АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року захисника ОСОБА_8 в інтересах

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьк, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровській області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 години 07 хвилин 17 січня 2015 року щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя посилається на обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні ним тяжких кримінальних правопорушень та достатність підстав вважати, що існують ризики того, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зможе вчинити інше кримінальне, що не дає підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не обґрунтованою є підозра щодо ОСОБА_9 у вчиненні ним зазначених кримінальних правопорушень та непідтвердженими є ризики, зазначені в клопотанні слідчого. Крім того, сторона захисту, звертає увагу суду апеляційної інстанції та те, що підозрюваний має постійне місце проживання, постійне місце роботи, міцні соціальні зв`язки і позитивно характеризується за місцем роботи, що дає підстави для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, які кожен окремо, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 18 листопада 2014 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

18 листопада 2014 року о 19 годині 15 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 листопада 2014 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

19 листопада 2014 року слідчий в ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання ( ч.5 ст.175 КПК України), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та матеріали кримінального провадження.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 14 години 07 хвилин 17 січня 2015 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_9 виняткового виду запобіжного заходу, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зокрема за ч. 1 ст. 258-3 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та наявними є ризики, які дають достатні підстави вважати, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зможе вчинити інше кримінальне.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що застосований запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні, як це передбачено ч.5 ст.176 КПК України.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу районного суду, у тому числі і необхідність визначення застави, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ч.5 ст.176, ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеризуючих даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

Судді: