Справа № 199/1739/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року червня місяця 04 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001312 від 11.06.2014, відносно, -

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Старі Козаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не маючого на утриманні непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 04.04.2014 приблизно о 19:15 годині знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкає його колишня дружина ОСОБА_8 , де в приміщенні кухні між ними несподівано виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_10 перейшли до кімнати, де остання мешкає з їх спільним малолітнім сином ОСОБА_4 .

Так, того ж дня, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , керуючись несподівано виниклим злочинним умислом, спрямованим на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , розгорнутою долонею своєї руки умисно наніс останній один удар в область обличчя з правої сторони, після чого схопив руками в області шиї та став душити, реагуючи на крики малолітнього сина ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 заспокоївся та пішов із вказаної кімнати.

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знову зайшов до кімнати потерпілої та умисно штовхнув її обома руками в область грудей, в результаті чого остання впала на підлогу, а ОСОБА_3 умисно наніс два удари своєю ногою в область голови ОСОБА_12 ліворуч.

В результаті злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_11 , згідно висновку експерта № 2258 Е від 25.06.2014, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саднин шиї, обличчя, саднин лобної області, забійно-рваної рани лівої вушної раковини, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину не визнав в повному обсязі і пояснив, що 04.04.2014 він разом з ОСОБА_13 знаходився у себе вдома, в квартирі АДРЕСА_2 , де вони розпивали спиртні напої, вони таким чином святкували вагітність його дружини ОСОБА_14 , яка є сестрою ОСОБА_13 . В процесі розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_3 пішов на кухню, щоб покурити, в цей момент в приміщенні кухні перебувала потерпіла ОСОБА_8 , яка почала виражатися в його бік нецензурною лайкою і накинулася на нього з ножем, чим завдала йому тілесні ушкодження у вигляді порізів руки. Потім він узяв її за шию і відвів до стіни. У цей момент ОСОБА_15 перебував в іншій кімнаті. Після того, як він наніс удар потерпілій, ОСОБА_3 відразу пішов у свою кімнату і звідти не виходив до приїзду міліції. Коли приїхали співробітники міліції, то відразу його забрали у відділення. Хто викликав співробітників міліції йому не відомо. Швидку допомогу викликали співробітники міліції, які приїхали на виклик. Після події він намагався вибачитися перед потерпілою ОСОБА_8 , але вона його ігнорувала.

З врахуванням не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що 04.04.2014 о 19:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 зайшов на кухню і почав виражатися відносно неї нецензурною лайкою. Після чого вона відразу вийшла з кухні і пішла в свою кімнату, де знаходився її син ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_3 зайшов до її кімнати і в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 почав її душити. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 погрожуючи фізичною розправою за голову випхав Степана з кімнати і закрив двері, ОСОБА_15 почав кричати і плакати за закритими дверима. Після цього обвинувачений продовжив її душити і через кілька хвилин пішов у свою кімнату. Потім вона разом з сином викликали співробітників міліції, про що почув ОСОБА_3 , силою відкрив двері в її кімнату, повалив її на підлогу і почав наносити їй удари доти, поки вона не втратила свідомість. Після того, що сталося, потерпілий не приносив свої вибачення. Швидку допомогу, напевно, викликали співробітники міліції, які приїхали на виклик;

- показами малолітнього свідка ОСОБА_4 , допитаного у присутності педагога ОСОБА_16 та психолога ОСОБА_17 , в судовому засіданні про те, що 04.04.2014 він прийшов зі школи і вони з мамою поїхали в лікарню. Коли приїхали додому з лікарні він сів робити уроки, після чого його мама - ОСОБА_8 покликала його на кухню їсти. У цей момент на кухню зайшов його батько - ОСОБА_3 , він був у стані алкогольного сп`яніння, і почав говорити мамі, що їй все більше двох гривень дорого, після чого він з мамою пішов у кімнату, але батько пішов за ними. Коли вони прийшли в кімнату мама сказала татові: "Навіщо ти пішов за нами, ми ж від тебе пішли з кухні", на що тато завдав удару мамі по обличчю. Після чого мама сказала, що якщо тато не піде, то вона викличе міліцію. Потім ОСОБА_3 повалив ОСОБА_8 на стіл і почав душити. Він злякався за маму і просив ОСОБА_3 , щоб він перестав душити маму, але він його не слухав. Потім тато вивів його з кімнати і через деякий час сам вийшов звідти. Він відразу забіг в кімнату до мами і сказав щоб вона викликала міліцію. Це почув ОСОБА_3 і почав ломитися до них в кімнату, вони з мамою двері закрили і підперли їх собою, але тато почав вибивати двері. Коли ОСОБА_3 вибив двері, він повалив ОСОБА_8 на підлогу і почав наносити удари ногами по всьому тілу, в цей момент він плакав і просив папу зупинитися, але той його не слухав. У цей момент в кімнату зайшов ОСОБА_13 і вивів тата з кімнати, після чого він з ОСОБА_13 перенесли маму на ліжко, у неї текла з вуха кров. Після чого прийшла додому дружина тата - ОСОБА_18 , яка відвела його в іншу кімнату. Через деякий час він зайшов у кімнату, де знаходилася ОСОБА_8 і побачив, як ОСОБА_3 ножем сам собі різав свою руку. Через деякий час приїхали працівники міліції, яким тато почав розповідати про те, що на нього кидалася мама з ножем і порізала йому руку. Після співробітники міліції викликали швидку допомогу, які поставили мамі крапельницю, поклали на носилки і повезли в лікарню.

- показами свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні про те, що 04.04.2014 в другій половині дня він приїхав в гості до своєї сестри ОСОБА_19 , але сестри не було вдома, а був вдома її чоловік - ОСОБА_20 , який повідомив, що його сестра вагітна і вони вирішили це відзначити. Після чого вони пішли в магазин і взяли одну пляшку горілки, об`ємом 0,5 літра. Коли вони прийшли з магазину, до них вийшла потерпіла ОСОБА_8 і почала кричати на ОСОБА_21 . Вони сіли в залі і почали випивати. У процесі розпивання спиртного, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_22 сказав, що піде на кухню покурити. Коли ОСОБА_22 пішов, він відразу почув крики: "Я тебе вб`ю", після чого він відразу побіг на кухню, де побачив, як потерпіла махала ножем перед ОСОБА_3 , у якого на лівій руці було видно порізи. У свою чергу ОСОБА_22 схопив ОСОБА_8 за шию і вдарив лівою рукою в область скроні, від отриманого удару ОСОБА_8 впала і вдарилася об стіл, від чого втратила свідомість. Потім приїхали працівники міліції і швидка допомога, після чого він відразу пішов. Хто викликав міліцію і швидку допомогу йому не відомо;

- показами свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що 04.04.2014 приблизно о 20:10 годині вона прийшла додому з роботи. Коли ОСОБА_14 зайшла в квартиру ОСОБА_15 плакав, вона запитала у нього, що сталося, на що він сказав, що ОСОБА_8 в туалеті. Коли вона підійшла до дверей туалету і запитала у ОСОБА_8 , що взагалі сталося, на що вона відповіла що нічого не пам`ятає. Потім, приблизно через 5 хвилин приїхали співробітники міліції, які викликали швидку допомогу, після чого вона разом з ОСОБА_21 поїхали у відділення міліції. У обвинуваченого ОСОБА_3 вона на руці бачила 4 порізи, з якими він у подальшому звертався до лікарні, але йому сказали, що необхідно зняти побої. Светр, в який був одягнутий ОСОБА_22 також був порізаний, тільки співробітники міліції його не вилучали, вони сказали, що їм потрібен тільки ніж;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_8 просить органи міліції вжити заходів до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який 04.04.2014 близько 19:15 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 спричинив їй тілесні ушкодження (том № 1 а.с. 24);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2014, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих та судово-медичного експерта показала місце скоєння ОСОБА_3 злочину та розповіла про обставини спричинення їй чоловіком тілесних ушкоджень 04.04.2014 за адресою: АДРЕСА_1 (том № 1 а.с. 27-28);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2015, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих та судово-медичного експерта вказала на локалізацію та механізм спричинення їй колишнім чоловіком тілесних ушкоджень 04.04.2014 за адресою: АДРЕСА_1 (том № 1 а.с. 92);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2015, згідно якого ОСОБА_3 в присутності понятих та судово-медичного експерта розповів про обставини спричинення йому колишньою дружиною тілесних ушкоджень 04.04.2014 за адресою: АДРЕСА_1 , а також вказав на механізм та локалізацію спричинення йому тілесних ушкоджень (том № 1 а.с. 93);

- висновком експерта № 2258-е від 25.06.2014 за результатом проведення судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саднин шиї, обличчя, саднин лобної області, забійно-рваної рани лівої вушної раковини. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), якими могли бути і руки стиснені в кулак, або інші аналогічні предмети (предмет). Враховуючи дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження її до медичного закладу, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не характерні виникненням їх внаслідок падіння з висоти власного зросту. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони знаходяться в анатомічній ділянці, доступній для нанесення їх власноруч. Виявлені тілесні ушкодження, на підставі п. 2.3.3) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Виявлені у неї тілесні ушкодження, на підставі п. 2.1.3) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливі для життя явища. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує обстежена в ході проведення слідчого експерименту ( том №1 а.с.30-31);

- висновком експерта № 742-е від 24.02.2015 за результатом проведення судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саднин шиї, обличчя, саднин лобної області, забійно-рваної рани лівої вушної раковини. Виявлені тілесні ушкодження, на підставі п. 2.3.3) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення, на які вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 , але не в повному обсязі (том №1 а.с.98-99).

Судово-медичний експерт ОСОБА_23 , будучи допитаною в судовому засіданні, в повному обсязі підтвердила висновки експерта № 2258-е від 25.06.2014, № 742-е від 24.02.2015 та роз`яснила, що вона особисто проводила огляд потерпілої ОСОБА_8 та була присутня в ході проведення слідчого експерименту. Отримані потерпілою тілесні ушкодження не характерні після спричинення одного удару об стіл, тому показання обвинуваченого ОСОБА_3 в цій частині не відповідають механізму утворення тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою ОСОБА_8 , оскільки потерпілій було спричинено більше, ніж один удар. Механізм спричинення тілесних ушкоджень, про який розповідала потерпіла, не суперечить об`єктивним судово-медичним даним та узгоджується з її показами, даними при проведенні слідчих експериментів.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як такі, що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта № 741-е від 24.02.2015 за результатами судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: десяти саднин, розташованих по зовнішньо-задній поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третинах. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень (садна лінійної форми з рівними краями, загостреними кінцями) можливо вказати, що вони могли утворитися від дії предмету з загостреним краєм, яким могло бути і лезо ножа. Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень (садна під кривавою підсохлою кіркою, трішки вище рівня шкіри) можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до його огляду, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Локалізація та кількість тілесних ушкоджень, які розташовані в анатомічній ділянці, доступній для спричинення власноруч не виключають можливості їх спричинення, як сторонньою рукою, так і власною рукою. Виявлені тілесні ушкодження, на підставі п. 2.3.3) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Локалізація та кількість тілесних ушкоджень, які розташовані в анатомічній ділянці, доступній для спричинення власноруч, не виключають можливості їх спричинення, як сторонньою рукою, так і власною рукою, що не суперечить механізму їх виникнення на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту (том № 1 а.с. 95-96).

Судово-медичний експерт ОСОБА_23 , будучи допитаною в судовому засіданні, в повному обсязі підтвердила висновок експерта № 741-е від 24.02.2015 та роз`яснила, що вона особисто проводила огляд ОСОБА_3 та була присутня в ході проведення слідчого експерименту. У обвинуваченого ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді порізів, розташовані від зап`ястя до ліктя. Всі порізи були розташовані чітко паралельно один одному. Експерт не виключила, що дані порізи могли бути спричинені ОСОБА_3 власною рукою.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечила будь-яке спричинення нею ОСОБА_3 тілесних ушкоджень на протязі 04.04.2014, зазначивши, що вона жодними своїми діями не загрожувала життю або здоров`ю ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_13 зазначив, що 04.04.2014 коли він заскочив на кухню, то побачив, як потерпіла ОСОБА_8 розмахувала ножем перед обвинуваченим ОСОБА_3 , який взяв її за шию та спричинив лише один удар лівою рукою в область скроні, від якого вона впала та вдарилась об стіл. Більше ОСОБА_3 не наносив ніяких ударів потерпілій ОСОБА_8 .
Проте, з роз`ясненьв судовому засіданні судово-медичного експерта Бандура за висновком експерта № 741-е від 24.02.2015 та з самого висновку слідує, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_3 , знаходяться в анатомічній ділянці, доступній для спричинення власноруч, що не виключає можливості їх спричинення, як сторонньою рукою, так і власною рукою.

Це вказує на те, що тілесні ушкодження у ОСОБА_3 могли бути спричинені власною рукою, на що вказує експерт і вони відповідно не могли бути спричинені потерпілою 04.04.2014 про що пояснив ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_13 .

Таким чином, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілою ОСОБА_8 йому були спричинені ножем тілесні ушкодження лівої руки, а він лише один раз наніс удар потерпілій, оскільки захищався від її нападу 04.04.2014, його покази перебувають у протиріччі з об`єктивними судово-медичними даними та не узгоджуються із хаотичною обстановкою під час конфлікту та роз`ясненнями експерта, яка вказала на те, що порізи виявлені у ОСОБА_3 наносилися коли той перебував в одному положенні, але враховуючи, що між потерпілою та обвинуваченим відбувалася боротьба локалізація тілесних ушкоджень повинна бути різна.

Суд, з урахуванням показів потерпілої, обвинуваченого і свідків, враховуючи роз`яснення судово-медичного експерта ОСОБА_23 про те, що отримані потерпілою тілесні ушкодження не характерні після спричинення одного удару об стіл, оскільки для спричинення таких тілесних ушкоджень необхідно нанести більше, ніж один удар, приходить до висновку про умисний характер дій обвинуваченого, який був сформований під час словесного конфлікту, та виник на фоні триваючих неприязних стосунків з потерпілою, постійних побутових сварок.

Що стосується виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у вигляді порізів, розташованих від зап`ястя до ліктя, при цьому всі порізи були розташовані чітко паралельно один одному та в анатомічній ділянці, доступній для спричинення їх, як сторонньою рукою, так і власною рукою, з урахуванням показів малолітнього ОСОБА_4 , та роз`яснень наданих судово-медичним експертом ОСОБА_23 , зокрема і щодо того, що під час проведення слідчого експерименту обвинувачений не вказував проте, що він був у светрі під час спричинення йому тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про те, що досліджені у судовому засіданні докази та покладені у в основу вироку спростовують версію обвинуваченого та його захисника про те, що саме потерпіла винна в тому, що ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження, оскільки 04.04.2014 потерпіла не вчиняла таких дій, які б змушували обвинуваченого оборонятися від її начебто активних протиправних дій і надавали б ОСОБА_3 право заподіяти шкоду здоров`ю потерпілої, враховуючи локалізацію ударів.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , суд знаходить їх такими, що продиктовані його бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинене.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Покази свідка ОСОБА_13 спростовуються безпосередньо показами малолітнього свідка ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_8 , а також протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2014 (том № 1 а.с. 27); протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2015 (том № 1 а.с. 92); Висновками експерта № 2258-е від 25.06.2014 (том №1 а.с.30-31); № 742-е від 24.02.2015 (том №1 а.с. 98-99), зокрема у даному висновку йдеться про те, що «Локалізація та характер тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує потерпіла ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту».

Доводи захисника ОСОБА_24 щодо того, що у судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_4 під час надання показів користувався раніше заготовленою шпаргалкою, суд вважає надуманими, оскільки свідок ОСОБА_4 шпаргалками не користувався, жоден з учасників процесу, під час допиту малолітнього свідка своїх зауважень не виказував, а навпаки саме психолог ОСОБА_17 , користуючись правом наданим вимогами ч.3 ст. 354 КПК України, неодноразово протестував проти запитань захисника ОСОБА_24 , у зв`язку із чим суд дані запитання відводив. Крім вказаного, після допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 педагог ОСОБА_16 зазначила про те, що відбувався тиск з боку захисника при допиті дитини. Психолог ОСОБА_17 вказав на те, що всі питання малолітньому свідкові ставилися коректно за виключенням тих питань, які він просив відвести, а якби не тон захисника то всі питання були би коректними.

Покази свідка ОСОБА_25 судом до уваги не приймаються, оскільки остання свідком події не була.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, ставлення до праці чи навчання, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів тощо.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав повністю, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, з місця проживання скарг не надходило, на утримані має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім вказаного, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин по відношенню до своєї колишньої дружини на очах у малолітньої дитини, що вказує на зухвалу поведінку обвинуваченого по відношенню до своєї самої близької людини та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Так, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує: вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, не заперечував проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році», позицію потерпілої, яка підтримала думку прокурора; позицію обвинуваченого, який просив суд застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2014 році» та захисника, який просив суд застосувати до ОСОБА_3 вимоги Закону України «Про амністію у 2014 році» та винести справедливе рішення.

У зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки, саме, це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України від 01.10.1996, № 392/96-ВР "Про застосування амністії в Україні", Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Так, відповідно до ст. 1 Закону України за №1185 від 08.04.2014, «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: пункт в) особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З огляду на вказане, та враховуючи думку всіх учасників процесу, відсутність застережень вказаних у ст. 8 Закону України «Про застосування амністії у 2014 році», та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014, так як обвинувачений на день набрання чинності цим Законом мав двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося 18 років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі - на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_26