА_1., з якого вбачається, що підпис про отримання ОСОБА_2 товару є
тільки на сторінці 5 на суму 1024 грн. 10 коп. На інших аркушах є підписи
ОСОБА_2 лише про здачу виручки та отримання заробітної плати, а про прийом товару більш підписів
засудженого немає.

Як
пояснила свідок ОСОБА_4, мати засудженого, показання якої були оголошені в судовому
засіданні, були випадки, коли син приносив виручку додому і вона
особисто передавала гроші ОСОБА_1. Причиною нестачі вважає те, що неналежним чином вівся облік здачі виручки
і одержання її ОСОБА_1 (а.с. 21)

Надавши
оцінку всім дослідженим доказам,
враховуюче те, що вчинення
злочину, передбаченого ст.
191 КК України, а саме, привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її
віданні, з суб'єктивної сторони
характеризується тільки прямим умислом та корисливим мотивом, а по справі було доведено привласнення
ОСОБА_2 лише 1000 грн., суд обґрунтовано
кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 191 КК України.

Будь-яких
доказів про те, щоОСОБА_2 привласнив чи
розтратив майно потерпілого ОСОБА_1
на суму виявленої нестачі, по справі
немає.

з

Покарання
ОСОБА_2. судом призначено в межах ч.1
ст. 191 КК України з врахуванням
тяжкості вчиненого ним злочину, особи
засудженого, та всіх обставин, що пом'якшують покарання. Призначене
покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України. Враховуючи, щоОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину, злочин ним вчинений до прийняття Закону
України «Про амністію» від 19.04.2007 р.,
суд обґрунтовано звільнив його від покарання.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів підстав для
скасування вироку з мотиву неправильної кваліфікації дій засудженого ОСОБА_2 та
м'якості призначеного йому покарання не вбачає .

Разом з
тим, колегія суддів знаходить
підставними доводи апеляції потерпілого ОСОБА_1
та його представника про допущені судом порушення вимог закону при
вирішення його цивільного позову. Всупереч вимог ст. 328 КПК України, суд в мотивувальній частині вироку не навів
мотивів, які обґрунтовують вирішення ним
питань про цивільний позов. Як вбачається з матеріалів справи, потерпілим були подані додаткові розрахунки
до цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди
(а.с. 99), проте суд в судовому
засіданні не дослідив дані розрахунки,
не дав їм ніякої оцінки, а
задовольнивши цивільній позов в сумі 1000 грн. відшкодування матеріальних
збитків та 500 грн. моральної шкоди,
нічого не зазначив у вироку про долю решти суми позову про відшкодування
матеріальних збитків, та не навів
мотивів часткового задоволення позову про моральну шкоду . Тому вирок суду в
частині вирішення цивільного позову підлягає до скасування, а справа - направленню на новий судовий
розгляд, під час якого необхідно
ретельно перевірити доведеність заявленого потерпілим ОСОБА_1. цивільного позову
з врахування додаткових вимог і прийняти рішення у відповідністю з вимогами
закону.

На
підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів
судової палати в кримінальних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок
Горохівського районного суду від 25 липня 2007 року відносно ОСОБА_2 в частині
вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1
скасувати, а справу в цій частині
направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же
суд в іншому складі.