Справа № 643/9504/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2014 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження № 1-кп/643/542/2014 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше відповідно до ст..89 КК України не судимого, неодруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 року, приблизно о 01-30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї біля будинку № 47 по вул. Героїв Праці в м. Харкові, побачивши автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , що є власністю ОСОБА_5 , 1982 р.н., та ВАЗ НОМЕР_2 д.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , 1964 р.н., та діючи за раптово виниклим умислом,, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, а саме бензину з бензобаків вказаних автомобілів, шляхом вільного доступу дістав з багажника автомобіля Шкода-Фаворит 11996 НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_7 , 1984 р.н., дві каністри та один шланг, діючи з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу відчинив у зазначених автомобілях лючки бензобаків та відкрутив їх кришки. Після чого ОСОБА_4 поставив каністру металеву червоного кольору об`ємом 20 л біля авто ВАЗ 2101, опустив шланг до бензобаку, а інший кінець шлангу опустив до каністри та наповнив каністру бензином. В цей же час ОСОБА_4 поставив другу каністру пластикову білого кольору об`ємом 20 л біля авто ВАЗ 21074, а коли перша каністра наповнилась бензином А92 об`ємом 20 л, вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи №307 від 26.11.2013 року 207,60 грн., витягнув з бензобаку шланг та переніс його до авто ВАЗ 21074, після чого опустив його до бензобаку авто, а інший кінець опустив до каністри, яка наповнювалась бензином А95 об`ємом 20 л, вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи №307 від 26.11.2013 року 214,00 грн. Однак ОСОБА_4 довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, не залежних від його волі, оскільки був затриманий гр.. ОСОБА_8 , який проходив повз подвір`я, та не мав реальної можливості розпорядитися викраденим. Таким чином, ОСОБА_4 всі дії та намагався скоїти крадіжку майна ОСОБА_9 на суму 207,60 грн. та ОСОБА_6 на суму 214,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України визнав повністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, тяжкі наслідкі від його скоєння не настали. ОСОБА_4 раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання за яким характеризується задовільно, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При таких обставинах справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 К України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, з послідуючим звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілими не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 без згоди органу кримінально-виконавчої інспекції не змінювати місце проживання.

Речові докази по справі вважати повернутими потерпілим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1