№1-П-21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня
2007 року м. Київ

Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого
- судді Тютюн Т.М.

при
секретарі Снісар Т.В.,

за
участю прокурора Синицького О.В.,

потерпілого ОСОБА_2,

представників
потерпілого ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в
м. Києві, погоджене із заступником прокурора
Оболонського району м. Києва, про звільнення від кримінальної відповідальності
на підставі Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. П'ятигори Тетіївського
району Київської області, українця, громадянина України, освіта вища,
неодруженого, працюючого адміністратором
у ПП Безрученко, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
несудимого,

який
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України,

установив:

ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що 10 лютого
2007 року близько 2 години 40 хвилин він,
керуючи технічно справним автомобілем "Міцубісі-Лансер" д/н
НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту Московському від вул. О. Теліги в напрямку Московського мосту в
м. Києві, грубо порушив вимоги п.8.7.3 "є" Правил
дорожнього руху України (далі ПДР),
згідно з яким червоний сигнал, у
тому числі миготливий, або два червоних
миготливих сигнали забороняють рух.

Порушення
ОСОБА_1 вказаних вимог ПДР призвело до того,
що він виїхав на регульоване перехрестя з пр-том Оболонським на
заборонний - червоний сигнал світлофора,
де відбулося зіткнення з автомобілем "ГАЗ-3110" д/н НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав
тілесні ушкодження у вигляді закритого пошкодження лівого
акроміально-ключичного зчленування з розривом його зв'язок та вивихом лівої
ключиці, закритого пошкодження правого
ключично-груднинного зчленування з пошкодженням зв'язкового апарату, закритого двокісточкового перелому кісток
лівої гомілки із зміщенням уламків й підвивихом стопи, які згідно з висновком експерта № 473/э від 6.03.2007
року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але потягли тривалий розлад здоров'я на строк
більш ніж 21 день.

У
поданні слідчий порушує питання про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності на підставі Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року, посилаючись на наступні
обставини. ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину з необережності та
підпадає під дію п."б" ст. 1
цього Закону, оскільки має неповнолітню
дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

У
судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання.
Потерпілий та його представник ОСОБА_3 зазначили, що у разі визнання обвинуваченим вини вони не
заперечуватимуть проти звільнення його від кримінальної" відповідальності
з цієї підстави. Представник потерпілого ОСОБА_4 проти задоволення подання
заперечував, посилаючись на те, що злочин,
у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, вчинено умисно, і в результаті злочинних дій завдано шкоди не
тільки здоров'ю потерпілого, а й
матеріальних збитків.

Обвинувачений
подання підтримав та подав письмову заяву,
в якій просив застосувати до нього акт амністії і звільнити від
кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Заслухавши
думку учасників процесу, дослідивши
матеріали кримінальної справи, суд
вважає, що подання слідчого підлягає
задоволенню.

Згідно з
п.4 ст. 6 КПК України кримінальна справа
підлягає закриттю внаслідок акту амністії.

Згідно з
п."б" ст. 1, ст.
6, ст. 12 Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 року звільненню від кримінальної
відповідальності підлягають особи, які
на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, кримінальні справи стосовно яких про
злочини, вчинені з необережності до
набрання ним чинності, за які законом
передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше десяти років, перебувають у провадженні органів досудового
слідства.

Органом
досудового слідства необережні дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Суд вважає таку кваліфікацію
вірною.

Твердження
представника потерпілого ОСОБА_4 стосовно вчинення обвинуваченим умисного
злочину не відповідають дійсності. Вина підсудного щодо наслідків порушення
вимог ПДР, які в даному випадку
виразились у спричиненні потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, характеризується необережністю. Тому в цілому
цей злочин визнається необережним.

Що стосується
доводів потерпілого та
представника ОСОБА_3 щодо
звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у разі визнання ним
вини, то ці вимоги не грунтуються на
законі. Тим більше, що така підстава
звільнення від відповідальності є нереабілітуючою і не позбавляє сторону
обвинувачення в подальшому звернутися до суду з позовом у порядку цивільного
судочинства.

Отже, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину з
необережності до набрання чинності актом амністії і за цей злочин законом
передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на певний строк. Застережень щодо застосування акту амністії, передбачених
ст. 7 цього Закону, суд не вбачає.
Враховуючи те, що на день набрання
Законом чинності ОСОБА_1 мав неповнолітню дитину -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, і просить суд звільнити його
від кримінальної відповідальності з цієї підстави, він підлягає звільненню від кримінальної
відповідальності, а справа - закриттю.

На
підставі викладеного, керуючись п.4 ст. 6,
ст. 44, ст. 85, ст. 86 КК України, п."б" ст. 1,
ст. 6, ст. 8 Закону України
"Про амністію" від 19 квітня 2007 року, суд

постановив:

ОСОБА_1
від кримінальної відповідальності на підставі п."б" ст. 1 Закону України "Про амністію"
від 19 квітня 2007 року звільнити.

Провадження
в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 - підписку про невиїзд з постійного місця проживання -скасувати.

На постанову
може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту її
проголошення.