overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа №1П- 14/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007
року

Хустський
районний суд Закарпатської області

в
складі: головуючого - судді Золотар М.М.

при
секретарі Лемак
І.І.

з участю
прокурора Микулець
М.Ю.

розглянувши
подання про направлення кримінальної справи для звільнення від кримінальної

відповідальності
внаслідок дії акта амністії стосовно

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця с. АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, одруженого (має на утриманні двох неповнолітніх дітей),
раніше не судимого,

в скоєнні
злочину, передбаченому ст. 122 ч.1 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1обвинувачується
в тому, що 23 травня 2007 року о 07.00 годині він, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, біля весільного залу по вулиці АДРЕСА_1 на ґрунті
особистих неприязних стосунків, умисно наніс декілька ударів руками в область
голови ОСОБА_2 завдавши останньому тілесні ушкодження середньої важкості.

Дії
обвинуваченого кваліфіковано за ст. 122 ч.1 КК України за ознаками: умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Обвинувачений
ОСОБА_1 просить суд справу провадженням закрити на підставі Закону України
"Про амністію".

Прокурор
Микулець М.Ю. вважає, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1за ст. 122
ч.1 КК України підлягає закриттю відповідно до ст. 1 п. "б" Закону
України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року.

Заслухавши
сторін по справі, перевіривши матеріали кримінальної справи, та враховуючи те,
що ОСОБА_1вчинив середньої тяжкості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, суд
приходить до висновку, що вчинене ним діяння підпадає під дію ст. 1 п.
"б" Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року.

Керуючись
ст. ст. 6 ч.1 п. 4 та 248 КПК України та ст. 1 п. "г" Закону України
"Про амністію" від 19 квітня 2007 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КК України провадженням закрити
на підставі ст. 6 ч.1 п. 4 КПК України та ст. 1 п. "б" Закону України
"Про амністію" від 27 квітня 2007 року.

Запобіжний
захід щодо обвинуваченого ОСОБА_1 - підписку про невиїзд скасувати.

Позов
Хустського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Хустської
районної лікарні до ОСОБА_1про відшкодування витрат вирішувати в порядку
цивільного судочинства.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її винесення
в апеляційний суд Закарпатської області.
Справа № 1-107/07
ПОСТАНОВА

про призначення
справи до судового розгляду

12 вересня 2007
року

Суддя
Борщівського районного суду Тернопільської області Чепесюк О.В.

при
секретарі Кушнір
Т.І.

з участю
прокурора Дуди В.Б.

при
попередньому розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.286 ч.2 КК України, суд, -

встановив:

Дана кримінальна
справа підсудна районному суду.

Підстав
для закриття та зупинення провадження в справі немає.

Обвинувальний
висновок складений відповідно до вимог
ст. ст.223, 224 КПК України.

Порушень
вимог норм КПК України під час порушення справи, провадження досудового слідства, без усунення яких справа не може бути
призначена до судового розгляду, не
виявлено.

Підстав
для зміни чи скасування запобіжного заходу немає.

Керуючись ст. ст.23 7, 245 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за
ст.286 ч.2 КК України прийняти до
провадження районного суду і призначити до судового розгляду у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду на 11 год. 00 хв. 18 вересня 2007 року.

Запобіжний
захід, підписку про невиїзд, залишити без змін.

В судове
засідання викликати обвинуваченого ОСОБА_1

Постанова
оскарженню не підлягає на неї не може бути внесено подання прокурором.
Справа №5-142/2007р.
ПОСТАНОВА

18
вересня 2007р. Лохвицький
районний суд Полтавської області

в складі: судді - Крекотень
С.А.

при секретарі - Криворучко
В.І.

з участю
прокурора - Ткаченка В.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Лохвиця, Полтавської
області подання старшого інспектора
Лохвицької КВІ ОСОБА_1. щодо

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Червнозаводське Лохвицького району
Полтавської області та жителя АДРЕСА_1,
українця, гр-на України, 31.08.2006р. засуджений Лохвицьким районним судом
Полтавської області за ст. 164 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі з
іспитовим строком 1 рік,

про звільнення
від покарання

встановив:

Вироком
Лохвицького районного суду Полтавської області від 31.08.2006р. ОСОБА_2.
засуджений за ст. 164 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим
строком 1 рік.

Старший
інспектор Лохвицької КВІ ОСОБА_1. звернувся до суду з поданням, прохаючи
звільнити ОСОБА_2. від покарання в зв'язку з закінченням іспитового строку.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. підтримав своє подання, пояснивши, що ОСОБА_2. за
час перебування на обліку не притягувався до адміністративної та кримінальної
відповідальності, характеризується позитивно.

ОСОБА_2. в судове засідання з'явився, просив звільнити
його від покарання.

Прокурор
підтримав подання.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, які з'явились в судове засідання, дослідивши та
давши оцінку матеріалам контрольної справи щодо ОСОБА_2. суд дійшов до
наступного.

Іспитовий
строк встановлений ОСОБА_2. вироком суду закінчився. ОСОБА_2. умов відбування
покарання не порушував, не вчиняв нового злочину, що свідчить про виправлення
засудженого. Тому доцільно звільнити ОСОБА_2. від відбування покарання.

Керуючись ст.78
КК України, суд

постановив:

Звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання призначеного вироком Лохвицького районного
суду Полтавської області від 31.08.2006р. за ст. 164 ч.1 КК України.

Постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи діб
від моменту проголошення.
СFпFрFаFвFаF №F 1- ПF - 23/2007рF.
ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
20 сFеFрFпFнFяF 2007 рFоFкFуF ОFбFуFхFіFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF КFиFїFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF
гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF: МFаFлFоFрFоFдFаF ОF.ІF.
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF: НFаFпFлFеFтFаF ІF.ВF.
зF уFчFаFсFтFюF пFрFоFкFуFрFоFрFаF: ПFаFєFнFкFоF СF. ВF. рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF вF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF мF. ОFбFуFхFіFвF сFпFрFаFвFуF пFрFоF зFаFкFрFиFтFтFяF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF пFоF сFпFрFаFвFіF уF зFвF'яFзFкFуF зF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF , -
СFлFіFдFчFиFйF ОFбFуFхFіFвFсFьFкFоFгFоF РFВF ГFУF МFВFСF УFкFрFаFїFнFиF вF КFиFїFвFсFьFкFіFйF оFбFлFаFсFтFіF зFвFеFрFнFуFвFсFяF дFоF сFуFдFуF зF пFоFсFтFаFнFоFвFоFюF, вF яFкFіFйF пFрFоFсFиFтFьF зFаFкFрFиFтFиF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF пFоF сFпFрFаFвFіF уF зFвF'яFзFкFуF зF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF.
СFпFрFаFвFаF бFуFлFаF пFоFрFуFшFеFнFаF сFлFіFдFчFиFмF 6 тFрFаFвFнFяF 1992 рFоFкFуF пFоF сFтF. 81 чF.4 КFКF УFкFрFаFїFнFиF пFоF фFаFкFтFуF вFиFкFрFаFдFеFнFнFяF мFаFйFнFаF нFеFвFіFдFоFмFиFмFиF оFсFоFбFаFмFиF 180 кFгF мFаFсFлFаF зF пFрFиFмFіFщFеFнFнFяF цFеFхFуF ОFбFуFхFіFвFсFьFкFоFгFоF мFоFлFоFкFоFзFаFвFоFдFуF.
ОFсFіFбF, яFкFіF вFчFиFнFиFлFиF зFлFоFчFиFнF, дFоF цFьFоFгFоF чFаFсFуF нFеF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFоF.
ВFиFвFчFиFвFшFиF мFаFтFеFрFіFаFлFиF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFоFїF сFпFрFаFвFиF, зFаFсFлFуFхFаFвFшFиF дFуFмFкFуF уFчFаFсFнFиFкFіFвF сFуFдFоFвFоFгFоF рFоFзFгFлFяFдFуF, сFуFдF вFвFаFжFаFєF зFаF мFоFжFлFиFвFеF зFаFкFрFиFтFиF пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF пFоF сFпFрFаFвFіF уF зFвF'яFзFкFуF зF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF пFрFиFтFяFгFнFеFнFнFяF дFоF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFоFїF вFіFдFпFоFвFіFдFаFлFьFнFоFсFтFіF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 7-1, 11-1, 12 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, 49 КFКF УFкFрFаFїFнFиF сFуFдF , -
ПFОFСFТFАFНFОFВFИFВF:
КFрFиFмFіFнFаFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF №F 16-3367 пFоFрFуFшFеFнFуF 6 тFрFаFвFнFяF 1992 рFоFкFуF пFоF сFтF. 81 чF.4 КFКF УFкFрFаFїFнFиF /вF рFеFдFаFкFцFіFїF 1960 рFоFкFуF/ зFаFкFрFиFтFиF уF зFвF'яFзFкFуF зF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF пFрFиFтFяFгFнFеFнFнFяF дFоF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFоFїF вFіFдFпFоFвFіFдFаFлFьFнFоFсFтFіF.
СFтFрFоFкF пFоFдFаFчFіF аFпFеFлFяFцFіFїF дFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF КFиFїFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF ОFбFуFхFіFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF 15 дFіFбF зF дFнFяF вFиFнFеFсFеFнFнFяF.
Дело № 1-19/2007 г.
2007 года Хортицкий
районный суд г. Запорожья
в составе председательствующего судьи Панкеева А.В.
при секретаре Рыбаковой
с участием прокурора Яцентюк
рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в
г.Запорожье уголовное дело по обвинению
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 года
Запорожья, украинца, гражданина Украины,
образование среднее,
холостого, не работающего,
проживающего:АДРЕСА_1 ранее судимого:
28.09.2004 года Хортицким районным судом г.
Запорожья по ст. ст. 296 ч.2,
2, 75 УК Украины к 3 годам лишения свободы с испытательным сроком на 2 года В совершении преступлений, предусмотренного ст. 357 ч.3 УК Украины,
года примерно в 09-00 часов ОСОБА_1. находясь в кв. 7 д. 7 по ул. Лахтинской в г.
Запорожье, путем свободного доступа
тайно завладел каким-либо способом
паспортом гражданина Украины на имя ОСОБА_2.
По обвинению ОСОБА_1. по
ст. 185 ч.2 УК Украины уголовное дело
прекращено постановлением Хортицкого райсуда от 15.08.2005 года вследствие декриминализации ( л.д. 78).
В судебном заседании подсудимый
ОСОБА_1. вину признал полностью и пояснил,
что действительно 11 мая
завладел паспортом ОСОБА_2., который
Показания подсудимого отвечают
фактическим обстоятельствам дела,
сторонами не оспариваются, а
поэтому на основании ст. 299 УПК
Украины другие доказательства по делу не исследовались.
Суд квалифицирует действия ОСОБА_1. по ст. 357 ч.3 УК Украины, по признакам: незаконное завладение
При определении вида и меры наказания
суд учитывает в качестве смягчающих обстоятельств, то,
что подсудимый раскаялся в содеянном,
оказывал активное содействие в раскрытии преступлений, ущерб возместил, данные о личности подсудимого, который ранее судим, характеризуется положительно (л.д.58), его состояние здоровья- он состоит на учете с
диагнозом эпилепсия,
трудоустроился, совершил
преступление, относящееся к категории
небольшой тяжести и приходит к убеждению о возможности назначить ОСОБА_1.
наказание в виде штрафа.
ст. ст. 323- 334 УПК Украины, суд
Подсудимого ОСОБА_1 признать виновным и назначить
наказание по ч.3 ст. 357 УК Украины в виде штрафа в суме 510 гривен.
На основании ст. 72 УК Украины приговор исполнять
раздельно с приговором Хортицкого районного суда гор. Запорожья от 28 сентября 2004 года.
Меру пресечения осужденному ОСОБА_1 до вступления приговора в законную
силу изменить из содержания под стражей на подписку о невыезде, освободив из под стражи в зале суда.
Засчитать в срок отбывания наказания срок содержания под
стражей с 28.07.2007 года
На приговор может быть подана
апелляционная жалоба в Запорожский апелляционный суд через местный Хортицкий
районный суд г. Запорожья в течение 15 суток .
Кримінальна справа № 1-п-21-07
ПОСТАНОВА

іменем України

22
серпня 2007 року Обухівський
районний суд

Київської
області у складі:

головуючого
судді: Проць Т.В..

при секретарі:
Хіцькій К.Г.

за участю
прокурора: Паєнка С. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Обухів в приміщенні Обухівського районного суду матеріали кримінальної
справи № 16-3446, порушеної за фактом
крадіжки майна виробничого кооперативу „Меркурій",

ВСТАНОВИВ:

До суду
надійшло постанова слідчого СВ
Обухівського РВ ГУ МВС України, погоджене із прокурором Обухівського
району, про закриття вказаної
кримінальної справи у зв'язку із закінченням строків давності.

Прокурор
в судовому засіданні постанову підтримав і просить її задовольнити, оскільки з часу порушення цієї кримінальної
справи минуло більше п'ятнадцяти років,
осіб, що скоїли злочин не
встановлено, а тому згідно ст. 49
КК України просить дану справу закрити.

Представник
виробничого кооперативу „Меркурій" в судове засідання не з'явився, заяв,
клопотань чи заперечень суду не надав. Його неявка не є перешкодою для
розгляду справи.

Суд заслухавши
прокурора, дослідивши матеріали справи
встановив.

В квітні
1992 року невідомі особи в с. Жуківці Обухівського району проникнувши на
територію двору АДРЕСА_1, де проживав
ОСОБА_1, звідки таємно викрали двигун та
деталі до автомобіля КАМАЗ, які належали виробничому кооперативу „Меркурій".

06 липня
1992 року була винесена

постанова
про порушення кримінальної справи по крадіжку громадського майна за
ознаками ст. 81 ч.4 КК України (в
редакції 1960 року).

Встановивши
обставини справи суд вважає, що подання
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11-1 КПК України встановлено, що якщо в ході дізнання та досудового
слідства протягом строків, зазначених у
частині першій статті 49 КК України, не
встановлено особу, яка вчинила злочин
судом вирішується питання про її закриття із закінченням строків давності, а так як з часу порушення кримінальної справи
№ 16-3446, порушеної за фактом крадіжки
майна виробничого кооперативу „Меркурій",
пройшло більше 15 років, не
встановлено особу, яка вчинила
злочин, тому суд вважає за необхідне її
закрити.

Керуючись ст.
ст. 7-1, 11-1 КПК України, ст. 49 КК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу № 16-3446, порушену 06 липня 1992
року за фактом крадіжки майна виробничого кооперативу „Меркурій", за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 81 КК України (в редакції 1960
року), закрити у зв'язку із закінченням
строків давності.

Копію
постанови направити ВК „Меркурій",
прокурору Обухівського району Київської області та начальнику
Обухівського РВ ГУ МВС України
в Київській області для відома.

Постанова
може бути оскаржена та опротестована до апеляційного суду Київської області
через Обухівський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з дня її
проголошення.
Справа № 1-182
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2008 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі
Павленко Т.І.

з участю прокурора
Тетері В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця
с. Мухарів Славутського р-ну Хмельницької обл., жителя АДРЕСА_1, освіта
середня, громадянин України, не працює, одружений,

за ст. 263 ч.1 КК України, судовим слідством,

в с т а н о в и в:

20 червня 2008 року близько 9 год.
в ході проведення оперативно-розшукових міроприємств працівниками міліції було
проведено огляд господарства ОСОБА_1., яке розташоване в АДРЕСА_1під час якого
в прихожій кімнаті житлового будинку, а саме лівій верхній шухлядці під синтетичною
сіткою зеленого кольору було виявлено пластмасовий каркас в якому знаходилися
двадцять один набій, що згідно висновку експерта № 446 від 01.07.08р., являються бойовими
припасами спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення.

В судовому засіданні ОСОБА_1. свою
вину визнав повністю, пояснив суду, що розбираючи будинок в с. Рудиково знайшов патрони та переніс додому,
маючи намір здати в правоохоронні органи. Через тиждень набої в його помешканні
вилучили працівники міліції.

Докази відповідно до ст.299 КПК
України не досліджувались так як фактичні обставини справи не оспорюються.

Суд визнає винним ОСОБА_1. у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України і кваліфікує його дії
як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом
дозволу.

Призначаючи покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України
віднесений до злочинів середньої тяжкості та особу підсудного, який щиро
розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за
місцем проживання, тому вважає, що йому необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі по нижній межі санкції статті.

Обставин, що обтяжують покарання,
судом не встановлено.

Керуючись 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 за ст. 263 ч.1 КК України
до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк
- 1 рік.

На підставі п.3 ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Речові докази - 21 шт. набоїв
калібру 5,6 мм - знищити.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб через Гадяцький
райсуд.

Головуюча : підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л.В. Максименко
Справа
№ 1-561-2008 року
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

06
листопада 2008 року Замостянський районний суд м. Вінниці

в
складі : головуючого - судді Старинщук О.В.,

при
секретарі Горплюк І. М.,

за участю:
прокурора Дудчика М. У.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ОСОБА_1, уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, освіта середня-спеціальна, працюючої
приватним підприємцем, вдова, раніше
не судиму, проживаючу АДРЕСА_1,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.
185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, 16 грудня 2000 року, близько 12 год.
00 хв., п перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_2
в кімнаті АДРЕСА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих
спонукань, непомітно для оточуючих, таємно викрала індивідуальне майно ОСОБА_2,
а саме жіночої шуби, чорного кольору, вартістю 600 грн., в результаті чого
причинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину визнала по фактичних обставинах
справи, щиро розкаюється в скоєному та просить суд суворо її
не карати. На
підставі пояснень підсудної про повне визнання вини, згідно ст. ст. 299,
301-1 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини
справи, які ніким не оспорюються, при цьому підсудній роз'яснено, що в такому разі вона буде
позбавлена можливості оспорювати дані
фактичні обставини в апеляційному порядку. Даючи юридичну оцінку діям підсудної, суд вважає, що
її дії слід кваліфікувати за
ст. 185 ч. 1 КК України - (крадіжка), тобто таємне викрадення привласнення чужого майна. При обранні виду та міри
покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудної, обставини, що пом'якшують чи обтяжують її покарання. Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудної, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне
відшкодування завданого збитку. Обставин що
обтяжують покарання підсудної судом не встановлено. З
урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудної, суд
вважає, що їй слід обрати міру
покарання в межах санкції статті 185 ч.
1 КК України, що буде достатнім для її виправлення. На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винною
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.
185 ч. 1 КК України та
призначити їй покарання у
вигляді штрафу в розмірі 750 грн.

Міру запобіжного заходу до
набрання вироком законної
силу залишити без змін - підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція
до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту
вручення копії вироку.

Головуючий :
Дело №1-212/07
«16» августа 2007г. г.
Беляевский районный суд Одесской области в составе:
председательствующего: судьи Запорожана Д.В.,
при секретаре: Рогачко О.С. ,
с участием прокурора - Аванесова А.А.,
рассмотрев материалы уголовного дела по обвинению:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
года рождения, уроженца р. Молдовы, молдаванина,
гражданина Украины, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживающего: Одесская, область, Беляевский район, с.
Нерубайское, АДРЕСА_1 ранее
не судимого,
в совершении преступления, предусмотренного ст. 309 ч.1 УК Украины,
Гр-н ОСОБА_1 предан суду за то, что 12.03.2007г., примерно в 16 часов 00 минут, находясь в состоянии алкогольного опьянения в
с. Усатово по ул. Ленина на автобусной
остановке совершил незаконное приобретение и хранение наркотических средств.
Из прокуратуры Коминтерновского
района Одесской области поступил запрос о направлении указанного уголовного
дела для объединения, так как в стадии
расследования находится уголовное дело в отношении ОСОБА_1 по ст.
Выслушав прокурора, не возражавшего против направления дела для
объединения, суд считает, что уголовное дело подлежит возврату в
Беляевскую межрайонную прокуратуру Одесской области для объединения с уголовным
делом в отношении ОСОБА_1 по ст. 185 ч.
порядке ст. 26 УПК
Уголовное дело № 1-212/2007г. в отношении ОСОБА_1 в
совершении преступления,
предусмотренного ст. 309 ч.1
УК Украины возвратить в Беляевскую межрайонную прокуратуру Одесской области для
объединения с новым уголовным,
возбужденным Коминтерновским РО УМВД Украины в Одесской области.
Справа № 5-43/2008р.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2008 року Новобузький
районний суд Миколаївської області
головуючого судді
представника ВЦ-103
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий
Буг спільне подання Новобузької ВЦ №103 та спостережної комісії при Новобузькій
РДА стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не
одруженого, засудженого 30.09.2004 року Ленінським районним судом м. Миколаєва
за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 05 років
позбавлення волі; постановою Арбузинського районного суду Миколаївської
області від 06.12.2007 року на підставі ст.82 КК України невідбута частина
строку покарання 01 рік 06 місяців 15 днів позбавлення волі замінена на
обмеження волі; початок строку: 21.06.2004 року, кінець строку: 21.06.2009
застосування умовно-дострокового звільнення від покарання,
Як вбачається з подання , під час відбування покарання
в колонії-поселення ВЦ-103 засуджений ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно, до
праці ставиться сумлінно, має два заохочення, вимог режиму утримання не
порушує, відбув необхідні 2/3 строку покарання, своєю поведінкою довів своє
виправлення, тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від
Представник ВЦ-103 підтримав подання, просив його
На думку прокурора подання обгрунтоване і підлягає
Вислухав пояснення, дослідивши матеріали особової
справи на засудженого ОСОБА_1 суд приходе до висновку про те, що засуджений
ОСОБА_1 відбуваючи міру покарання в місцях позбавлення волі, зарекомендував
себе позитивно, стягнень не має, до праці ставиться сумлінно, відбув необхідні
2/3 строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє
виправлення, а тому відповідно до ст. 52 КК України до нього можливо
застосувати умовно-дострокове звільнення від покарання, не відбута частина
якого складає : 01 рік 03 місяці 23 дні.
ст. 407 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
умовно-достроково звільнити від покарання, не відбута частина якого
складає : 01 рік 03 місяці 23 дні.
На постанову протягом семи діб з дня її оголошення
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області.
Суддя