Справа № 1418/2074/12
Провадж.№ 1/1418/171/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2012 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

за участю секретаря: Кічігіна Д.А.,

прокурора: Мезенцевої В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Одрадне Широківського
району Дніпропетровської області,
українця, громадянина України, освіта
середньо - технічна, одруженого, не
працюючого, не судимого, проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

в скоєні злочину передбаченого ст.
ст. 15 ч. 1, 185 ч. 1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2012 року близько 15 год. 00 хв.
ОСОБА_1, транспортуючи на вантажному
автомобілі НОМЕР_1 дизельне пальне в
кількості 12840 літрів з м. Кривий Ріг на
заправну станцію ПОСП «Червона
Баштанка», яка розташована в с.
Новополтавка Новобузького району,
вирішив викрасти частину даного
пального. Реалізуючи свій злочинний
намір, він зупинився неподалік від с.
Новополтавка і відкрив кран, який
призначений для зливу ДП через
лічильник та за допомогою якого під час
перекачки частина дизпалива
зливається до баку автомобіля.
Прибувши на заправну станцію ПОСП
«Червона Баштанка», гр. ОСОБА_2 разом з
заправником ОСОБА_3 провели заміри
кількості дизельного пального в
цистерні автомобіля та, впевнившись в
його відповідній кількості, почали
перекачувати ДП в сховище заправної
станції. Приблизно через півгодини
заправник побачила, що з паливного баку
автомобіля тече дизпальне, після
огляду баку ОСОБА_3 виявила кран за
допомогою якою здійснювалася крадіжка
ДП. Таким чином, в ході вчинення
крадіжки гр. ОСОБА_1 намагався викрасти
180 літрів дизпалива, але довести до
кінця свій злочинний намір не зміг з
причин, що не залежали від його волі,
тим самим завдавши ПОСП «Красна
Баштанка»збитків на загальну суму
1728грн., які відшкодовано в повному
обсязі.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 в судовому засідання, провину
визнав, щиро сердечно розкаявся,
повністю підтвердив викладене в
обвинувальному висновку, просив суд
строго його не карати.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1
свою вину визнав повністю, суд з
урахуванням думки учасників судового
розгляду в порядку ст. 299 ч. 3 КПК України
вважає недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних
обставин справи та розміру цивільного
позову, які ніким не оспорюються,
показаннями підсудного і
характеризуючими даними його
особистості.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 15 ч. 1, ст.
185 ч. 1 КК України доказана і його дії,
тобто таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), але при цьому злочин не було
доведено до кінця з причин, що не
залежали від його волі -кваліфіковані
правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєний підсудним злочин
відноситься до категорії середньої
тяжкості.

Підсудний по місцю проживання
характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують
підсудному покарання є щире каяття у
скоєному, активне сприяння розкриттю
злочину та відшкодування завданого
збитку.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні
злочину, передбаченому ст. 15 ч. 1, ст. 185 ч.
1 КК України і призначити покарання у
вигляді громадських робіт на строк 80
годин.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко