Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/639/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді подання про застосування умовно-дострокового звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2015 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулеве, Знам`янського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає: АДРЕСА_1 , засуджений: 19.12.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки,
залишено без задоволення подання начальника Устинівського виправного центру № 37 Кіровоградської області та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого, -
В С Т А Н О В И Л А:
НачальникУстинівського ВЦ-37 Кіровоградської області та заступник голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки останній, за період відбування покарання, відбув 1/2 частину строку покарання, посередньо себе зарекомендував.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2015 року, вказане подання залишено без задоволення, оскільки не встановлено головної умови застосування ст. 81 КК України, якою є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що під час відбування покарання засуджений сумлінною поведінкою, в формі активної поведінки, спокутував вину за вчинений злочин перед потерпілим, чим довів своє виправлення, а також засудженим не повністю відшкодовано матеріальну шкоду потерпілому та зовсім не відшкодовано процесуальні витрати, покладені вироком суду.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що завдану злочину шкоду потерпілому частково відшкодував і в подальшому прагне відшкодувати її в повному обсязі, що свідчить про його активну поведінку спокутувати вину за вчинений ним злочин. Крім того, під час перебування в Устинівському ВЦ-37 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення; має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків пенсійного віку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення. Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки у кримінально-виконавчій установі закритого типу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
З 26.06.2014 року ОСОБА_7 відбував покарання в Машівській ВК (№ 9) Полтавської області, за час відбування в даній установі характеризувався позитивно, дотримувався встановлених правил поведінки та розкладу дня установи, стягнень не мав, мав одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року, засудженому замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на обмеження волі строком на 1 рік 11 місяців 3 дні у кримінально-виконавчій установі відкритого типу.
В Устинівському виправному центрі № 37 Кіровоградської області ОСОБА_7 відбуває покарання з 25.02.2015 року.

За час відбування покарання в Устинівському виправному центрі № 37 Кіровоградської області засуджений фактично характеризується посередньо, заохочень та стягнень не мав, порушення режиму утримання не допускав, у взаємовідносинах з іншим засудженими не конфліктний, працевлаштований в установі робітником молочно-товарної ферми.
Згідно вироку суду із засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальних збитків ухвалено стягнути 7947,31 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 40950,00 грн., а також процесуальні витрати на суму 1369,20
грн. Засудженим ОСОБА_9 частково сплачено потерпілому ОСОБА_8 відшкодування збитків на суму 33050,00 грн. З часу відбування покарання в Устинівському виправному центрі № 37 потерпілому ОСОБА_8 збитки не відшкодовував.

Згідно матеріалів кримінального провадження, засудженим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 не відшкодовано збитки на суму 15847,31 грн. та процесуальні витрати на загальну суму 1369,20 грн.
Вищевикладене підтверджується вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2013 року; характеристикою на засудженого від 17.04.2015 року; довідкою про стягнення та заохочення; розпискою потерпілого ОСОБА_8 та копією квитанції (а.с. 4-5, 10-11, 18-19).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок районного суду про відмову узадоволенні клопотання засудженого.
Більше того, відповідно до ч.8 ст. 154 КВК України, особи, яким невідбуту частину покарання замінено більш м`яким та направлено в місця обмеження волі, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутого покарання більш м`яким не раніше, як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі або позбавлення волі.
Проте, з дня винесення ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року, про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, на обмеження волі ще не минуло одного року, а тому відповідно до вимог ч.8 ст. 154 КВК України він не може бути знову представлений до умовно-дострокового звільнення.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду вказаного клопотання засудженого або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_7 в матеріалах клопотання відсутні.

Доводи засудженого про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення є безпідставними, які спростовуються вищевикладеними обставинами та не підтверджують того, що є достатні підстави для застосування до нього вимог ст. 81 КК України.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вищевказану ухвалу районного суду стосовно ньогобез зміни.

Керуючись ст. ст. 339, 404, 405, 407, 413, 415, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2015 року, якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4