В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 1-73

2007 рік

14 листопада 2007 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого -
судді: Гольша
О.А.

при секретарі: Лалаян
А.С.

з участю
прокурора: Єрьоменко
О.В.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Вільшанка кримінальну справу по обвинуваченню:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с. Колмазове Вільшанського району Кіровоградської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого,
невійськовозобов'язаного, жителя АДРЕСА_1, несудимого

- у скоєні злочину, передбаченого
ч.1 ст.129 КК України

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_2 вчинив погрозу вбивством, при якій були реальні підстави
побоюватися здійснення цієї погрози, за такими обставинами.

30 серпня 2007 року, близько 19.00 години, в с. Колмазове Вільшанського
району Кіровоградської області, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходився у дворі свого домоволодіння. В цей час до його
домоволодіння підійшов ОСОБА_3 з яким ОСОБА_2 тривалий час перебуває у
неприязних відносинах. З метою визвати у ОСОБА_3 побоювання за своє життя та
позбавити його бажання перебувати біля його домоволодіння, ОСОБА_2 взяв в праву
руку сокиру, з якою вийшов з двору свого домоволодіння та наблизившись до
ОСОБА_3, підняв над його головою сокиру. Таким чином, демонструючи сокиру
висловився про мету позбавити його життя. ОСОБА_3, побоюючись за своє життя,
схопив ОСОБА_2 за руку та відштовхнув його від себе. Однак, ОСОБА_2 продовжуючи
свої дії з метою викликати у ОСОБА_3 побоювання за своє життя знову тримаючи в
правій руці за топорище сокири наблизився до ОСОБА_3, над головою якого підняв
сокиру та таким чином демонструючи сокиру висловися про намір позбавити його
життя. В цей момент з двору вийшла його дружина, ОСОБА_4, яка припинила
протиправні дії ОСОБА_2, забрав його до свого домоволодіння.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що злочин
скоїв при вищевказаних обставинах.

Висновки суду
про винність підсудного ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, ґрунтуються на доказах,
безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

В судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що 30.08.2007
року, близько 19.00 години, коли він проходив біля домоволодіння ОСОБА_2, з
двору вибіг ОСОБА_2 з палицею в руках і хтів завдати йому удару, але він
ухилився від удару та забрав в нього палицю. Після чого ОСОБА_2 забіг у свій
двір і вибіг на вулицю з сокирою в руках. Його дружина, ОСОБА_4, тримала його,
але ОСОБА_2 відштовхнув дружину в сторону і підбіг до нього на відстань близько
50-60 см.. Тримаючи сокиру в правій руці замахнувся на нього, при цьому сказав:
„Я тебе зарубаю”. Він реально сприйняв погрозу для свого життя і усвідомлював
те, що ОСОБА_2 може здійснити свою погрозу, вдаривши його сокирою по голові.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що 30.08.2007 року, близько
19.00 години, її внук ОСОБА_3 пішов на роботу. Вона вирішила піти за ним, так
як й внук мав проходити біля ОСОБА_2 і вона мала прослідкувати за тим, щоб
ОСОБА_2 не чіплявся до її внука, оскільки вся їх родина перебуває з родиною
ОСОБА_2 у неприязних відносинах. Вона бачила як з двору вибіг ОСОБА_2 з палицею
в руках і підбігши до ОСОБА_3 вдарив його палицею, але не попав, так як ОСОБА_3
ухилився від удару. Потім ОСОБА_2 забіг до себе в двір і вибіг з двору з
сокирою в руках та підбіг до ОСОБА_3 і почав кричати до нього „Що вб'є його”.
Тільки після того як його дружина, ОСОБА_4, відсторонила ОСОБА_2 від ОСОБА_3 а
потім забрала ОСОБА_2 до себе в двір, сварка закінчилась. Вона подумала, що
ОСОБА_2 дійсно нанесе удар по голові ОСОБА_3 і вона боялась за життя внука.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 показала суду, що 30.08.2007 року, близько
19.00 години, вона разом з своїм чоловіком знаходилась в дворі свого
домоволодіння. В цей час вона почула сварку на вулиці. Коли вона вийшла на
вулицю то побачила, що сварка відбувалась між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на пішохідній
алеї, біля домоволодіння ОСОБА_2. Потім вона побачила як ОСОБА_2 забіг до себе
в двір і вибіг з двору з сокирою в руках. Тримаючи в правій руці сокиру, підняв
її над головою ОСОБА_3 і сказав: „Я тебе зарубаю”. В цей час між ними стала
ОСОБА_4 яка почала відштовхувати ОСОБА_2 в сторону від ОСОБА_3. ОСОБА_2
відштовхнув свою дружину, ОСОБА_2 Валентину, в сторону і знову підбіг до
ОСОБА_3 та замахнувся сокирою, яку тримав правою рукою вверх і знову йому
сказав: „Я тебе зарубаю”. ОСОБА_4 відтягнула ОСОБА_2 від ОСОБА_3 та забрала
його до себе в двір. Вона подумала, що ОСОБА_2 вдарить сокирою по голові
ОСОБА_3.

Вина підсудного ОСОБА_2 також підтверджується показами свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9

та матеріалами справи:

§ Протоколом огляду місця події від 31.08.2007
р., згідно якого при огляді домоволодіння ОСОБА_2 в присутності понятих була
виявлена та вилучена сокира (а.с.4).

§ Постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 15.09
2007 року, згідно якої сокиру було визнано та прилучено до справи як речовий
доказ (а.с.50).

Дослідивши
матеріали кримінальної справи, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_2 у
вчиненні погрози вбивством.

Аналізуючи та
оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудний
ОСОБА_2, своїми навмисними діями вчинив погрозу вбивством, при якій були
реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто вчинив злочин,
передбачений ч.1 ст.129 КК України. Органами досудового слідства кваліфікація
злочинним діянням підсудного дана правильна.

Згідно
довідок з Первомайської ЦРЛ, ОСОБА_2 на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває (а.с.64, 65).

Згідно
довідки ВІТ УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.66).

Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого злочину
ст.12 КК України відносить злочин, кваліфікований за ч.1 ст.129 КК України, до
категорії злочинів невеликої тяжкості.

Як особа, ОСОБА_2 за місцем
проживання в смт. Підгородня Первомайського району Миколаївської області, селищною радою, характеризується посередньо, як такий, що
має запальний характер, однак, скарг на нього до селищної ради не надходило.
Проживає в складі сім'ї з дружиною та донькою, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.59, 60).

Обставини, що обтяжують покарання
суд знаходить: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного
сп'яніння.

Обставинами, що пом'якшують
покарання суд знаходить: щире каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину,
тяжких наслідків від скоєного злочину не настало.

Враховуючи
наявність декількох вищенаведених обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням характеристики підсудного,
що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за
можливе призначити покарання підсудному ОСОБА_2 у вигляді обмеження волі,
однак, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, застосувавши ст.75
КК України.

Дана міра
покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Судових витрат
по справі немає.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.323-324, 335 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1
ст.129 КК України та призначити йому покарання один рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України,
звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно ст.76 КК України,
заборонити ОСОБА_2 протягом іспитового строку без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи виїжджати за межі України на постійне
проживання.

Міру запобіжного заходу, до вступу
вироку в законну силу,
залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі, після
набрання вироком законної сили, а саме: сокиру, яка зберігається при справі -
знищити як таку, що не являє собою матеріальної цінності (а.с.50).

Апеляція на вирок може бути подана
до Кіровоградського апеляційного суду через Вільшанський районний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя