Справа № 462/1378/13-к
У Х В А Л А

21 лютого 2013 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова Боровков Д.О., при секретарі Волянському А.Л., з участю прокурора Труша О.Б., підозрюваного ОСОБА_1, слідчого СВ ЛВ на ст. Львів ГУ МВС України на Львівській залізниці ОСОБА_2, розглянувши клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Львів ГУ МВС України на Львівській залізниці старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2013 року слідчим СВ ЛВ на ст. Львів ГУ МВС України на Львівській залізниці ОСОБА_2 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 01 лютого 2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Слідчий СВ ЛВ на ст. Львів ГУ МВС України на Львівській залізниці старший лейтенант міліції ОСОБА_2, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобовязання, покликаючись на те, що 01.02.2013р. о 19 год. 05 хв. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на залізничному вокзалі ст. Львів Приміський та не маючи інформації, яка б давала підстави вважати, що в електропоїзді №6123 сполученням Львів Мостиська 2 та електропоїзді №6121 сполученням Львів Шкло, які в даний час знаходилися на першому пероні залізничного вокзалу ст. Львів Приміський, закладено вибухові пристрої чи вибухові речовини, умисно підійшов до двох працівників міліції ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці, які там несли службу та усно неправдиво повідомив про замінування електропоїзда №6123 сполученням Львів Мостиська 2, який знаходився на 81 колії першого перону залізничного вокзалу ст. Львів Приміський, після чого пройшовши на перший перон залізничного вокзалу ст. Львів - Приміський, вказав на електропоїзд №6121 сполученням Львів Шкло, який знаходився на 82 колії цього перону та повідомив про замінування даного електропоїзда. У цей же день о 20.00 год. ОСОБА_1, пройшовши в приміщення чергової частини ЛВ на ст. Львів, звернувся з письмовою заявою, в якій неправдиво повідомив про замінування електропоїзда сполученням Львів Мостиська 2.

Згідно акту перевірки обєкта на наявність вибухових пристроїв від 01.02.2013 встановлено, що на час огляду вибухових пристроїв (ВП) та вибухових речовин (ВР) не виявлено. Згідно акту про застосування розшукової собаки кінологічного центру УМВС України в Львівській області при ретельному огляді та обшуку обох напрямків поїздів вибухових речовин (ВР) та вибухових пристроїв (ВП) не виявлено..

Допитаний, як підозрюваний ОСОБА_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України винним себе визнав повністю.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: актом перевірки обєкта на наявність вибухових пристроїв від 01.02.2013, згідно якого на час огляду електропоїзда №6123 сполученням Львів Мостсиька 2 та електропоїзда №6121 сполученням Львів Шкло вибухових пристроїв (ВП) та вибухових речовин (ВР) не виявлено; актом про застосування розшукової собаки кінологічного центру ГУМВС України в Львівській області від 01.02.2013, згідно якого при ретельному огляді та обшуку обох напрямків поїздів вибухових речовин (ВР) та вибухових пристроїв (ВП) не виявлено; протоколом огляду місця події від 01.02.2013, згідно якого в електропоїзді №6123 сполученням Львів Мостсиька 2 та електропоїзді №6121 сполученням Львів Шкло вибухових пристроїв (ВП) та вибухових речовин (ВР) не виявлено; показаннями свідків.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_1 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.1 ст. 259 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років, а також те, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи незаконного впливу на свідків.

Заслухавши прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного, який не заперечив щодо задоволення клопотання, розглянувши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України, що стверджується показаннями підозрюваного та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також іншими доказами, зазначеними у клопотанні.

Разом з тим, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України слідує, що підставою для застосування буд-якого запобіжного заходу є наявність не тільки обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Проте, слідчий не навів у своєму клопотанні існування жодного ризику, якій давав би достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_1 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий у своєму клопотанні обмежився лише зазначенням того, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Проте, єдина лише обставина того, що ОСОБА_1 підозрюється у .вчиненні тяжкого злочину, яку зазначає слідчий у своєму клопотанні, не може вважатися ризиком, якій давав би достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_1 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно вплинути на свідків

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України на досудовому слідстві визнав повністю, раніше не судимий, має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобовязаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки прокурор не довів наявність хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, які б давав достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_1 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно вплинути на свідків

Керуючись ст.ст. 176, 177, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Львів ГУ МВС України на Львівській залізниці старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.