Справа № 521/8948/14-к
Номер провадження:1-кп/521/544/14

УХВАЛА

4 липня 2014 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №1-кп/521/544/14 щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Маразліївка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, колишнього старшого інженеру зв`язку ГУ МВС України в Одеській області, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України з якого вбачається, що старший інженер зв`язку ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , а також заступником командира взводу № 3 роти № 3 полку ПС ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_8 , придбав та збув ОСОБА_9 , який був задіяний у санкціонованій оперативній закупці боєприпасів та спецзасобів, боєприпаси за наступних обставин:

30.04.2014, приблизно о 14.00 годин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , передав останньому грошові кошти в сумі 10000 грн., в якості оплати за бойові припаси (патрони калібру 9 мм у кількості 200 штук) та спецзасоби (бронежилета у кількості 3 штук), які в подальшому було розподілено між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в обумовленому ними розмірі.

Цього ж дня, приблизно о 19 годин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, прибув за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де отримав від останнього поліпропіленовий мішок, білого кольору, в якому знаходився належний ОСОБА_6 бронежилет.

Після чого, близько 20 годин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 направились до Малиновської міської лікарні № 10, розташованої по вул. Маршала Малиновського, 61, до приміщення якої у вказаний час повинен був прибути ОСОБА_8 та передати ОСОБА_6 бойові припаси та спецзасоби, однак, ОСОБА_8 прибув на визначене місце лише о 00.10 годин 01.05.2014.

Отримавши від ОСОБА_8 в оговореній кількості бойові патрони (200 штук) та спецзасоби (2 бронежилета), які знаходились у поліпропіленовому мішку, білого кольору, ОСОБА_6 переніс їх на вул. Єфімова, де очікував ОСОБА_7 та передав останньому, після чого на автомобілі «ВАЗ 2106» червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , покинув місце події.

Боєприпаси та спецзасоби, отримані від ОСОБА_6 , до передачі їх ОСОБА_9 , ОСОБА_7 залишив на зберігання в торговому павільйоні на ринку «Малиновський» у м. Одесі.

Приблизно о 00.20 годин 01.05.2014 року, ОСОБА_7 , знаходячись на території промринку «Малиновський», поблизу контейнеру № 39, незаконно збув ОСОБА_9 патрони калібру 9 мм загальною кількістю 200 штук та 3 бронежилета.

Згідно висновку криміналістичної експертизи № 245-Б від 06.05.2014 року, 200 патронів, добровільно видані ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , є боєприпасами та до стрільби придатні. Надані патрони є патронами калібру 9x18 мм, які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї - пістолетів (ПМ, АПС, Форт та інших). Надані 200 патронів виготовлені промисловим способом, на виробництві ПрАТ ЛПЗ (Луганський патронний завод), Україна. На час дослідження змін, внесених в конструкцію патронів, не виявлено.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений, кожен окремо, пояснили, що 3.04.2014 року між обвинуваченими та прокурором було добровільно укладено угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0000231. Згідно вказаної угоди просять суд затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором та призначити обвинуваченому покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, яке передбачене ст.263 ч.1 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України сторони погоджуються на покладення на обвинуваченого наступних обов`язків:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органі кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органі кримінально-виконавчої інспекції.

Під час складання угоди про визнання винуватості сторони ознайомилися з положеннями ст. 472-474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Заслухавши думку учасників процесу щодо затвердження вказаної угоди, дослідивши зміст укладеної сторонами угоди, суд приходить до висновку, угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

З дослідження змісту поданої суду для затвердження угоди про визнання винуватості вбачається, що сторони погодили між собою на призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України сторони погоджуються на покладення на обвинуваченого наступних обов`язків:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органі кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органі кримінально-виконавчої інспекції.

На переконання суду покарання, яке визначили сторони угоди, не відповідає вимогам ст. 1, 65, 68 КК України, тобто визначене покарання не відповідає завданню кримінального закону щодо правового забезпечення охорони інтересів суспільства.

Суд вважає неможливим погодитись з визначеним за угодою покаранням, оскільки суспільно небезпечне діяння, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , характеризується підвищеною загрозою інтересам суспільства, що охороняються законом, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів. З урахуванням загострення суспільно-політичної обстановки у державі, яке відбувалося в період скоєння протиправних дій і яке супроводжувалося незаконним застосуванням вогнепальної зброї, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєні злочину в період проходження служби в правоохоронному органі, метою діяльності якого є запобігання незаконному обороту вогнепальної зброї і боєприпасів, суд вважає, що призначене за угодою сторін покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів зважаючи на його м`якість.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.7 ст. 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_10 від 3.07.2014 року за кримінальним провадженням № 0000231 - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового слідства

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом семі днів з моменту її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_11