Номер провадження 11-кп/788/115/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканець м. Суми,

раніше засуджений

вироком Ковпаківського районного

м. Суми від 05.06.2014 року за ст. 263 ч. 2

КК України до 120 год.громадських робіт,-

засуджений за ст. 389 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково, з дотриманням вимог ст. 72 КК України, приєднано невідбуте покарання за вироком Ковпаківського районного м. Суми від 05.06.2014 року у виді 1 дня обмеження волі та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 1 року 1 дня обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та зобов`язаний повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:
За вирокомсуду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що будучи засудженим вироком Ковпаківського районного м. Суми від 05.06.2014 року за ст. 263 ч. 2 КК України до 120 годин громадських робіт та будучи ознайомленим 23.07.2014 року з порядком та умовами відбування покарання, а також будучи у період часу з 05.08.2014 року по 02.12.2014 року 6 разів попередженим про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання, діючи умисно, використовуючи надуманий мотив відсутності коштів на проїзд умисно ухилився від відбуття покарання у виді громадських робіт. Неодноразово був відсутній на відпрацюванні громадських робіт, відпрацювавши в період з 28.07.2014 року по 02.12.2014 року 37 годин.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_9 вказує, на безпідставність застосування судом до ОСОБА_8 ст. 75 КК України, зазначає, що суд звільнив від покарання з випробуванням особу, яка фактично ігнорувала попереднє судове рішення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ст. 389 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком та за сукупністю вироків остаточно визначити до відбування 1 рік 10 днів обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора області, обвинуваченого ОСОБА_8 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, дослідивши докази у кримінальному провадженні та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Фактичні обставини умисного ухилення ОСОБА_8 від відбуття покарання у виді громадських робіт були встановлені на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні і ці дії були вірно кваліфіковані за ст. 389 ч. 2 КК України.

В апеляційній скарзі фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ст. 389 ч. 2 КК України не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з застосуванням ст. 75 КК України, то на думку колегії суддів воно не відповідає вимогам ст. 75 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, при цьому він фактично ігнорував попередній вирок суду, яким його було засуджено до покарання у виді громадських робіт, враховуючи вказані обставини та те, що він щиро розкаявся у вчиненому вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах обмеження волі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419, 420, 532 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити.

Скасувати вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання за ст.ст. 71 та 75 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ст. 389 ч. 2 КК України до покарання, призначеного йому Ковпаківським районним судом м. Суми від 24 грудня 2014 року, тобто до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до цього покарання приєднати частково, враховуючи вимоги ст. 72 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 10 днів обмеження волі і визначити до відбування ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 10 днів.

В іншій частині вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5