Справа № 493/234/15-к
Провадження № 1-кп/493/60/15

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2015 м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4
законного представника неповнолітньої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника служби в справах дітей
Балтської райдержадміністрації ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
законного представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта кримінальне провадження відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балта Одеської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, учениці 9-ого класу НВК «Балтської ЗОШ № 1 ім. О. Гончара - ліцей», яка проживає разом з батьками в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
· в діях якої вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.02.2015 року до Балтського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 11.08.2014 року за ч. 1 ст. 125 КК України.
Досудовим розслідуванням неповнолітня ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10.08.2014 року, близько 19:00 год., знаходячись на території міського парку, який розташований по вул. Котовського в м. Балта Одеської області, на грунті раніше виниклих неприязних відносин, підійшла до неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та умисно нанесла останній декілька ударів руками в область обличчя, чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді п`яти синців і садна на обличчі, та три синця на шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Від завданих тілесних ушкоджень неповнолітня ОСОБА_8 впала на землю, де неповнолітня ОСОБА_4 умисно нанесла їй декілька ударів ногою по тулубу, чим спричинила останній фізичний біль.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 14.08.2014 року при обстеженні неповнолітньої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які виразились у вигляді п`яти синців і садни на обличчі, та три синця на шиї є легкими тілесними ушкодженнями.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, підтримав вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітньою нового кримінального правопорушення.
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 підтвердила викладені обставини справи, визнала вину у вчиненому та проти застосування відносно неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передання її під нагляд матері не заперечувала. При цьому неповнолітня ОСОБА_4 пояснила, що її дії були продиктовані тим, що ОСОБА_8 зводила щодо неї наклеп, розповсюджувала інформацію, яка не відповідає дійсності. Щиро розкаюється в тому що вчинила, вибачилась перед потерпілою.
Педставник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Щодо цивільного позову, заявленого потерпілою, захисник пояснив, що сім`я є багатодітною та малозабезпеченою. При визначенні суми цивільного позову просить врахувати матеріальний стан родини ОСОБА_5 , що потерпіла не довела належними доказами суму понесених матеріальних витрат, а моральну шкоду значно завищила.
Представник служби у справах дітей Балтської райдержадміністрації Одеської області - ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення клопотання, однак пояснила, що нарікань на поведінку ОСОБА_4 до служби не надходило.
Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 наполягають на задоволені цивільного позову та проти застосування відносно неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечували, при цьому потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що це не вона, а саме ОСОБА_4 розповсюджує щодо неї неправдиву інформацію серед друзів та однокласників у школі.
Вислухавши думку учасників процесу, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість клопотання слідчого, оскільки в діях неповнолітньої ОСОБА_4 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до положень ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, відповідно до якої неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Одним з примусових заходів виховного характеру згідно положень ст. 105 ч. 2 п. 3 КК України є: передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених в п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 105 КК України, встановлюється судом, який їх призначає.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою, раніше не судима, обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликого ступеню тяжкості.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованих їй дій не досягла 16 років, тобто вона не являється суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.
Виходячи з вищезазначених вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітньої, враховуючи обставини кримінального провадження та те, що ОСОБА_4 на даний час навчається, дані про особу, поведінку у школі, дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_4 та постійний контроль за її поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, її ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітньої ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру - передача під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_5 .
З свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 06 серпня 2009 року, вбачається, що матір`ю останньої є ОСОБА_5 .
Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд виходить з наступних міркувань.
Ч. 1 ст. 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Тому виходячи з встановлених судом обставин справи, реально завданої шкоди, оскільки дійсно внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 потерпілій були спричинені тілесні ушкодження, завдано фізичного болю і певних моральних страждань та виходячи з реально спричинених наявних моральних страждань, розумних і справедливих міркувань, ступеню вини ОСОБА_4 та поведінки потерпілої, згідно до положень ст. 1167 ЦК України, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги потерпілої.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості судового рішення (ч. 3 ст. 23 ЦК України). З урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілої, обставин справи, ступеню вини обвинуваченої.
Так, на підтвердження понесених матеріальних витрат потерпіла надала чеки на придбання медикаментів, таких нею додано на загальну суму 745,96 грн., отже, ця сума нею є доведеною належними та допустимими письмовими доказами і цю суму суд вважає за необхідне стягнути з законного представника неповнолітньої на користь потерпілої, як матеріальну шкоду.
На думку суду не підлягає відшкодуванню вартість золотого ланцюжка в сумі 1045,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутнє посилання на зазначений ланцюжок, яка на речовий доказ по справі, не проведена його експертиза, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визнати його належним речовим доказом з чітким зазначенням його вартості.
Щодо моральної шкоди, заявленої потерпілою в сумі 3200 грн., то, виходячи з наведених вище засад визначення суми моральної шкоди, яка підлягає до стягнення, враховуючи матеріальний стан батьків, суд вважає достатньо розумною та справедливою на відшкодування моральної шкоди, понесеної потерпілою суму 2000,00 грн., що на думку суду, така є достатньою для відшкодування понесених потерпілою моральних страждань, які вона зазнала внаслідок вчиненого ОСОБА_4 , суспільно-небезпечного діяння.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 500, 501 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання ст. слідчого СВ Балтського РВ ГУМВС України в Одеській області - задовольнити.
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балта Одеської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, учениці 9-ого класу НВК «Балтської ЗОШ № 1 ім. О. Гончара - ліцей», яка проживає разом з батьками в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до її повноліття.
Стягнути з законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 745,96 грн. матеріальної та 2000,00 грн. моральної шкоди.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Суддя