Справа № 466/5130/14-к
УХВАЛА

24 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вказаний обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 від 20.05.2014 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зобов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що участь сторін угоди під час її розгляду є обов`язковою.

У зв`язку з систематичною неявкою обвинуваченого ОСОБА_4 судом неодноразово відкладалося підготовче судове засідання. Ухвали про застосування примусового приводу обвинуваченого в судове засідання не були виконані. Вказані обставини та поведінка обвинуваченого викликають у суду обґрунтовані сумніви щодо беззастережної добровільності його позиції при укладенні угоди та повної усвідомленості щодо її умов та наслідків укладення угоди. Крім того, за відсутності обвинуваченого суд позбавлений можливості переконатись в тому що сторони угоди дійсно примирились.

Таким чином, оскільки обвинуачений ухиляється від явки до суду, ця обставина є підставою вважати, що укладення угоди між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було добровільним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що у затвердженні цієї угоди слід відмовити.

Відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод» № 223-1679/0/4-12 від 15 листопада 2012 року, у разі відмови у затвердженні угоди кримінальне провадження повертається прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судового розгляду, з урахуванням того, що угода укладена на стадії досудового розслідування, а відтак кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 314, 469, 470, 471, 474 КПК України суд, -

у х в а л и в:

відмовити у затвердженні угоди про примирення від 20.05.2014 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 30 березня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити сторонам угоди, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1