БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-130/11

«11» березня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Краснощокій Н.А.,

за участю прокурора - Блінової Т.М.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, який народився 24 жовтня 1959 року в с. Ситники, Корсунь Шевченківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який тимчасово проживає без реєстрації за адресою: с. Бобрик, Броварського району, Київської області, вул.. Ватутіна, 10, раніше засудженого: останній раз, 02.09.2003 Корсунь-Шевченківським райсудом, Черкаської області за ст.ст. 185 ч. 3, 395, 70 КК України, до позбавлення волі строком на 3-и роки 3-и місяці, звільненого з місць позбавлення волі 06.07.2006 по відбуттю призначеного покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

підсудний по справі ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно та з проникненням у приміщення, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_2, 26 квітня 2010 року, близько 21-45 год., прибув до місця проживання ОСОБА_1, що в смт. В.Димерка, Броварського району, Київської області, вул.. Вокзальна, 5, де переслідуючи корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття защібки, проник до господарського приміщення, що на 2-му поверсі літньої кухні, звідки, цієї ж дати, близько 04 год. ранку таємно викрав 2-а чавуни алюмінієві, ємністю по 15 л кожний, вартістю 87,75 грн. за один, на загальну суму в 175,50 грн., чавун алюмінієвий, ємністю 10 л, вартістю 78 грн., сковороду алюмінієву, ємністю 0,5 л, вартістю 22 грн., сковороду алюмінієву, ємністю 1,5 л, вартістю 27,50 грн., гусятницю алюмінієву, ємністю 5 л, вартістю 45 грн., 2 каструлі алюмінієві, ємністю 3 л кожна, вартістю 58,50 грн. за одну, на загальну суму 117 грн., а всього на загальну суму в 552,75 грн., заподіявши у такий спосіб потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Викрадені ним речі здав до пункту прийому кольорових металів, що в м. Бровари.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе, в предявленому йому обвинуваченні, визнав повністю, свою вину у вчиненні інкримінованого йому у вину злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч.3 ст.299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, за яких було здійснено таємне викрадення ОСОБА_2 чужого майна. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_2 суду показав, що після звільнення з місць позбавлення волі проживав з ОСОБА_3, в с. Бобрик, Броварського району, за місцем проживання останньої. ОСОБА_3 мала родичів, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме батьків та брата з сім»єю. 26 квітня 2010 року, близько 21-45 год. прибув у смт. В.Димерка, де на той час проживала і ОСОБА_3 Оскільки вдома нікого не було, шляхом відкриття защібки проник на другий поверх літньої кухні вказаного господарства, де вирішив заночувати. У вказаному приміщенні виявив вироби з алюмінію, які і вирішив викрасти, оскільки, на той час не мав грошей. Близько 04 год. ранку 27 квітня 2010 року, таємно викрав з вказаного приміщення вироби з алюмінію, а саме, дві каструлі, 2 сковороди, два чавуни та каструлю для запікання м»яса. Викрадене склав до мішка, щоб був з ним, та приміською електричкою привіз такі до м. Бровари, де здав до приймального пункту кольорових металів. Виручені від продажу викраденого гроші, витратив у власних потребах. У скоєному розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ним цього злочину він послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумнівів у своїй достовірності не викликають.

Викладені дії ОСОБА_2 досудовим слідством за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно та поєднана з проникненням до іншого приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_2 за скоєний ним злочину, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є рецидив злочину.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення ним злочину, дані про особу підсудного, що за місцем фактичного проживання він характеризується посередньо ( а.с. 86), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 85), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і має не зняті та не погашені судимості (а.с. 78-79, 81-84).

За наведених обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд визнає, що ОСОБА_2 на час розгляду справи є особою небезпечною для суспільства, а тому вважає за можливе його виправлення і перевиховання лише в умовах ізоляції від суспільства.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться у потерпілого ОСОБА_1 - залишити в його законному володінні та користуванні.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, рахуючи термін відбування покарання з моменту затримання засудженого, а саме з 10 січня 2011 року.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньою утримання під вартою в СІЗО № 31 м. Чернігова Чернігівської області.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться у потерпілого ОСОБА_1 - залишити в його законному володінні та користуванні.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, засудженому в той строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Броварського міськрайонного

суду Київської області ОСОБА_4