Номер провадження: 11-кп/785/141/15
Номер справи місцевого суду: 515/2077/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та обвинуваче ного ОСОБА_6 на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області, від 14 листопада 2014 року,

встановив:
оскарженим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кілія Одеської області, громадянин України, військовозобов`язаний, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, працюючий за наймом, проживаючий у АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01.02.2006 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 03.03.2008 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та із застосуванням ст.ст.69,71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, покарання відбуває з 11.09.2014 pоку,

Засуджений до позбавлення волі:
- за ст. 308 ч. 1 КК України - до 3 років;

- за ст. 309 ч. 1 КК України - до 1 року;

У відповідності зі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У відповідності зі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком суду, від 03 березня 2008 року і остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців.

Строк відбування покарання визначено відраховувати з 11 вересня 2014 року.

ОСОБА_6 засуджений за розкрадання наркотичного засобу приблизно трьох кущів маку з присадибної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , яку останні вісім ро ків опрацьовувала ОСОБА_9 .

Крім того ОСОБА_6 засуджений за незаконне придбання, виготовлення з викрадених кущів маку, без мети збуту, особливо небезпе чного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - макової соломи, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 115,8 г., та за незаконне перевезення і зберігання зазначеного наркотичного засобу без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений стверджує, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки не призначив йому захисника.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі вказує, що судове засідання проводилось без фіксування технічними засобами.

На підставі вищенаведеного, обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним, несправедливим, в зв`язку з чим, просить прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому злочині, правильності кваліфікації та відповідності призначеного покарання, зазначає, що вказаний вирок містить з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, приводить відповідні доводи та просить змінити вирок суду першої інстанції, вказавши в резолютивній частині вироку:

- витрати на залучення експерта у сумі 2998,84 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави;

- в силу ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Кілійського районного суду Одеської області, від 03 березня 2014 року, у вигляді 1 року і 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців;

- строк виконання покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за новий злочин, а саме з 10 листопада 2014 року.

Заслухавши ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечував проти задоволення апеляційної скарги а також прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у повному обсязі знайшла своє підтвер дження як в ході досудового розслідування так і в ході судового слідства, а його дії правильно кваліфі ковані судом за ст. ст. 308 ч. 1, 309 ч. 1 КК України.

При цьому доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відносно того, що суд першої інстанції не призначив йому захисника, апеляційний суд вважає вказані доводи необґрунтованими з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається (т. 1 а.с. 131, 164), що обвинувачений ОСОБА_6 , на досудовому слідстві відмовився від участі захисника у кримінальному провадженні та заявив про бажання захищати свої права самостійно.

Надалі в ході судового розгляду обвинуваченому роз`яснювались його права, в тому числі і право на захист, однак ОСОБА_6 не заявляв клопотання про залучення захисника.

За таких обставин апеляційний суд вважає доводи обвинуваченого про порушення його права на захист необґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відносно того, що суд першої інстанції проводив судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, апеляційний суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи (т. 2 а.с. 16,18,28,31,32,34,37,42,45) містяться журнали судових засідань та аудіо компакт-диск, на якому зафіксований судовий розгляд справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, при ухвалені вироку, допусти істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності зі ст. 124 ч. 2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів справи вбачається, що суд, в резолютивній частині вироку, вказав, що стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати у сумі 2998,84 грн., при цьому, всупереч встановленим ст. 124 ч. 2 КПК України нормам, не зазначив на чию користь підлягає стягнення.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а вирок зміні з доповненням резолютивної частини вироку вказівкою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 судових витрат в сумі 2998,84 грн. на користь держави.

Крім того, у відповідності зі ст. 71 ч. 5 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у ст.70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

З резолютивної частини вироку вбачається, що суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, всупереч вимогам закону, не вказав яку саме не відбуту частину покарання за попереднім вироком він приєднав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора в цій частині і змінити вирок суду першої інстанції, доповнивши резолютивну частину вироку вказівкою про часткове приєднання до призначеного покарання не відбутої частину покарання за вироком Кілійського районного суду Одеської області, від 03 березня 2008 року, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції невірно вказав дату відрахування строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає їх також обґрунтованими з наступних підстав.

З резолютивної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 374 ч. 4 п. 2 КПК України, зазначив початок строку відбування покарання, з моменту фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме з 11 вересня 2014 року, що підтверджується довідкою Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області (т. 2 а.с. 44).

Між тим, вказане затримання ОСОБА_6 було здійснене в зв`язку з необхідністю відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком Кілійського районного суду Одеської області, від 03 березня 2008 року.

Що ж стосується даної справи, то запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах цього кримінального провадження, був обраний ОСОБА_6 10 листопада 2014 року, про що апеляційному суду надано копію ухвали.

За таких обставин, приймаючи до уваги роз`яснення, що містяться в п.26 ППВС України № 7, від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги стосовно початку відрахування строку покарання ОСОБА_6 підлягають задоволенню, а вирок в цій частині зміні з зазначенням в резолютивній частині вироку про відрахування строку покарання з 10.11.2014 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Татарбунарського районного суду Одеської області, від 14 листопада 2014 року, у відношенні ОСОБА_6 , засудженого за ст. ст. 308 ч. 1; 309 ч. 1 КК України, - змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим:

- за ст. 308 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ст. 309 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кілійського районного суду Одеської області, від 03 березня 2008 року, у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Строк покарання відраховувати з 10.11.2014 року.

Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 судових витрат у сумі 2998,84 грн. на користь держави.

В решті зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .