НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/271/15-к
Провадження № 1-кп/0182/256/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0003069 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає без реєстрації: АДРЕСА_1 відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинувачуваного за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2014 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_2 , помітивши гаманець, який знаходився на лавочці біля зазначеного під`їзду, і не помітивши поруч сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрав жіночий гаманець червоного кольору, вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 500 гривень та 100 доларів США, що станом на 26.07.2014 року згідно офіційного курсу Національного банку України становило 1170 гривень, оскільки 1 долар США дорівнював 11,7 гривень. З викраденим з місці вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1870 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину частково і пояснив, що не помітив потерпілу і не пам`ятає, що гаманець на лавочці був поруч з пакетом. Він нікого не помітив поруч і просто взяв гаманець червоного кольору. В якому, як він стверджує, було лише 50 грн. и 5 доларів США, які він вважав сувенірними та які він не обміняв, а повернув потерпілій. Гаманець в той же день продав за 10 гривень незнайомій жінці на Центральному ринку, а гроші витратив на продукти харчування. Оскільки не може довести скільки в гаманці перебувало грошей, то позов визнав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_7 проживає в сусідньому будинку та добре знає її візуально, бо тривалий час вона працювала в магазині, а ОСОБА_7 постійно вживав спиртні напої. Зранку вона поралася у клумбі біля під`їзду, а чоловік поклав гаманець на пляшку води в на лавочці. Вона не бачила і навіть не почула як викрали гаманець. Дійсно ОСОБА_8 вона не бачила. ІІ увагу привернув сусід, який запитав, що червоне лежало на лавочці, бо він з вікна бачив, як підходив до лавочки ОСОБА_7 та щось забрав. Тоді вона зрозуміла, що викрали її гаманець, в якому було 500 грн., карточки та 100 доларів США. Вона побігла до ОСОБА_9 додому, але його не було. Його шукала міліції та вона з чоловіком, лише на третій день після крадіжки його затримали. Він сказав, де продав гаманець, видав 5 доларів США. Стверджує, аби в гаманці була меша сума, вона б не зверталася до міліції. Просить стягнути з обвинуваченого 1670 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що потерпіла її свекруха. 26.07.2014 року приблизно о 09 годині вона принесла їй взуття, а та віддала їй гроші. Тому вона бачила, що в гаманці були грошові купюри номіналом по 100 гривень и одна номіналом 200 гривень, а також валюта.

З матеріалів кримінального провадження№0003069, досліджених за згодою сторін під час судового засідання, вбачається, що згідно заяви гр. ОСОБА_11 (а.п.27) вона добровільно видала співробітникам міліції гаманець червоного кольору, який вона придбала за 10 гривень 26.07.2014 року на центральному ринку у чоловіка. Зазначений гаманець був оглянутий (а.п.28) та повернутий потерпілій.

Аналізуючи досліджені судом докази, вважаю, що вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинувачуваного, враховує те, що обвинувачений сприяв розкриттю вчиненого правопорушення, має постійне місце проживання за якими характеризується задовільно. Враховуючи думку потерпілої, суд вважає, що достатнім для його виправлення та перевиховання, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді у позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинувачуваного не встановлено. Цивільний позов, заявлений потерпілою підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнаний обвинувачуваним, провина якого у вчиненні правопорушення доведена. Тому відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України позові підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.75, п.2,3 ст.76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі (одна тисяча шістсот сімдесят) 1670 гривень.

Речові докази: гаманець залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :