ЄУ № 254/8999/13-к
Провадження № 1-кп/254/284/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2013 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька у складі:

Головуючого-судді:
Данилів С.В.,

за секретаря:
Доброреза А.А.,

з участю прокурора:
Хоменко А.І.,

обвинуваченого:
ОСОБА_3,

потерпілої:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні кримінальне
провадження про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Докучаєвськ Донецької області,
громадянина України,
середньо-спеціальною освітою,
одруженого, не працюючого, раніше
судимого, а саме: 23 листопада 2012 року
Докучаєвським міським судом Донецької
області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 198 КК
України до 1 року та 6 місяців обмеження
волі, із звільненням від відбуття
покарання з випробуванням строком на 1
рік, який зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України,

в с т а н о в и в:

14 липня 2013 року приблизно о 01 годині 00
хвилин ОСОБА_3 проходячи біля
четвертого під'їзду будинку № 29 по вул.
230-ї Стрілецької дивізії у м. Донецьку
побачив ОСОБА_2, яка сиділа на лавці та
яка, на його думку була у стані сильного
алкогольного сп'яніння, в подальшому
остання встала з лавки та зайшла у
приміщення розташованого поряд кафе,
залишивши на лавці свій мобільний
телефон. В цей час ОСОБА_3 діючи умисно,
повторно, із корисливих мотивів, з
метою вчинення таємного викрадення
чужого майна, побачивши те, що ОСОБА_2
залишила свій телефон, скориставшись
тим, що на вулиці нікого не має, ніхто
його не бачить, та не розуміє злочинний
характер його дій, таємно викрав з
лавки належне потерпілій майно, а саме
мобільний телефон «LG E-405», вартістю 844
гривні 80 копійок, в якому знаходились
дві сім-карти, які не представляють
майнової цінності, з грошовими коштами
на рахунку у сумі 57 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном
з місця вчинення злочину втік та
розпорядився майном на власний розсуд,
чим завдав ОСОБА_2 майнову шкоду у сумі
901 гривня 80 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 органами досудового
розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст.
185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна, вчинене повторно.

22 жовтня 2013 року між підозрюваним
ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_2 було
укладено угоду про примирення,
відповідно до вимог ст. 471 КПК України,
та відповідно до умов якої
обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав
свою провину у вказаному діянні, сприяв
розкриттю злочину, повернув ОСОБА_2
викрадене майно.

Крім того, сторони угоди про
примирення, узгодили покарання ОСОБА_3
у виді 1 року обмеження волі та те, що
згідно із ст. 71 КК України до покарання
по новому вироку буде частково
приєднано не відбуту частина покарання
за попереднім вироком Докучаєвського
міського суду Донецької області від 23
листопада 2012 року, та остаточне
покарання буде у виді обмеження волі
строком 1 рік 9 місяців.

В угоді про примирення між сторонами
зазначена дата її укладення та вона
підписана сторонами.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення, суд приходить до
наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України, у
кримінальному провадженні може бути
укладено угоду про примирення між
потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про
примирення між потерпілим чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_3
обґрунтовано підозрюється у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України, який відповідно до ст. 12 КК
України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє
права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
185 КК України, визнав та надав згоду на
призначення, узгодженого сторонами
угоди про примирення, покарання.

Потерпіла ОСОБА_2 також розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Прокурор вважає за можливе затвердити
угоду про примирення, оскільки вона
відповідає вимогам Закону.

Міра покарання, яка узгоджена
сторонами угоди про примирення,
відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди про
примирення сторонами є добровільним,
тобто, не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дій будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді.

Також, судом встановлено, що умови
даної угоди відповідають вимогам КПК
України та КК України.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про примирення між потерпілим та
обвинуваченим і призначення
обвинуваченому, узгодженої сторонами
міри покарання.

Таким чином, ураховуючи відсутність
установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України,
підстав для відмови у затвердженні
угод про примирення, відповідність
останньої іншим вимогам КПК України та
КК України, суд приходить до висновку
про затвердження розглянутої угоди про
примирення.

Запобіжний захід не
застосовувався.Цивільний позов не
заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

затвердити угоду про примирення від 22
жовтня 2013 року, укладену між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України та призначити йому узгоджене
сторонами покарання у виді 1 (одного)
року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.71 КК України
призначити ОСОБА_3 остаточне покарання
за сукупністю вироків шляхом
приєднання не відбутого покарання,
призначеного вироком Докучаєвським
міським судом Донецької області від 23
листопада 2012 року, у виді 1( один) рік 9
(дев'ять) місяців обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України, до
апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку вручити негайно після
його проголошення обвинуваченому та
прокурору.

Суддя Будьоннівського

районного суду м. Донецька
С.В. Данилів