Ухвала

іменем україни

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,

суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10.,

при секретарі ОСОБА_11.,

прокурора ОСОБА_12.,

за участю захисника ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_13.,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, за обвинуваченням

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та призначено покарання - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, за таких обставин.

У період з 05.12.1994 року по 15.03.2013 року ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ України, займаючи різні посади, в тому числі в системі Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області. Будучи достовірно обізнаним у тому, що ОСОБА_4 займає посаду начальника Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області, ОСОБА_3, як колишній співробітник органів ДАІ УМВС України в Миколаївській області, володіючи інформацією, яка на його думку, компрометує ОСОБА_4, вирішив використати дані обставини у своїх корисливих цілях, з метою незаконного збагачення, шляхом пред'явлення ОСОБА_4 майнових вимог про передачу йому грошей на загальну суму 80 тис. доларів США, усвідомлюючи, що розголошення відомих йому відомостей є не бажаним для ОСОБА_4, так як негативно відобразиться на кар'єрі останнього.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_4, діючи з корисливих мотивів, 05.04.2014 року ОСОБА_3 повідомив останньому через начальника відділу авто-технічної інспекції ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 про те, що володіє компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_4, та у зв'язку з цим він збирається прийняти саму активну участь в організації акції протесту біля приміщення Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області, проведення якої планується на 7.04.2014 року. Однак, він може прийняти міри для уникнення проведення даної акції у великих масштабах з меншою кількістю журналістів, але для цього ОСОБА_4 повинен виконати у майбутньому певні майнові вимоги ОСОБА_3, пов'язані з передачею грошових коштів та купівлі на користь ОСОБА_3 та третіх осіб декількох житлових квартир в м. Миколаєві.

06.04.2014 року близько 11 год. 00 хв., під час особистої зустрічі з ОСОБА_4, яка відбулася на об'їзній дорозі м. Южноукраїнська Миколаївської області, ОСОБА_3, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, свої протиправні майнові вимоги відносно ОСОБА_4 зменшив, вимагаючи від останнього передати йому у майбутньому лише грошові кошти в сумі 80000 доларів США, за не розголошення відносно останнього компрометуючих матеріалів та неправдивої інформації в засобах масової інформації.

Вказану суму грошових коштів ОСОБА_3 планував привласнити та розпорядитись на свій розсуд. Однак, з метою викликати у ОСОБА_4 відчуття реального сприйняття своїх погроз, ОСОБА_3 повідомив, що із всієї суми грошей, які ним вимагаються, його частка складає лише 10000 доларів США, а решта 70000 доларів США призначена для третіх осіб та повинна бути передана невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Для доведення свого умислу до кінця та досягнення бажаного злочинного результату, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вимагання грошових коштів від ОСОБА_4, ОСОБА_3, з метою досягнути від останнього беззаперечного виконання пред'явлених до нього майнових вимог, почав систематично телефонувати на мобільний телефон ОСОБА_5, в ході чого наголошував про намір реалізації раніше висловлених погроз, у разі відмови ОСОБА_4 від виконання висунутих майнових вимог.

У подальшому, будучи під дією постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_3, розуміючи, що в останнього не може бути ніякої компрометуючої інформації про нього, але, одночасно, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_3 може вигадати якусь неправдиву негативну інформацію про нього та розповсюджувати її, так як раніше він уже звертався із заявами про його начебто незаконні дії та незаконну діяльність на посаді начальника УДАІ в Миколаївській області, що може нашкодити професійній репутації потерпілого, сприймаючи його погрози як реальні, ОСОБА_4 змушений був погодитись та виконати незаконні майнові вимоги ОСОБА_3 шляхом передачі останньому грошових коштів в сумі 80000 доларів США.

На необхідності передачі йому грошових коштів в сумі 80 тис. доларів США ОСОБА_3 неодноразово наголошував під час зустрічей з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які відбувались в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, і під час яких ОСОБА_3 також розповідав йому про механізм передачі цих коштів.

Так, 15.04.2014 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_3 під час зустрічі із ОСОБА_4, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 отримав від останнього пакет з грошовими коштами в сумі 80000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2014 року складає 977 600 (дев'ятсот сімдесят сім тисяч шістсот) гривень, тим самим спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду у особливо великих розмірах.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону просить скасувати судові рішення постановлені щодо ОСОБА_3 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства та неправильно застосував кримінальний закон. Крім того, захисник зазначає, що підготовче судове засідання відбулося без участі захисника, хоча участь захисника у даному випадку є обов'язковою, тому вважає, що було порушено право засудженого на захист. Також, захисник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутній звукозапис судового засідання від 29 липня 2014 року, при цьому в матеріалах справи наявний журнал судового засідання за вказану дату. Крім того, журнал судового засідання від 16 липня 2014 року в матеріалах провадження відсутній, а наявна звукозапис судового засідання за вказану дату. Зазначає крім іншого, що у вироку вказано про невизнання ОСОБА_3 своєї вини, разом з тим засуджений свою вину визнав, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Також вказує, що апеляційний суд самостійно повинен був з'ясувати чи була завдана злочином шкода чи ні, оскільки потерпілий в заяві до апеляційного суду вказав, що шкода йому не завдана.

У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_13., посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону та порушення потерпілого права на справедливий судовий розгляд оскільки апеляційний суд розглянув справу за відсутності потерпілого, і просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_3 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що апеляційний суд належним чином не повідомив потерпілого про день та час розгляду справи та не надав копію апеляційної скарги засудженого, що в свою чергу позбавило ОСОБА_4 надати суду заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_13., які підтримали свої касаційні скарги, думку прокурора ОСОБА_12., який не погодився з касаційними скаргами захисників та просив їх залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Кваліфікація дій засудженого за ч. 4 ст. 189 КК України є правильною і підтверджується доказами по справі, які були судом належним чином перевірені та яким дана належна оцінка, з якою погоджується і колегія суддів.

Зокрема винність ОСОБА_3 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4, який підтвердив факт вимагання у нього ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 80 тис. доларів США, факт отримання останнім від нього цих коштів, а також пояснив, що він розумів, що в ОСОБА_3 не може бути ніякої компрометуючої інформації про нього, але, одночасно, усвідомлював той факт, що ОСОБА_3 може вигадати якусь неправдиву негативну інформацію про нього та розповсюджувати її, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, матеріалами негласних слідчих дій - аудіо та відео контролю відносно особи, під час якої зафіксовані зустрічі між засудженим та потерпілим, протоколом огляду місця події від 15 квітня 2014 року, які узгоджуються між собою, зібрані із дотриманням вимог КПК у зв'язку із чим судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про можливість прийняття цих доказів.

Даних, які б свідчили, що у провадженні неправильно застосовано кримінальний закон, не виявлено.

Доводи захисника ОСОБА_1 про відсутність звукозапису судового засідання від 29 липня 2014 року та журналу судового засідання від 16 липня 2014 року колегією суддів перевірялись та визнані такими, що не перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також не є підставою для безумовного скасування судових рішень у розумінні п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявний журнал судового засідання та технічний носій інформації. Крім того, захисник ОСОБА_1 не оскаржував вирок суду в апеляційній інстанції з вказаних підстав та не вказує, яким чином наведені обставини позбавили суд ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно вказав про те, що ОСОБА_3 не визнав свою вину є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження, з яких вбачається, що засуджений заперечував факт вимагання грошей у потерпілого.

Крім того, колегія суддів вважає, що не має підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_3 через порушення права засудженого на захист під час підготовчого судового засідання, оскільки воно було поновлено під час судового розгляду, як в суді першої так і апеляційної інстанції. Крім того, ОСОБА_3 не був позбавлений права заявляти клопотання про виклик свідків та про витребування речей та документів і під час судового засідання.

Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_13. в інтересах потерпілого ОСОБА_4 с приводу того, що апеляційний суд належним чином не повідомив потерпілого про день та час розгляду справи та не надав копію апеляційної скарги засудженого, що в свою чергу позбавило ОСОБА_4 надати суду заперечення на апеляційну скаргу, не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна розписка потерпілого ОСОБА_4 про отримання ним копії апеляційної скарги засудженого ОСОБА_3 (а.к.п. 243). Крім того, до суду апеляційної інстанції потерпілим було надано заяву про те, що він буд-яких претензій до засудженого не має та шкода йому не завдана. В першому судовому засіданні в апеляційній інстанції 8 грудня 2014 року потерпілий був присутній. За судовим рішенням було поновлено строк на апеляційне оскарження вироку засудженому ОСОБА_3, і справа була призначена до розгляду на 19 грудня 2014 року. Тому вважати, що потерпілий не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи не можна.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, касаційні скарги потерпілого ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_3 та в його інтересах захисника ОСОБА_1 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року щодо невідповідності призначеного ОСОБА_3 покарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі були предметом розгляду суду касаційної інстанції за результатам якого, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року зазначеним особам було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_3, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого немає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_13. залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_3 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10