Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/302/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2015 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, одруженого, освіта 8 класів, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.01.2010 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого, початок строку: 07.11.2009 року, кінець строку: 09.09.2017 року,
відмовлено в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2015 року відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Устинівського виправного центру № 37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне. ОСОБА_7 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.01.2010 року за тяжке кримінальне правопорушення та згідно з яким стягнуто з нього на користь потерпілого ОСОБА_8 1500.00 гривень у відшкодування майнової шкоди та на користь третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги 726.00 грн., спричиненої кримінальним правопорушенням. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вказані матеріальні збитки не відшкодовано, що не заперечується засудженим ОСОБА_7 .
У зв`язку з наведеним, при встановлених обставинах, враховуючи, що сумлінна поведінка засудженого - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки прагнення своєю поведінкою спокутувати перед потерпілим вину за вчинений злочин, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню, так як не встановлено головної умови для прийняття такого рішення, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою, в активній формі, спокутував вину за вчинене кримінальне правопорушення, чим довів своє виправлення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання Устинівського виправного центру № 37 та спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що до установи виконання покарання виконавчого листа не надходило, а тому виплатити цивільний позов по справі не мав можливості. Проте, станом на 10.02.2015 року цивільний позов відшкодував, підтвердженням чого є долучені до матеріалів подання квитанції. Вказує на те, що за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, має 8 заохочень, з яких 6 отримав в Старобабанівській ВК (№ 92), режим відбування покарання не порушував, позов відшкодував, у злочині розкаюється, а тому вважає, що довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу районного суду залишити без змін, дослідивши матеріали подання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Абзацом «а» п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанова Пленуму) передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 Постанови Пленуму регламентовано, що судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як свідчать матеріали подання, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований у виправній установі різноробочим, до праці ставиться добре, за що мав два заохочення правами начальника відділення СПС (а.п. 7, 8).

Разом із тим, за час відбування покарання в Устинівському виправному центрі № 37, засуджений характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався (а.п. 7).

Станом на 09.02.2015 року засуджений відшкодував потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 1500 грн. та третій Черкаській міській лікарні швидкої медичної допомоги в сумі 726.00 грн., підтвердженням чого є долучені до апеляційної скарги квитанції про сплату коштів (а.п. 22-25).

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сплата вказаних коштів, не є свідченням того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, як встановлено матеріалами подання ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2014 року засудженому ОСОБА_7 замінено позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеження волі на невідбуту частину покарання 3 роки 8 місяців 27 днів (а.п. 10).

Разом з тим, у матеріалах справи є відомості про те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за тяжкі кримінальні правопорушення та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість вчинив нове кримінальне правопорушення, що вказує на систематичність та схильність до вчинення останнім злочинів та підвищену небезпеку особи. (а.п. 6).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів виходить з того, що хоча ОСОБА_7 позитивно зарекомендував себе за місцем відбування покарання в Устинівському ВЦ № 37, та сплатив суму матеріальних збитків, призначених вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.01.2010 року, але зважаючи на інші викладені вище обставини у сукупності, не знаходить підстав для застосування умовно-дострокового звільнення до нього.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час відбування покарання засуджений своїм сумлінною поведінкою не довів своє виправлення.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 стосовно того, що за відбування покарання зарекомендував себе позитивно, має 8 заохочень, з яких 6 отримав в Старобабанівській ВК (№ 92), режим відбування покарання не порушував, позов відшкодував, у злочині розкаюється, колегією суддів приймаються до уваги, проте, наведене жодним чином не може бути підставою до застосування на даний час до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу районного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Устинівського виправного центру № 37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2