Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3263/13-к
Головуючий у 1-й інст.
Категорія ст. 97 КПК України
Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Апеляційний суд
Житомирської області у складі:

Головуючого - судді:
Михайловського В.І.,

суддів:
Жизневського Ю.В., Широкопояса Ю.В.,

з участю прокурора:
Ширяєва А.М.,

особи, яка подала
скаргу: ОСОБА_1,

адвоката:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову

Корольовського районного суду м.
Житомира від 04 грудня 2013 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Корольовського
районного суду від 04 грудня 2013 року
скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
слідчого прокуратури Житомирської
області Григоришина Р.М. від 15.10.2012 року
про порушення кримінальної справи за
ч.3 ст. 308, ч.3 ст. 364 КК України передано
судді Корольовського районного суду м.
Житомира у провадженні якого перебуває
кримінальна справа № 296/9849/13-к 1-кп/296/323/13
для розгляду по суті, оскільки досудове
слідство по кримінальному провадженню
№0000008 завершено й справу про
обвинувачення ОСОБА_1 у злочинах,
передбачених ч.3 ст. 308, ч.3 ст. 364 КК
України, прийнято до провадження
Корольовського районного суду м.
Житомира та призначено до судового
розгляду у відкритому судовому
засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від 04.12.2013 року, якою
його скаргу на постанову старшого
слідчого прокуратури Житомирської
області Григоришина Р.М. від 15.10.2012 року
про порушення відносно нього
кримінальної справи за ст. 308 ч.3, 364 ч.3 КК
України передано іншому судді, а
фактично відмовлено у її розгляді по
суті, скасувати як незаконну.

Відповідною окремою ухвалою дати
правову оцінку діям Корольовського
районного суду м. Житомира, який двічі
проігнорував рішення

апеляційного суду Житомирської
області від 21.03.2013 року та 10.06.2013 року і
упродовж шести місяців не розглядав
його скаргу.

У зв'язку з обставинами, викладеними у
п. 3, вирішити питання щодо направлення
справи за його скаргою на постанову
старшого слідчого прокуратури
Житомирської області Григоришина Р.М.
від 15.10.2012 року про порушення відносно
нього кримінальної справи за ознаками
ст.ст. 308 ч.3, 364 ч.3 КК України до
будь-якого іншого суду Житомирської
області.

В обґрунтування апеляції посилається
на те, що упродовж 6-ти місяців його
скарга розглянута не була та скаргу
визнано як таку, що подано ним заново.

Заслухавши доповідача по справі,
ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката
ОСОБА_2, який підтримали апеляцію з
наведених мотивів, думку прокурора,
який заперечував проти задоволення
апеляції ОСОБА_1, вважаючи постанову
суду першої інстанції законною та
обґрунтованою, обговоривши доводи
апеляції та вивчивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляція
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 236-7 КПК
України 1960 року і це визнано судом
першої інстанції, суд приймає до
розгляду скаргу на постанову про
порушення кримінальної справи
протягом усього часу перебування
справи у провадженні органу дізнання,
слідчого, прокурора до моменту
закінчення досудового слідства.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 218 КПК
України 1960 року моментом закінчення
досудового слідства слід вважати
складання протоколу про оголошення
обвинуваченому про закінчення
слідства і пред'явлення йому
матеріалів справи.

У той же час, як убачається з матеріалів
справи ( а.с. 2 ), ОСОБА_1 фактично
звернувся до суду з відповідною
скаргою на постанову про порушення
кримінальної справи 25.10.2012 року.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 вчасно
звернувся з скаргою на постанову про
порушення кримінальної справи, рішення
суду першої інстанції неодноразово
скасовувалися внаслідок виявлених
порушень кримінально-процесуального
закону, а справа поверталася на новий
судовий розгляд з наданням суду першої
інстанції апеляційним судом
конкретних вказівок щодо необхідності
усунення виявлених недоліків та
допущених порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які
слід вважати суттєвими, та, які на даний
час безпідставно залишені поза увагою
та не усунуті.

Крім того, згідно вимог ст. 236-8 КПК
України ( редакції 1960 року) за
результатами розгляду скарги, залежно
від того, чи були при порушенні
кримінальної справи додержані вимоги
ст. 94,97,98 цього кодексу, суддя своєю
мотивованою постановою:

1) залишає скаргу без задоволення;

2) задовольняє скаргу, скасовує
постанову про порушення кримінальної
справи і виносить постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи.

Таким чином, винесення судом постанови
про передачу скарги ОСОБА_1 на
постанову про порушення кримінальної
справи для розгляду спільно з
кримінальною справою щодо цієї ж особи,
яка знаходиться в провадженні
Корольовського районного суду м.
Житомира, вищезазначеними нормами
кримінально-процесуального кодексу
України ( редакції 1960 року), а у даному
випадку вимогами ст. 236-8 КПК України, не
передбачено.

У цьому зв'язку, апеляційний суд
погоджується з викладеними в апеляції
доводами ОСОБА_1 про те, що він вчасно
звернувся з скаргою на вищевказану
постанову слідчого, а тривалий не
розгляд скарги та невиконання у зв'язку
з цим вимог діючого на момент розгляду
скарги кримінально-процесуального
закону, як і передбачених цим законом
вимог апеляційного суду, які є для суду
першої інстанції обов'язковими, стався
не з його вини та фактично позбавив
його права на належний судовий захист
передбачених законом охоронюваних
прав та законних інтересів, у тому
числі й права, пов'язаного з своєчасним
вирішенням поданої ним скарги,
передбаченого як діючим
кримінально-процесуальним законом,
Конституцією України так і вимогами
Європейської конвенції з прав людини.

За таких обставин, з урахуванням
виявлених порушень ст. 236-8 КПК України
(ред. 1960 року), неналежного дотримання
вимог ст. 55 Конституції України та ст. 6
Європейської конвенції з прав людини,
допущених судом першої інстанції під
час розгляду скарги ОСОБА_1 на
постанову про порушення кримінальної
справи, апеляційний суд вважає, що
постанова Корольовського районного
суду м. Житомира від 04.12.2013 року не може
залишатися в силі, підлягає скасуванню,
а справа направленню на новий судовий
розгляд.

Під час розгляду даної скарги ОСОБА_1
суду першої інстанції необхідно
усунути виявлені недоліки, виконати
викладені в попередній ухвалі вимоги
апеляційного суду щодо необхідності
усунення допущених недоліків, належним
чином дослідити викладені в скарзі
обставини та відповідно до вимог ст.ст.
236-236-8 КПК України ( редакції 1960 року),
прийняти законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 234, 236 -7, 236-8, 365, 366, 379 ч.2,
382 КПК України, ( в редакції 1960 року),
апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про порушення
кримінальної справи за ч.3 ст. 308, ч.3 ст.
364 КК України - задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від 4 грудня 2013 року -
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд.

Судді: