Справа № 465/972/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/135/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженню № 0003877 від 15.12.2014 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань апеляційного суду Львівської області, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13.02.2015 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

встановила:

ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року відмовлено старшому слідчому Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_9 в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003877 від 15 грудня 2014 року, з підстав невідповідності поданого клопотання вимогам кримінально процесуального законодавства та відсутністю підстав для його задоволення, передбачених ст. 177, ст. 194 КПК України у цілому.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході судового розгляду встановлено, що клопотання не відповідає вимогам ст.184 КПК України, оскільки в ньому не вмотивовано підозру у замаху на навмисне заподіяння смерті, відповідно диспозиції ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України. Покликання слідчої на те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 в інкримінованому злочині підтверджується висновком судово медичною експертизою № 60/15 від 09 лютого 2015 року, де слідчий зазначила, що у потерпілого виявлена рана на шиї, вважає некоректним, оскільки із самої експертизи на яку покликається слідчий, вбачається, що це є додатковий висновок, крім того, згідно даного висновку у потерпілого виявлено не рану а рубець на шиї, котрий є наслідком рани. В матеріалах клопотання та кримінального провадження сам висновок судової експертизи відсутній.

Крім цього, у клопотанні не вказано, що відносно підсудного призначено судово - психіатричну експертизу на визначення його осудності в інкримінованому злочині, висновки якої, ще не отримано, що й підтвердила в судовому засіданні слідча. Отже, на даному етапі кримінального переслідування не достатньо даних для визнання ОСОБА_8 суб`єктом злочину в розумінні ч. 1 ст. 18 та ст. 19 та 23 КК України.

У зв`язку з цим, зважаючи на наявні у матеріалах кримінального провадження та клопотанні докази слідчий суддя не знайшов обґрунтованої підозри у закінченому замаху на вчинення злочину із вчиненням усіх дій, які підозрюваний вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме: у замаху на навмисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Отже встановлено, що наведені слідчим та прокурором докази обставин не доводять наявності обґрунтованої підозри в інкримінованому злочині, а їх доведення згідно з вимогами ст. 194 КПК України при вирішенні питання для звернення до слідчого судді у вказаному випадку, обов`язковим.

Крім цього, ні слідчим, ні прокурором не наведено у клопотання фактів, які б підтверджували наведені ними ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Навпаки, оцінюючи їх пояснення в судовому засіданні, такі відсутні, а всі аргументи є припущенням і не мають жодного підґрунтя.

Як вбачається із розглядуваного клопотання, воно також не відповідає вимогам процесуальних норм з підстав того, що до нього не долучено належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, вказаних у клопотанні, тобто документів, що підтверджують осудність особи, хоч із аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний є інвалідом 2 ( другої) групи з дитинства, лікувався у психіатричних закладах, у тому числі й за скеруванням працівників Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, йому призначено психіатричну експертизу, висновки якої не отримано.

Отже, при розгляді даного клопотання слідчим суддею, встановлено відсутність процесуальних підстав у слідчого досудового розслідування та прокурора звертатися до суду з клопотанням даної категорії.

Крім цього, невідповідність розглядуваного клопотання вимогам процесуального законодавства, полягає в тому, що до нього не долучено процесуальних документів, які б підтверджували повноваження слідчого ОСОБА_9 на вчинення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, тобто доручення чи наказ, у тому числі й процесуальне право звертатися до слідчого судді з даним клопотанням, а рівно відсутня постанова керівника прокуратури Франківського району м. Львова , якою б відповідно до вимог ст. 36 та ст. 37 КПК України, прокурору ОСОБА_6 доручалося здійснювати повноваження у конкретному кримінальному провадженні.

На дану ухвалу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13.02.2015 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 і постановити нову ухвалу про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зазначена ухвала є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у ній, фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що прокурором та слідчим доведено обставини, які свідчать про наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України України, а саме прокурором зверталась увага на те, що підозрюваний та потерпілий проживають в одному будинку, в одному під`їзді і до вчинення підозрюваним дій, які сторона обвинувачення кваліфікує, як замах на вбивство в них були конфлікти, що підтвердив в судовому засіданні підозрюваний та його мати, а вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого.

Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Підкреслює, що висновки суду стосовно невідповідності вимогам закону клопотання, є помилковими і не відповідають закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечили апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.
Згідно матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у тому, що 15.12.2014, близько 13.10 год., ОСОБА_8 перебуваючи на ринку «Провесінь», що по вул. К.Ольги, 106 у м. Львові під час словесної перепалки із ОСОБА_10 , маючи умисел на умисне вбивство, витягнув з кишені куртки ніж, який носив із собою, та наніс останньому тілесне ушкодження ножем в області шиї з правої сторони.

Старший слідчий СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивовано тим, що 15.12.2014, близько 13.10 год., ОСОБА_8 перебуваючи на ринку «Провесінь», що по вул. К.Ольги, 106 у м. Львові під час словесної перепалки із ОСОБА_10 , маючи умисел на умисне вбивство, витягнув з кишені куртки ніж, який носив із собою, та наніс останньому тілесне ушкодження ножем в області шиї з правої сторони. 11.02.2015 р. ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Вказано, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року відмовлено старшому слідчому СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003877 від 15 грудня 2014 року, з підстав невідповідності поданого клопотання вимогам кримінально процесуального законодавства та відсутністю підстав для його задоволення, передбачених ст. 177, ст. 194 КПК України у цілому.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен ретельно перевірити наявність обставин, визначених ст. ст. 177, 183 КПК України, а також взяти до уваги особисті обставини життя підозрюваного, характер справи, наслідки вчинених діянь, з тією метою, щоб до підозрюваного була застосована належна правова процедура.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані не в повному обсязі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ч. 115 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до статті 178 КПК України, колегія суддів враховує наявність доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, враховує дані про особу ОСОБА_8 , який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, є інвалідом 2 групи.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 за час перебування в статусі підозрюваного жодного разу не ухилявся від органів досудового розслідування та не перешкоджав встановленню істини у справі, з`являвся вчасно на виклики слідчого, отже доказів того, що він мав намір ухилятись від слідства суду надано не було, наявність будь яких інших ризиків у клопотання слідчого будь-яким чином не обґрунтовано, що свідчить про низький рівень ризиків у кримінальному провадженні, та що для запобігання цим ризикам буде достатньо застосувати відносно ОСОБА_8 найбільш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання , який полягає у зобов`язанні підозрюваного з`являтись за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду для виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

Таким чином, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого частково, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід є справедливим, спів мірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити йому гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року, якою старшому слідчому Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_9 відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003877 від 15 грудня 2014 року, з підстав невідповідності поданого клопотання вимогам кримінально процесуального законодавства та відсутністю підстав для його задоволення, передбачених ст. 177, ст. 194 КПК України у цілому скасувати.

Клопотання старшого слідчого Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_9 погоджене з старшим прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання. Визначити термін дії обов`язків до 11 квітня 2015 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого ОСОБА_9 .
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4