Справа № 1819/4688/12 р.
Провадження № 1/1819/361/12 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2012 р.
Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

при секретарі Надточій І.М.,

за участю:

прокурора Авдієнко Т.А.,

потерпілого ОСОБА_1,

підсудної ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Шостка
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Шостка
Сумської області, українки, громадянки
України, з повною середньою освітою,
мешканки АДРЕСА_4, не працюючої, раніше
не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2012 р. близько 22-00 годин підсудна
ОСОБА_2 маючи умисел на таємне з
корисливих мотивів викрадення чужого
майна проникла до квартири АДРЕСА_1,
звідки таємно від оточуючих викрала
камуфляжну куртку німецького
виробництва вартістю 300,00 грн. в кишенях
якої були одноразова кременева
запальничка «Крікет» темного кольору,
придбана близько одного місяця тому за
5 грн., яка використовувалась близько 10
разів, колода паперових карт
ленінградської типографії в картонній
пачці обмотаній прозорим скотчем
придбана близько одного місяця тому за
2,50 грн., яка використовувалась близько
10 разів, гроші в сумі 700 грн. різними
купюрами, що належали потерпілому
ОСОБА_1, чим заподіяла останньому
матеріальний збиток на суму 1007 грн. 50
коп., після чого зникла з місця скоєння
злочину, розпорядившись викраденим
майном на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні підсудна
ОСОБА_2 свою вину у вчиненні крадіжки в
межах пред'явленого їй обвинувачення
визнала частково, пояснивши, що 05.07.2012 р.
з метою помститись сім'ї ОСОБА_1,
користуючись тим, що вхідні двері до
квартири АДРЕСА_1 були відкритими,
вирішила викрасти куртку яка висіла на
дверях. З даною курткою підсудна
вибігла з квартири на вулицю, де
оглянула її та виявила в карманах
запальничку та колоду карт. Вказану
куртку сховала у підвалі будинку, де
проживає. Також пояснила, що коли вона
викрадала дану куртку її ніхто не
бачив. Куртку вирішила забрати як
компенсацію за моральний збиток, який
вона зазнала в ході з'ясування
стосунків з ОСОБА_3 Грошей в куртці вона
не виявила.

Суд приходить до висновку, що не
дивлячись на часткове визнання
підсудною ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні
інкримінованого їй злочину, її вина в
повній мірі доведена зібраними та
дослідженими судом доказами.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1 надав показання, що
05.07.2012 року близько 20-00 години він разом
зі своєю матір'ю, ОСОБА_4, займались
консервацією та для провітрювання
квартири відчинив вікна та зовнішні
вхідні двері. Щоб двері не зачинялись,
він поставив між ними та рамою
кросівок. Під час цих заходів його
дружина знаходилась в гостях, а донька
в дитячому таборі «Світлий», який
розташований в с. Пирогівка
Шосткинського р-ну. Коли він та матір
займались консервацією на кухні
близько 22-00 години він почув як
металева пряжка ременю його
камуфляжних штанів вдарила по
кафельній підлозі в коридорі квартири
від чого пішов гучний дзвінкий звук.
Після цього він відразу виглянув в
коридор та побачив як підсудна скинула
з внутрішніх дверей одяг та взяла з
підлоги його куртку і вибігла з
квартири. В подальшому він побіг за
цією жінкою та вибігши на площадку між
першим та другим поверхами подивився у
вікно та побачив, що з під'їзду вибігла
підсудна ОСОБА_2 в руках якої була його
куртка. Дивлячись у вікно він її
розгледів та переконався, що це саме
вона, так як біля під'їздів його будинку
є освітлення. Після цього він одразу
звернувся до міліції. На момент
крадіжки в кишенях куртки були
одноразова кременева запальничка
«Крікет» темного кольору, придбана
близько одного місяця тому за 5 грн., яка
використовувалась близько 10 разів,
колода паперових карт, ленінградської
типографії в картонній пачці обмотаній
прозорим скотчем придбана близько
одного місяця тому за 2,50 грн., яка
використовувалась близько 10 разів,
гроші в сумі 700 грн. різними купюрами.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 надала показання про те, що що в
2009 році вона працювала на
продовольчому ринку м.Шостка продавцем
штучних квітів. Під час даної роботи
вона познайомилась з підсудною, яка
також була продавцем квітів. Свідок
спілкувалась з підсудною виключно з
робочих питань та дружніх стосунків з
нею не підтримувала. Під час
спілкування з ОСОБА_2 вона помітила що
підсудна якось дивно до неї
відноситься та перестала з нею
спілкуватись, в подальшому звільнилась
з роботи. Після звільнення з даної
роботи підсудна постійно переслідує
її та її сім'ю, телефонуючи на мобільні
та стаціонарні телефони членів її
сім'ї, висилає на мобільні телефони
СМС-повідомлення нецензурного
характеру, не дає повноцінно
відпочивати. 04.07.2012 року між нею та
підсудною відбулась сварка та бійка. На
наступний день 05.07.2012 року близько 16-00
годин вона пішла на день народження до
своєї співробітниці. Додому вона
повернулась близько 02-00 годин 06.07.2012
року. Саме тоді її чоловік - потерпілий
ОСОБА_1 розповів їй, що коли він 05.07.2012
року у вечірній час разом зі своєю
матір'ю займались консервуванням
овочів, підсудна викрала з їхньої
квартири його куртку в якій
знаходились одноразова кременева
запальничка «Крікет» темного кольору,
колода паперових карт та гроші в сумі 700
грн.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_1 надала показання про те, що про
крадіжку майна, скоєну 05.07.2012 р. з
квартири, де вона проживає, довідалась
зі слів своїх батьків, зокрема, про те,
що була вкрадена куртка належна її
батьку ОСОБА_1 Також пояснила, що
підсудна тривалий час чіпляється до
неї з пропозиціями непристойного
характеру, телефонує на мобільні та
стаціонарні телефони членів її сім'ї,
висилає на мобільні телефони СМС
повідомлення образливого характеру.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 надала показання про те, що
05.07.2012 року близько 20-00 години вона
разом зі своїм сином (потерпілим
ОСОБА_1) знаходячись в його квартирі
розташованій за адресою АДРЕСА_2
займались консервацією. Для
провітрювання квартири її син відчинив
вікна та зовнішні вхідні двері. Щоб
двері не зачинялись він поставив між
ними та рамою кросівок доньки. Близько
22-00 годин вона почула як щось впало на
кафельну підлогу в коридорі. Після
цього її син вибіг з кухні в коридор
квартири та побіг в під'їзд будинку.

Через деякий час син повернувся до
квартири та повідомив, що коли він
почув брязкіт та виглянув в коридор то
побачив підсудну, яка забирала його
куртку, і в подальшому побіг за нею.
Підсудну ОСОБА_2 знає, оскільки остання
постійно дошкуляє сім'ї її сина та
періодично телефонує на домашній
телефон та не дає повноцінно
відпочивати.

Вищевказані покази потерпілого та
свідків, за деякими нижченаведеними
виключеннями, повністю узгоджуються
між собою та зі встановленими судом
фактичними обставинами вчинення
злочинів, зокрема, із дослідженими
судом письмовими доказами - протоколом
огляду місця події - АДРЕСА_3,
протоколом огляду місця події -
підвального приміщення буд. АДРЕСА_5,
протоколом огляду камуфляжної куртки з
запальничкою та колодою карт, вилучені
під час проведення огляду місця події -
підвального приміщення буд. АДРЕСА_5.

Вказівки підсудної про допущені під
час досудового слідства істотні
порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
зокрема, що слідчий здійснював на неї
психологічний тиск з метою домогтися
повного визнання вини щоб допитувана
визнала, що в куртці, крадіжку якої вона
скоїла, знаходились гроші належні
потерпілому ОСОБА_1 в сумі 700 грн., не
знайшли свого підтвердження в ході
перевірки, проведеної Шосткинською
міжрайонною прокуратурою за
дорученням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює
позицію підсудної відносно того, що у
викраденій нею куртці нею не було
виявлено грошей в суді 700 грн. як спробу
уникнути відповідальності за
вищевказане діяння. Водночас, в
судовому засіданні підсудна
погодилась відшкодувати потерпілому
вищевказану суму.

Судом критично оцінюються показання
потерпілого ОСОБА_1 в тій частині, що
він бачив підсудну ОСОБА_2
безпосередньо в своїй квартирі та
словами намагався її зупинити, таким
чином вказуючи на відкритий характер
дій підсудної по заволодінню його
майном, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 62 Конституції України
обвинувачення не може грунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь. Підсудна вказує, що в момент
вчинення крадіжки її ніхто не бачив.
Слів потерпілого, звернутих до неї, не
чула. Водночас, потерпілий вказує, що
бачив підсудну у вікно під'їзду, де за
наявності вуличного освітлення добре
її розгледів. Свідок ОСОБА_4 надаючи
показання лише висловила припущення,
що потерпілий ОСОБА_1 міг бачити
підсудну з кухні, в якій вона
перебувала разом із ним. Крім того,
свідок ОСОБА_4 не підтвердила, що
потерпілий ОСОБА_1 намагався словами
зупинити підсудну. Враховуючи
вищевикладене, суд має сумнів в тому, що
потерпілий бачив підсудну в момент
заволодіння майном, а підсудна
усвідомлювала, що викрита потерпілим і
незважаючи на це продовжувала дії по
відкритому заволодінню майном.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що вина підсудної у вчиненні крадіжки
доведена повністю. Злочин, який вчинила
ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч. 3
ст. 185 КК України, тому що вона вчинила
дії, які виразилась у таємному,
протиправному оберненні на свою
користь чужого майна без згоди
власника, за наявності прямого умислу
на заволодіння чужим майном із
корисливих мотивів, що було поєднано з
проникненням у житло.

Обставин, які пом'якшують або обтяжують
покарання підсудної суд не вбачає.

Суд враховує особу підсудної, а саме її
молодий вік, те, що вона не має
судимості, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалась, за
місцем проживання характеризується
посередньо.

Суд вважає за необхідне призначити
підсудній покарання в межах санкції ч. 3
ст. 185 КК України в виді позбавлення
волі на три роки. Враховуючи вік
підсудної, відсутність судимості,
висловлену нею в судовому засіданні
згоду на відшкодування збитків
потерпілому, суд приходить до висновку
що виправлення засудженої можливе без
відбування покарання в виді
позбавлення волі із встановленням
необхідного та достатнього
випробування.

Потерпілим ОСОБА_1 заявлено цивільний
позов про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої злочином,
цивільним відповідачем вказано
підсудну ОСОБА_2

Суд вважає, що цивільний позов,
заявлений потерпілим підлягає
частковому задоволенню враховуючи
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, а,
відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи внаслідок злочину,
відшкодовується державою, якщо не
встановлено особу, яка вчинила злочин,
або якщо вона є неплатоспроможною.

Таким чином, з цивільного відповідача -
підсудної ОСОБА_2 підлягає стягненню
грошовий еквівалент майнової шкоди в
сумі 700 грн., які становлять собою
реальні збитки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Частина 3 ст. 23 ЦК
України встановлює, що розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищевикладені норми, а
також фактичні обставини справи, суд
знаходить заявлений розмір моральної
шкоди явно завищеним, а тому вважає, що
з цивільного відповідача підлягає
стягненню 150 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 93 КПК України судові
витрати за проведення товарознавчої
експертизи покласти на ОСОБА_2

Питання щодо долі речових доказів
вирішити відповідно до ст. 81 КПК
України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України та призначити їй покарання у
виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання в виді
позбавлення волі з випробуванням з
визначенням іспитового строку - 2 роки 6
місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти
на ОСОБА_2 такі обов'язки: не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально - виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженій
ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити без змін - підписка про
невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази - камуфляжну куртку з
запальничкою та колодою карт, які
вилучені 06.07.2012 р. під час проведення
огляду місця події підвального
приміщення буд. АДРЕСА_5 м. Шостка, які
передані на зберігання ОСОБА_1 -
залишити в його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВС України в Сумській області
судові витрати за проведення
товарознавчої експертизи № 1323 від
18.07.2012 р. в сумі 176 (сто сімдесят шість)
гривень 40 коп.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700
(сімсот) гривень в рахунок
відшкодування матеріальних збитків та
150 (сто п'ятдесят) гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди, всього
стягнути 850 гривень.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської області

Олександр.Михайлович.Сидорчук