Справа № 359/5016/15-к
Провадження №1-в/359/227/2015
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання інспектора Бориспільського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м.Києві та Київської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2012 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, засудженого 16.09.2014 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України, до 3 років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, -

в с т а н о в и в :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2014 року засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого постійного проживання та періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покладено на органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання ОСОБА_5

09.06.2015 року Бориспільський районний підрозділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області, відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, звернувся до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 систематично порушує покладений судом на нього обов`язок та шість разів не з`явився на реєстрацію без поважних причин, хоча неодноразово попереджався про наслідки невиконання обов`язків суду.

Розгляд даного подання неодноразово відкладався, оскільки засуджений ОСОБА_5 на виклики до суду в судові засідання 22.06.2015 та 08.07.2015 р., виконані належним чином, не з`явився. Про розгляд подання засуджений повідомлявся шляхом направлення sms-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_1 , який був зазначений у матеріалах справи. Дане sms-повідомлення було доставлено. Однак, під час повідомлення про розгляд подання ОСОБА_5 по даному номеру телефону шляхом складання телефонограми, секретарю судових засідань стало відомо, що цей номер телефону не належить ОСОБА_5 , і користується ним його цивільна дружина. Також суд, намагався повідомити ОСОБА_5 про розгляд подання шляхом складання телефонограми на інший номер мобільного телефону, який наявний в матеріалах справи, а саме: НОМЕР_2 . Однак це не видалося можливим, оскільки мобільний оператор, який обслуговує даний номер повідомив наступне: "Ваш виклик переадресовується на автовідповідач". В подальшому ОСОБА_5 повідомлявся про розгляд подання за адресою його проживання: АДРЕСА_2 , шляхом направлення судової повістки. Однак, судова повістка на 08.07.2015 р. повернулася до суду з відміткою за закінчення терміну зберігання (а.с.52). Таким чином, підтвердження щодо отримання особисто засудженим ОСОБА_5 викликів у судові засідання, у суду відсутні. У зв`язку з чим, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2015 р. до засудженого було застосовано привід до суду для розгляду подання на 30.07.2015 р. Однак, привід останнього працівниками Бориспільського РВ ГУМВС України в Київській області не був виконаний.

Представник КВІ ОСОБА_3 подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор, з урахуванням обставин зазначених у поданні, та систематичної неявки засудженого ОСОБА_5 до кримінально-виконавчої інспекції, просив задовольнити подання і скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, та направити ОСОБА_5 для відбування реального покарання, а також просив суд оголосити засудженого ОСОБА_5 в розшук, виконання якого доручити Бориспільському МВ ГУМВС України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2014 року засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого постійного проживання та періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію.

Судом встановлено, що 19 листопада 2014 року у засудженого відібрано підписку щодо обов`язків, покладених на нього судом, та згідно постанови інспекції встановлено дні явки для реєстрації (ІІ та IV вівторок кожного місяця), яку доведено йому під підпис (а.с.11).

Засуджений ОСОБА_5 систематично не з`являвся на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції, а саме 10.02.2015 р., 10.03.2015 р., 24.03.2015 р., 14.04.2015 р., 28.04.2015 та 12.05.2015 р., за що йому виносилось три письмових попередження.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по місцю проживання відсутній і його місце проживання на час розгляду справи невідомо.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, у судове засідання з розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

При розгляді даного подання участь засудженого є обов`язковою, оскільки погіршує становище останнього. Також вирішення питання про направлення засудженого в місця позбавлення волі у відсутності засудженого порушує його право на захист. Розгляд по суті такого подання КВІ можливий виключно в разі встановлення дійсного місця знаходження засудженого з метою реалізації його права на участь у розгляді справи та належного його повідомлення про такий розгляд.

Виходячи з того, що на даний момент місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не встановлено, засуджений у судове засідання на виклик суду не з`являється, хоча судом вжиті всі можливі заходи для доставки засудженого до суду, однак позитивних наслідків останні не мали. У зв`язку з цим, суд не має можливості опитати ОСОБА_5 відносно обставин викладених КВІ у зверненні до суду, що фактично позбавляє суд можливості з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконувати покладені на нього судом обов`язки та чи можливо розглядати викладені в поданні факти, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з пунктами 6.1, 6.2, 6.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, яка затверджена Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 р., якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням невідоме, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку, проводить такі початкові розшукові дії: опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання; через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи; направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи, до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради; перевіряє медичні установи за місцем проживання, морги (чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину) та за обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).

Відповідно до розділу 6 зазначеної Інструкції початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.

Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.

Після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що інспектор КВІ не виконав вимог вищеназваної Інструкції щодо вжиття заходів для розшуку засудженого ОСОБА_5 , натомість надіслав до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого місцезнаходження якого невідоме.

При таких обставинах, підстави для вирішення питання щодо скасування звільнення від відбування покарання засудженого з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання відсутні, так як подання подано до суду передчасно, оскільки розгляд даного подання можливий лише після проведення розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження засудженого та наявності достатніх даних про те, що мало місце саме ухилення від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання інспектора Бориспільського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області, оскільки відсутність засудженого позбавляє суд можливості з`ясувати причини його неявки до КВІ та невиконання ним обов`язків покладених на нього судом, а в матеріалах справи відсутні докази, які б поза достатнім сумнівом вказували на наявність підстав направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо будуть встановлені для цього підстави, визначені ч. 2 ст. 78 КК України, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання Бориспільського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області про скасування звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Матеріали особової справи ОСОБА_5 , повернути до Бориспільського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області для подальшого виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1