Провадження № 1-кс/742/207/14
Єдиний унікальний № 742/1781/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Прилуцького МВ УМВС України у Чернігівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки клопотання, внесене у кримінальному провадженні №000237 від 07.03.2014 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000237 від 07.03.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке погоджено прокурором Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового слідства встановлено , що 06.03.2014 року близько 21 години , біля кафе «Алазанія» в м.Прилуки, між неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 виникла сварка, у ході якої останні перемістилися на тротуарну доріжку неподалік від господарства АДРЕСА_2 . У подальшому ОСОБА_5 на ґрунті виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс останньому удари руками та ногами в область голови, тим самим завдавши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, після чого намагався зникнути з місця події, але був затриманий працівниками міліції. ОСОБА_8 був доставлений на лікування до Прилуцької ЦМЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у наслідок вищевказаних отриманих тілесних ушкоджень.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 121 КК України, винним себе визнав частково.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

23.04.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 домашнього арешту у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і запобігти цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів не буде можливим .

Прокурор, яким погоджено клопотання, та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Підозрюваний та його законний представник і захисник просили суд передати підозрюваного під нагляд батьків.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника слідчий суддя дійшов наступного висновку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні наведені наступні ризики: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і запобігти цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів не буде можливим .

З повідомлення про підозру (а.с. 5) видно що підозрюваний намагався зникнути з місця злочину і був затриманий працівниками міліції. Протоколу затримання не надано. З пояснень слідчого суд встановив, що ОСОБА_9 належним чином являвся на виклики. З огляду на обставини справи та тяжкість обвинувачення суд вважає, що даний ризик заслуговує на увагу.

Усі інші ризики наведені прокурором матеріалами справи не обґрунтовані. Інші запобіжні заходи не обирались. Слідчий пояснив, що ОСОБА_5 не притягувався до жодного виду відповідальності, є учнем Дігтярівського професійного аграрного ліцею. Він періодично проходить лікування в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні. До того ж по справі буде проведено психіатричну експертизу. Проте домашній арешт полягає у в забороні підозрюваному залишати житло. Обрання більш м`якого запобіжного заходу прокурор не допускає.

Оцінюючи матеріали клопотання в сукупності суд приходить до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що з огляду на обставини справи і особу підозрюваного, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 493 КПК України неповнолітнього слід передати під нагляд матері. Таким чином клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 369-372, ч. 1 ст. 493 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Слідчому СВ Прилуцького МВ УМВС відмовити у застосуванні домашнього арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого передати під нагляд матері ОСОБА_6 .

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Розяснити ОСОБА_6 , що при порушенні цього зобов`язання на батьків, опікунів і піклувальників накладається грошове стягнення від двох до п`яти розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Прилуцьку міжрайонну прокуратуру.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1