Справа № 1-33/2008 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
квітня 2008 року. Теплицький районний суд Вінницької області
в складі:

головуючого
судді Панченка Д.І.

при
секретарі Пекалюк В.В.

з участю прокурора Мельника О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка
с. Новософіївка Голопристанського району Херсонської області, жительки АДРЕСА_1, громадянки України, українки,
освіта середня, неодружена, не працює, не судима,

за ст. 166 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. народившиІНФОРМАЦІЯ_2доношену дитину
-хлопчика ОСОБА_2, в подальшому,
проживаючи з новонародженою дитиною спільно з
хворим на туберкульоз легенів батьком дитини ОСОБА_3., а також
контактуючи разом з новонародженою
дитиною з співмешканцем своєї матері
ОСОБА_4., знаючи, що він також хворіє на туберкульоз легенів, на протязі жовтня
2006 року - травня 2007 року умисно, в порушення вимог ст.ст. 150,155 Сімейного
кодексу України та ст.ст. 6,8-12 Закону України «Про охорону дитинства»,
відповідно до яких виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості
дитини, та на кожного з батьків покладається відповідальність за виховання,
навчання та розвиток дитини, та якими
чітко визначено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток та несуть відповідальність
за порушення прав і обмежень законних інтересів дитини на охорону
здоров'я, а в разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги
несуть відповідальність згідно з законом, - злісно не виконувала своїх
обов'язків по догляду за своєю новонародженою дитиною ОСОБА_2,, а саме -
передбачаючи можливість інфікування (зараження) дитини від осіб, хворих на
туберкульоз, з якими дитина контактувала, недотримувалась загальноприйнятих
санітарно-гігієнічних умов не виконувала
неодноразові вимоги медпрацівників про надання дитини для клінічного
диспансерного обстеження та при необхідності своєчасного лікування, в
зв'язку з чим ОСОБА_2., згідно
висновку судово-медичної експертизи №38,
був інфікованим (зараженим) на туберкульоз легенів, дана хвороба у нього
своєчасно не була виявлена, своєчасно не був пролікований від даної хвороби і
ІНФОРМАЦІЯ_3помер.

Допитана в судовому засіданні
підсудна ОСОБА_1. свою вину у вчиненні злочину передбаченого
ст. 166 КК України визнала повністю і
пояснила суду, що до 20 лютого 2008 року
разом із співмешканцем ОСОБА_3., який помер в кінці березня 2008 року, та дітьми
проживала в с. Соболівка. ОСОБА_3. знаходиться на диспансерному обліку в
зв'язку із захворюванням на туберкульоз.ІНФОРМАЦІЯ_2вона народила сина - ОСОБА_2. Коли народився син, її мати
проживала із співмешканцем ОСОБА_4., який також хворіє на туберкульоз легенів,
про що вона також знала. Навідувалася до
матері із сином і вона та її співмешканець контактували із дитиною. Розумію, що
був ризик інфікування дитини на туберкульоз,
однак знала, що дитина знаходиться під наглядом лікарів і вони своєчасно
помітять ознаки захворювання і
розпочнуть лікування сина. Ускладнень
здоров'я у дитини не було, лише 22 травня 2007 року помітила, що
ОСОБА_2нездоровий, хандрить, плаче, у нього піднялась температура, у нього
почали прорізатися зуби і тому подумала, що це пов'язано із прорізанням зубів. Наступного
дня стан сина погіршився і вона принесла
його до Соболівської дільничної лікарні, звідки його у зв'язку із важким станом
здоров'я направили до Теплицької ЦРЛ, однак незважаючи на надану допомогу він
ввечері помер. Зі слів лікарів стало
відомо, що ОСОБА_2помер від туберкульозу легенів. Були випадки що у сина
підвищувалася температура та він починав
важко дихати, покашлював. Дійсно лікарі пропонували пройти курс лікування,
однак вона відмовлялась від госпіталізації, рахуючи що такі симптоми не
загрожують здоров'ю дитини. Сина лікували амбулаторно, йому вводилися
відповідні ін'єкції і стан здоров'я покращувався, тому в подальшому відмовлялася від стаціонарного
лікування. Тепер вже розуміє, коли
їй стала відома причина смерті дитини,
що можливо якби він пролікувався стаціонарно то лікарі виявили б захворювання
дитини на туберкульоз. Щиро розкаюється у вчиненому, жалкує в тому що сталося ,
просить суворо не карати.

Свідок ОСОБА_5. пояснила, що вона працювала спеціалістом районного центру
соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, і відповідно до своїх обов'язків вона
приймала участь в обстеженні
житлово-побутових умов сімей, де є малолітні діти. Була вона і в сім'ї ОСОБА_1.,
в тому числі і травні 2007 року, коли районний педіатр ОСОБА_6. рекомендувала
ОСОБА_1. госпіталізувати дитину, щоб провести належне обстеження в умовах
стаціонару, та пройти належне лікування, проте ОСОБА_1. відмовилась.

Свідок ОСОБА_7. суду пояснив, що
працює лікарем - педіатром Соболівської

дільничної лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_1.
народила доношеного хлопчика, без
вад. ОСОБА_1. та її співмешканець
ОСОБА_3. знаходяться на диспансерному обліку у Соболівській
дільничній лікарні та в Теплицький ЦРЛ. ОСОБА_3також знаходиться на обліку в
зв'язку із захворюванням на туберкульоз легенів. Тому медичними працівниками постійно
здійснювалося спостереження за новонародженим. Ним як лікарем -педіатром, таке
спостереження здійснювалося не рідше одного разу на тиждень, патронажною
сестрою таке спостереження
здійснювалося декілька разів на
тиждень. Спостереження обумовлювалося ще й тим, що мати неналежно здійснювала
догляд за дитиною. Їй неодноразово
пропонувалося пройти курс стаціонарного лікування однак вона відмовлялася від
стаціонарного лікування дитини. 4 травня 2007 року дитину було оглянуто
районним лікарем -педіатром ОСОБА_6., яка при огляді виявила, що у дитини погіршився стан здоров'я і ОСОБА_1. було
запропоновано госпіталізувати дитину, однак мати відмовилась. Про це йому повідомила лікар ОСОБА_6. він також оглядав дитину наступного дня 5
травня 2007 року у хлопчика були ознаки
захворювання він важко дихав, покашлював і ним також було запропоновано
госпіталізувати дитину, однак ОСОБА_1відмовилась. В зв'язку із чим дитині вимушено було призначено амбулаторне
лікування.ІНФОРМАЦІЯ_3ОСОБА_1. із сином
привів в лікарню ОСОБА_7, який розповів,
що вона не хотіла нести дитину до лікарні, незважаючи на важкий стан дитини і
йому силоміць прийшлося вести її до лікарні.
При огляді дитини було виявлено
катастрофічно важкий стан дитини, у
нього була задишка, свідомість була
майже коматозна, очі закочувалися «під лоба» у нього була висока температура.
Дитині були зроблені відповідні ін'єкції і відправлено у супроводі медсестри
ОСОБА_8. до Теплицької ЦРЛ. Незважаючи на медичну допомогу того ж вечора дитина
померла.

Свідок Спіженко Н.І. пояснила, що
працює секретарем Соболівської сільської ради. В с. Соболівка проживає
ОСОБА_1., якаІНФОРМАЦІЯ_2народила хлопчика. Враховуючи, що сім'я ОСОБА_1., рахується неблагополучною сама ОСОБА_1. та її співмешканець ведуть
аморальний спосіб життя постійно
проводилися та проводяться обстеження житлово-побутових умов цієї сім'ї, в яких
вона неодноразово приймала участь. В
ході обстежень було виявлено, що ОСОБА_1. неналежно здійснювала догляд за дитиною. Після втручання сільської
ради ОСОБА_1. частково покращувала умови проживання, і була під постійним
наглядом сільської ради. Зі слів односельчан і сусідів ОСОБА_1. нерідко
перебувала, як і її співмешканець ОСОБА_3. в нетверезому стані, нерідко залишала
новонародженого без догляду. Відмовлялась категорично від стаціонарного лікування дитини.

Свідок ОСОБА_8. суду пояснила, що
працює медсестрою Соболівської дільничної лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_1.
народила хлопчика і
знаходяться на диспансерному
обліку у Соболівкській дільничній лікарні. ОСОБА_3С., співмешканець
ОСОБА_1., також знаходився на обліку в
зв'язку із захворюванням на туберкульоз легенів. Тому медичними працівниками постійно
здійснювалося спостереження за
новонародженим. Мати
неодноразово залишала дитину без догляду, вона приходила до них додому, дитина була закрита в будинку.
Дитячу консультацію ОСОБА_1. відвідувала рідко, незважаючи на те, що дитина
часто хворіла, вона нерідко приховувала хворобу сина. 4 травня 2007 року дитину
було оглянуто районним лікарем -педіатром ОСОБА_6., яка при огляді виявила, що
у дитини погіршився стан здоров'я і
ОСОБА_1. було запропоновано госпіталізувати дитину, однака мати відмовилась.
ІНФОРМАЦІЯ_3біля 10 години до
лікарні прийшла ОСОБА_1. із сином. При огляді дитини було виявлено катастрофічно важкий стан дитини. Дитині були зроблені відповідні
ін'єкції і відправлено у її супроводі до
Теплицької ЦРЛ ввечері того ж дня дитина померла, як було встановлено що
причиною його смерті явився туберкульоз
легенів.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснила, що працює районним педіатром Теплицької
центральної лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_1. народила хлопчика. Медичними працівниками постійно
здійснювалося спостереження за
новонародженим. 4 травня 2007 року дитину вона оглянула. При огляді було
виявлено погіршення стану здоров'я дитини, дитина важко дихала
покашлювала. На пропозицію стаціонарного
обстеження дитини мати відмовилась. ІНФОРМАЦІЯ_3дитину було доставлено до
Теплицької ЦРЛ в край важкому стані.
Незважаючи на медичну допомогу, яка надавалась ОСОБА_2. він ввечері того
ж дня помер. При патологічному
дослідженні трупа ОСОБА_2. було встановлено, що причиною смерті явився туберкульоз легень. Якби ОСОБА_1.
виконала неодноразові вимоги лікарів, туберкульоз легень було б своєчасно
виявлено та дитина була б пролікована.

Свідок ОСОБА_9. покази якої були зачитані в судовому засіданні, пояснила,
що її дочка ОСОБА_1. проживає в с.
Соболівка із співмешканцем ОСОБА_3. та
дітьми окремо від неї. Дочка та її співмешканець ОСОБА_3С. знаходиться на диспансерному
обліку, а ОСОБА_3. ще і в зв'язку з захворюванням на туберкульоз.ІНФОРМАЦІЯ_2дочка
народила сина ОСОБА_2. Коли народився онук, вона проживала із співмешканцем
ОСОБА_4., який також хворіє на туберкульоз легенів про що знала вона і її
дочка. Дочка із сім'єю неодноразово приходила до неї додому разом із сином, дитина контактувала із нею
та її співмешканцем ОСОБА_4. Ризик інфікування був постійно, однак дитина
знаходилася під наглядом лікарів, тому рахувала, що вони помітять ознаки захворювання і своєчасно почнуть
лікування. Особисто не бачила ознак
захворювання у онука. Про випадки коли дочці пропонували госпіталізувати
онука і вона відмовлялась не знала. Лише 22 травня 2007 року помітила, що дитина
нездорова та порадила дочці звернутися до лікарні. Наступного дня самопочуття онука не
покращилося, дочка віднесла його
спочатку до Соболівської дільничної лікарні, а потім його у зв'язку із важким
станом направили до Теплицької ЦРЛ, де йому надавали допомогу, однак того ж дня ввечері онук
помер. Зі слів лікарів стало відомо, що ОСОБА_2помер від туберкульозу легенів.

Вина підсудної
підтверджується також наступними
доказами: довідками Теплицької ЦРЛ про те, що ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
знаходяться на диспансерному обліку у зв'язку з захворюванням на туберкульоз
(а.с. 40-41); висновком судово-медичної експертизи, згідно якого причиною
смерті ОСОБА_2. настала від інфікованого захворювання туберкульозом, а також він міг жити в разі своєчасного
лікування від цієї хвороби (а.с. 56-58) .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши підсудну, свідків, прокурора, суд кваліфікує дії підсудної ОСОБА_1. за ст. 166 КК України, тобто злісне
невиконання встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною, що
спричинили тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання підсудній
ОСОБА_1. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, що
вона посередньо характеризується за
місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, особу підсудної.
Обставиною, що пом'якшує покарання суд визнає її щире каяття. Обставин, що
обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги дані про особу підсудної, стан її здоров'я, суд вважає, що її виправлення можливе з
призначенням їй покарання у виді
позбавлення волі, так як обмеження волі не застосовується до жінок, які мають
дітей віком до 14 років, а на утриманні підсудної є дочка 17.07.2003 року
народження, зі звільненням від
відбування покарання з випробовуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст.166 КК
України, призначивши їй покарання у виді
двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання, якщо
протягом півторарічного іспитового
строку вона не вчинить нового злочину, і
виконає покладений на неї, у відповідності до ст. 76 КК України, обов'язок
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання..

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. до
вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 15 діб з моменту
його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: