Справа № 1-90/2007p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007
року м.
Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корзаченка В.М.,

при секретарі Ямі С.С.,

з участю
прокурора Супруна Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні актового залу ВАТ „Носівський

цукровий
завод" кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта неповна
середня, неодруженого, працюючого електрослюсарем ВАТ )ГНосівський цукровий
завод", раніше не судимого,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, українця, громадянина України,
освіта середня-спеціальна, неодруженого, працюючого електрослюсарем ВАТ
„Носівський цукровий завод", раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч. З ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2007 року близько 18.00 год., на території ВАТ
„Носівський цукровий завод" у місті Носівка Чернігівської області ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_2, працюючи слюсарями електриками ВАТ „Носівський
цукровий завод" та маючи доступ до електроцеху, в той час, коли
електрообладнання та запчастини до нього перебували у їх віданні, маючи у
своєму користуванні ключі від електроцеху заводу та з метою привласнення майна,
взяли два електростатори, один з яких потужністю 11 кВт і вартістю 929
(дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 40 копійок, а інший потужністю 1,1 кВт і
вартістю 199 (сто дев'яносто дев'ять) гривень 15 копійок, винесли їх із
електроцеху, підійшли до огорожі території заводу та перекинули їх через
огорожу, завдавши збитків ВАТ „Носівський цукровий завод" на загальну суму
1 128 (одна тисяча сто двадцять вісім) гривень 55 копійок.

Допитаний як підсудний ОСОБА_1 винним себе за ч. З ст.
191 КК України визнав повністю, розкаявся і показав, що він працює на посаді
слюсаря електрика ВАТ „Носівський цукровий завод" приблизно п'ятий рік і в
його обов'язки входить ремонт електродвигунів та пускової апаратури. 26 червня
2007 року він з бригадою електриків ремонтував електродвигуни на заводі, а
після закінчення робочого дня, близько 17.30 год. у приміщенні цеху де він
переодягався, зустрів ОСОБА_2, з яким вирішив скоїти крадіжку статорів, що
знаходились на стелажах цеху з метою їх подальшої реалізації. УОСОБА_2 були
ключі від електроцеху. Дочекавшись, коли всі працівники вийшли з приміщення
електроцеху, він таОСОБА_2
узяли кожен по одному статору у руки і понесли їх до виходу із цеху.
Статори, які вони взяли, були у віданні працівників електроцеху, оскільки у
разі поломки одного із робочих статорів, у обов'язки електрика входило замінити
зламаний статор на один з тих, якими вони заволоділи. Вийшовши з цеху,

ОСОБА_2 замкнув двері цеху своїм
ключем. Потім вони понесли статори до огорожі заводу і перекинули обидва
статори за огорожу. До них одразу підійшов головний інженер заводу, ОСОБА_3, та запитав, що
саме вони перекинули через огорожу. Вони нічого не відповіли і ОСОБА_3 повів їх за
огорожу заводу, щоб самому подивитись, що вони перекинули. Побачивши на землі
біля огорожі заводу два статори, ОСОБА_3
наказав їм занести статори на територію заводу, що вони і зробили.
Залишивши статори біля приміщення охорони заводу, він разом з ОСОБА_2пішли по
домівках.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2 винним себе за ч. З ст. 191 КК України визнав повністю,
розкаявся і показав, що він працює на посаді слюсаря електрика ВАТ „Носівський
цукровий завод" з 26 вересня 2006 року і в його обов'язки входить ремонт
електродвигунів та пускової апаратури. 26 червня 2007 року він з бригадою
електриків ремонтував електродвигуни на заводі, а після закінчення робочого
дня, близько 17.30 год. у приміщенні цеху де він переодягався, зустрів ОСОБА_1,
який запропонував йому скоїти крадіжку статорів, що знаходились на стелажах
цеху з метою їх подальшої реалізації. Він на пропозицію ОСОБА_1погодився, до
того ж мав ключі від електроцеху, які за розпорядженням начальника цеху
залишилися у нього після його чергування. Дочекавшись, коли всі працівники
вийшли з приміщення електроцеху, він та ОСОБА_1 узяли кожен по одному статору у
руки і понесли їх до виходу із цеху. Статори, які вони взяли, були у віданні
працівників електроцеху, оскільки у разі поломки одного із робочих статорів, у
обов'язки електрика входило замінити зламаний статор на один з тих, якими вони
заволоділи. Вийшовши з цеху, він замкнув двері своїм ключем. Потім вони понесли
статори до огорожі заводу і перекинули обидва статори за огорожу. До них одразу
підійшов головний інженер заводу, ОСОБА_3, та
запитав, що саме вони перекинули через огорожу. Вони нічого не відповіли і ОСОБА_3 повів їх за
огорожу заводу, щоб самому подивитись, що вони перекинули. Побачивши на землі
біля огорожі заводу два статори, ОСОБА_3
наказав їм занести статори на територію заводу, що вони і зробили.
Залишивши статори біля приміщення охорони заводу, він разом з ОСОБА_1 пішли
додому.

Допитаний як свідок ОСОБА_3
показав, що він працює на ВАТ „Носівський цукровий завод" головним
інженером. Його робочий день триває до 17.00 год. 26 червня 2007 року він дещо затримався на роботі і
працював приблизно до 17 години 30 хвилин. У той час, коли він виходив з
кабінету, то через вікно побачив, що через двері на територію заводу зайшли
двоє слюсарів електриків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Йому стало цікаво, чим вони будуть
займатися на території заводу у неробочий час і він вирішив перевірити чи не
збираються вони що-небудь вкрасти, оскільки раніше траплялися випадки крадіжок
електрообладнання з території заводу, що могли зробити спеціалісти електрики.
Потім він побачив, що від електроцеху відходять двоє чоловіків, але у приміщенні
було темно і він не роздивився, хто саме. Продовжуючи стояти у коридорі, він
почув як щось глухо впало. Він одразу вийшов і побачив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2
стоять біля огорожі та намагаються перекинути через неї статор від
електродвигуна. Він покликав охоронцяОСОБА_4, який був неподалік, а сам пішов до ОСОБА_1таОСОБА_2 На
його запитання, що вони перекинули через огорожу, останні не відповіли і він
разом з ними та охоронцем пішли за огорожу заводу і побачили, що у траві лежали
два статори. Тоді ОСОБА_1 та ОСОБА_2
сказали, що статори перекинули вони і просили про це нікого не повідомляти.
Він наказав їм занести обидва статори до центрального входу до заводу і наказав
охоронцеві слідкувати за статорами до ранку, поки не прийде начальник
електроцеху та повідомити його про даний факт, а також повідомити начальника
охорони заводу.

Допитаний як свідокОСОБА_4 показав, що він працює
охоронцем ВАТ „Носівський цукровий завод і 26 червня 2007 року близько 18
години робив обхід території заводу. У цей час його покликав головний інженер ОСОБА_3, з яким були
слюсарі електрики ОСОБА_1 та ОСОБА_2
і запропонував пройти разом за

територію
заводу, щоб подивитись що вони перекинули через огорожу заводу. Біля огорожі
вони побачили на землі два статори і коли ОСОБА_3 запитав
у ОСОБА_1таОСОБА_2 навіщо вони викрали два статори, то останні відповіли, що
для власних потреб. За вказівкою ОСОБА_3., ОСОБА_1 таОСОБА_2 занесли статори
до центрального входу заводу де вони лежали до ранку наступного дня.

Допитаний як свідокОСОБА_5показав, що він працює начальником електроцеху
ВАТ „Носівський цукровий завод", а слюсарі електрики ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його
підлеглими. До їх обов'язків входить ремонт та експлуатація електрообладнання.
27 червня 2007 року він прийшов на роботу на завод і коли він зайшов до
приміщення заводу, там його зустрів головний інженер ОСОБА_3, який повідомив
йому що напередодні він упіймав на крадіжці слюсарів електриків ОСОБА_1
таОСОБА_2 та сказав, що вони намагалися викрасти два статори. ОСОБА_3 показав
йому два статори від електродвигунів, які знаходилися біля східців головного
корпусу та сказав, що це він учора наказав ОСОБА_1. та ОСОБА_2. залишити їх
тут. Він ці статори впізнав, оскільки перед цим вони були у робочому стані,
знаходилися у приміщенні електроцеху і належали заводу. Все обладнання, яке
знаходилося в електроцеху, в тому числі й електростатори перебувало у віданні
слюсарів електриків. Під час бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2вони сказали йому, що
намагалися викрасти статори та реалізувати їх, оскільки їм були потрібні гроші.

Відповідно до довідки головного бухгалтера заводу від 10 липня 2007 року №
769, вартість статора потужністю 11 кВт
станом на 26 червня 2007 року складає 929 (дев'ятсот двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок, а потужністю 1,1 кВт - 199 (сто дев'яносто дев'ять) гривень
15 копійок (а. с. 27).

Оцінюючи добуті у справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд
визнає їх належними і допустимими.

Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 своїми діями, які виразились у привласненні за попередньою змовою
групою осіб чужого майна, яке було їм ввірене чи перебувало в їх віданні,
вчинили злочин, передбачений ч. З ст. 191 КК України.

Крім щирих показів підсудних, показів свідків, вина
ОСОБА_1таОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. З ст. 191 КК України
підтверджується інвентаризаційним описом основних засобів № 26 на ВАТ
„Носівський цукровий завод", згідно якого статори № 1980 та № 236703 від
електродвигунів дійсно перебувають на балансі ВАТ „Носівський цукровий
завод" (а. с. 19-25).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винні у
вчиненні злочину передбаченого ч. З ст. 191 КК України і підлягають покаранню
за вказаною статтею КК України.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних
ОСОБА_1таОСОБА_2 не виявлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудних
ОСОБА_1таОСОБА_2 є щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння його
розкриттю, позитивні характеристики за місцем роботи та відсутність у них
судимостей.

Вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину тому
суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1таОСОБА_2 ч. 1 та ч. 2 ст. 69 КК
України -призначення більш м'якого виду основного покарання, ніж передбачено в
санкції статті за цей злочин та не застосовувати додаткове покарання у виді
позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_1. та ОСОБА_2. суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних, їх вік, стан
здоров'я, відношення до праці, характеризуючі дані та поведінку в побуті.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_1. та ОСОБА_2. суд
бере до уваги характер і ступінь небезпечності вчиненого злочину, сукупність
усіх обставин його вчинення, дані про їх особу, що вони визнали свою вину та
щиро в цьому розкаялися,

вчинений
злочин відноситься до числа тяжких, однак значних наслідків від його вчинення
не настало, тому суд приходить до висновку про те, що виправлення і
перевиховання підсудних можливе без ізоляції від суспільства при призначенні їм
покарання у виді виправних робіт, яке вони повинні відбувати. Саме таке
покарання буде достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальній справі не заявлено.

Речові докази у
справі, два електростатори № 1980 та № 236703, які передані для зберігання начальникові
електроцеху ВАТ „Носівський цукровий завод" ОСОБА_5., необхідно залишити у
користуванні ВАТ „Носівський цукровий завод".

Судових витрат у справі немає.

Запобіжний захід
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. до набрання вироком законної сили необхідно залишити без
зміни підписку про невиїзд.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 191 КК України, призначивши
йому покарання із застосуванням ст. 69 КК
України у виді виправних робіт строком на один рік шість місяців з
відрахуванням щомісячно із суми
заробітку в доход держави 20 (двадцяти) відсотків без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.
З ст. 191 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт строком на один
рік з відрахуванням щомісячно із суми заробітку
в доход держави 20 (двадцяти) відсотків без позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили
необхідно залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Речові докази у
справі, два електростатори № 1980 та № 236703, залишити у користуванні ВАТ
„Носівський цукровий завод".

На вирок може бути подана апеляція через суд першої
інстанції до апеляційного суду Чернігівської області упродовж п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.