АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4619/15-к Номер провадження 11-сс/786/202/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:повернення скарги
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ

Інфокор ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Полтавської області матеріали провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ Інфокор ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 10 квітня 2015 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИЛА:
За матеріалами провадження директор ТОВ Інфокор ОСОБА_8 10.04.2015 року звернувся до Октябрського районного суду міста Полтави із скаргою про визнання протиправною бездіяльності заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , яка виразилася у невнесенні відомостей про вчинений злочин та про зобов`язання його внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про вчинене кримінальне правопорушення на підставі поданої скаржником заяви від 23.03.2015 року.

Як вказувалося у скарзі, 23. березня 2015 року за його підписом на адресу прокуратури Полтавської області була подана заява про вчинення злочину працівником прокуратури Октябрського району м. Полтави. Останній, не маючи будь яких даних про вчинений злочин, вніс 18 серпня 2014 року до ЄРДР недостовірні відомості, зазначивши, що діями службових осіб ТОВ Інфокор спричинені збитки державному підприємству НАЕК Енергоатом на суму близько 150 тис. гривень, кваліфікувавши їх за ч.3 ст.191КК України.

Розглянувши таку заяву, заступник начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , листом повідомив йому про відсутність підстав для внесення до ЄРДР наведеної у заяві інформації. Невиконання вказаною службовою особою положень ст. 214 КПК України скаржник вважає бездіяльністю.

Одночасно заявник прохав поновити строк на оскарження вказаної бездіяльності з тих підстав, що ОСОБА_6 направив йому листа щодо відсутності підстав для внесення до ЄРДР інформації про вчинення злочину лише 30.03.2015р., а тому направити своєчасно скаргу протягом 10 днів не було можливості.

Заяву про поновлення строку мотивував тим, що відповідно до вимог ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. З огляду на це заявник вказує, що прокурор ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 214 КПК України не мав права відмовляти у реєстрації заяви в ЄРДР, оскільки така відмова, на його думку , прямо заборонена вказаною нормою закону.

Розглянувши вищевказану скаргу, слідчий суддя ухвалою від 10 квітня 2015 року повернув її скаржнику ОСОБА_8 , вказавши на те, що той не навів переконливих доводів, які б свідчили про поважність пропуску процесуального строку на оскарження, а тому прийшов до висновку, що підстав для поновлення строку на подання скарги немає.

Не погодившись з постановленою ухвалою, директор ТОВ Інфокор ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та повернення провадження за його скаргою на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави.

Доводи апеляційної скарги мотивовані суттєвими порушенням кримінального процесуального закону, допущеними слідчим суддею суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт, покликаючись на вимоги ч. 1 ст. 304 КПК України, зазначає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

Про бездіяльність з боку заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 щодо невнесення останнім відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою апелянта від 23.03.2015 року до ЄРДР йому стало відомо лише після отримання 1.04.2015 року відповідного повідомлення.. 10.04.2015 року, тобто у встановлений законом строк відповідна бездіяльність була оскаржена до суду.

З зазначених вище обставин апелянт вважає, що строк оскарження бездіяльності в даному випадку має рахуватися з моменту отримання повідомлення від начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про відмову у внесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, зазначених ним у заяві від 23.03.2015 року.

Крім того, як зазначає апелянт, навіть за умови пропуску ним строку на оскарження, ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернення скарги може мати місце лише тоді, коли скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ТОВ Інфокор ОСОБА_7 на підтримання апеляції, міркування прокурора ОСОБА_6 , який пропонував ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали скарги та доводи апеляції, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст.21,24 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст.9 КПК України убачається, кожна особа під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як видно, скаржник ОСОБА_8 , звертаючись із заявою до прокуратури області про внесення до ЄРДР інформації про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України розраховував, що його заява буде належним чином розглянута відповідною службовою особою, а наведеній у ній інформації буде надана належна правова оцінка та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Між тим, із матеріалів провадження видно, що отримавши заяву ОСОБА_8 23 березня 2015 року, у якій останнім наведені обставини кримінального правопорушення, на його думку передбаченого ст.366 КК України, заступник начальника слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про відсутність підстав для внесення їх до ЄРДР повідомив заявнику лише 30 березня, а фактично лист ним був отриманий 1 квітня, хоча відповідно до ч.1 ст.214 КПУ України питання, щодо внесення такої інформації до реєстру він мав вирішити протягом 24 годин після її надходження і, у разі відсутності таких підстав, мав можливість відповідно до приведених вище норм повідомити про це не 30, а 24 березня 2015 року. За таких умов заявник ОСОБА_8 мав можливість своєчасно оскаржити у порядку передбаченому законом таке рішення заступника начальника слідчого відділу.

Відповідно до ч.2.п.3 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона подана після закінчення десятиденного строку з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У той же час, як видно із скарги ОСОБА_8 , він вказує на причини порушення названого вище процесуального строку, однією з яких названо порушення заступником начальника слідчого відділу ОСОБА_6 положень ч.1 ст.214 КПК України щодо вчинення ним дій протягом 24 годин з часу отримання інформації про кримінальне правопорушення та, з огляду на це, просив слідчого суддю поновити процесуальний строк.

Колегія суддів апеляційного суду знаходить таку причину порушення скаржником процесуального строку поважною, а рішення слідчого судді щодо відмови в поновленні процесуального строку помилковим. У зв`язку із цим ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_8 про визнання протиправною бездіяльності заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , яка виразилася у невнесенні відомостей про вчинений злочин підлягає скасуванню.

Оскільки слідчий суддя не розглядав по суті скаргу ОСОБА_8 , то вона підлягає поверненню до того ж суду для розгляду іншим слідчим суддею по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу директора ТОВ Інфокор ОСОБА_8 задовольнити .

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 10 квітня 2015 року, якою повернуто скаргу директора ТОВ ТОВ Інфокормє ОСОБА_8 про визнання протиправною бездіяльності заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву директора ТОВ Інфокор ОСОБА_8 про повернення скарги щодо визнання протиправною бездіяльності заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 направити на розгляд по суті до Октябрського районного суду м. Полтави іншим слідчим суддею.

СУДДІ:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11