Код суду 233 Справа № 233/2205/15-к
Вирок
Іменем України
12 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі Вел* ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, згідно ст.89 КК України не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 приблизно 24 березня 2015, в денний час доби, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, повертаючись з магазину до себе додому по АДРЕСА_1 , біля домоволодіння АДРЕСА_2 побачив металеві швелера, на яких кріпився паркан зазначеного домоволодіння та вирішив прийти пізніше, щоб перевірити їх міцність. Того ж дня, приблизно о 21 годині, ОСОБА_5 прийшов до паркану вищевказаного домоволодіння і став розхитувати швелера, на яких він кріпився. Чотири швелери були розхитані, а п`ятий був міцно закріплений. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на викрадення чотирьох металевих швелерів, на яких кріпився дерев`яний паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 . Керуючись єдиним злочинним наміром ОСОБА_5 в період часу з 23 години 00 хвилин 24.03.2015 року до 26.03.2015 року діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:- металеві швелера № 10, довжиною 2 м, в кількості 4 одиниць, загальною вартістю 535,70 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 08 квітня 2015 приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового слідства встановлено не було, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , з метою викрадення будь-яких металевих виробів. Далі ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через незаперті двері, проник в приміщення житлового будинку, звідки діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: металеві прути, довжиною по 4 м., діаметром 10 мм., в кількості 10 шт., вартістю 160,83 грн., металеві прути, довжиною по 1,5 м., діаметром 5 мм., в кількості 19 шт., вартістю 670,86 грн., металевий каркас печі твердого палива, виконаний з металевого кутка 50x5 мм., розміром 70x107 см., вартістю 25,88 грн., чавунну плиту до печі твердого палива, розміром 46x76 см., з двома отворами: 1-й діаметром 21 см. з трьома металевими кільцями, 2-й діаметром 21 см. з чотирма металевими кільцями, вартістю 143,33 грн., на загальну суму 1000,90 грн, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі та пояснив, що він дійсно в кінці березня 2015 року побачив, що за адресою по АДРЕСА_2 , ніхто не проживає, тому він вночі підійшов до огорожі яка вже була пошкоджена та став розхитувати швелера, на яких кріпилась огорожа, спочатку він розшатав два швелера витягнув ії та відніс до місяця свого мешкання по АДРЕСА_1 , а на слідуючу ніч знову піщов, та розшатав ще два швелера, які також відніс по місцю свого проживання. Викрадені чотири швелери він продав ОСОБА_8 сказав що вони належать йому а отримані гроші витратив на власні потреби.
Він не заперечує, що 08.04.2015 року в період часу з о 01 годині 00 хвилин, до 02 години 30 хвилин , переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому тривалий час ніхто не проживає, через незаперті двері, зайшов в приміщення житлового будинку, звідки викрав: металеві прути., металевий каркас печі твердого палива, чавунну плиту до печі твердого палива, з трьома металевими кільцями все викрадене перніс по місцю свого проживання АДРЕСА_1 і хотів здати як металолом. Але на слідучий день був участковим доставлений в ГОВД де він зізнався, що здійснив дві крадіжки та показав де знаходиться викрадене майно, яке у нього було вилучено. Він розкаюється у вчиненому та просить вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що їй належить будинок по АДРЕСА_2 , вони там не проживають а іноді перевіряють цілісність майна. 28.03.2015 року вона від сусідів дізналась, що у неї із огорожі яка раніше була пошкоджена викрали чотири металевих швелера, про що вона повідомила в Костянтинівський ГОВД. Згодом вона дізналась, що викрав ці швелери її однокласник ОСОБА_5 , вона йому вибачила, та просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_7 надала в судове засідання заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження у її відсутність, покарання просить призначити згідно вимог законодавства.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що що ц нього є знайомий ОСОБА_5 , з яким разом навчались у школі. На початку квітня він дав оголошення що йому потрібні металеві швелери, оскільки він ремонтував огорожу. Йому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував купити у нього чотири швелери, він приїхав додому до ОСОБА_5 та купив у нього чотири металеві швелери по 80 грн. за один, про те що вони були викрадені ОСОБА_5 нічого не казав.
Згідно ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд пересвідчився в тому, що зазначені особи правильно розуміють обставини, що ніким не оспорюються та роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що події злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 мали місце в період часу з 23 години 00 хвилин - 24.03.2015 року до 26.03.2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_4 , де викрав належне їй майно на загальну суму 535,70 грн., після чого з місця скоєння злочину втік; крім того, 08 квітня 2015 приблизно о 01 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 шляхом вільного доступу переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу проник в приміщення будинку, звідки таємно повторно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1000,90 грн, після чого з місця скоєння злочину втік.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він умисно, таємно викрав чуже майно, дії обвинуваченого ОСОБА_5 також вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як умисне, таємне,викрадення чужого майна, скоєне повторно, поєднане з проникненням у житло та інше сховище.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо його стан здоров*я.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у вчиненому, часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 ,але враховуючи конкретні обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, враховує думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язанне з позбавленням волі, тому суд вважає можливим призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, в місцях позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілими не заявлений.
Процесуальних витрат по справі не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370,371 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст. 70 ч.1 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді, позбавлення волі на строк три роки.
В силу статті 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про місце проживання та місце роботи, та не виїджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчой інспекції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Запоріжської області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя