АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11cc/790/613/14 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 643/7196/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: п.3 ч.1 ст.303 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , заявника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 29 травня 2014 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 17.03.2014 року про закриття кримінального провадження №0000359 за ч.4 ст.382 КК України від 23.01.2014 року (судова справа а.с.14).

При розгляді даної скарги суд першої інстанції встановив, що висновки слідчого щодо відсутності в діянні складу кримінального правопорушення відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, яке закрито з підстав, передбачених ст.284 КПК України, постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому слідчий суддя не встановив підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінальної справи (а.с.14).

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого від 17 березня 2014 року про закриття кримінального провадження (а.с.18-21).

Як зазначив апелянт, 28.10.2013 року він звернувся до УПФУ у Московському районі м. Харкова із письмовою заявою з повідомлення про прийняття 24.10.2013 року ЄСПЛ по справі «Нечепоренко та інші проти України», яким Україну було зобов`язано виконати постанову Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, якою УПФУ було зобов`язано підвищити розмір пенсії апелянта з 09.05.2011 року та відновити її виплату у розмірі до порушення Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод, тобто до 01.11.2011 року. У відповідь на свою заяву ОСОБА_7 отримав листа від 07.11.2013 року №524/К-3 про виконання УПФУ постанови суду від 11.05.2011 року у повному обсязі шляхом перерахунку пенсії та доплати в розмірі 77686,85 гривень. ОСОБА_7 зазначив, що до теперішнього часу йому не були сплачені належні йому кошти. Також на його думку розрахунок УПФУ був зроблений математично невірно та з неправильним урахуванням чинного законодавства, що призвело до незаконного з боку УПФУ встановлення кінцевого терміну виконання постанови суду від 11.05.2011 року. Крім цього, апелянт звертає увагу на той факт, що у своєму листі від 07.11.2011 року УПФУ зазначено розміри підвищення його пенсії та дати такого підвищення, що на його думку свідчить про наявність в УПФУ копії постанови суду від 11.05.2011 року, крім того на судовому засіданні 11.05.2011 року був присутній представник УПФУ.

Таким чином, на думку ОСОБА_7 начальник УПФУ ОСОБА_8 відмовилась виконувати постанову суду від 11.05.2011 року.

Виконання рішення ЄСПЛ від 24.10.2013 року покладено на державу Україна. В Московському ВДВС Харківського міського управління юстиції відкрито три виконавчих провадження за виконавчими листами Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2011 року, за якими відкриті виконавчі провадження від 03.07.2012 року, а саме ВП № 33246234, ВП № 33245238 та ВП № 33246111, за якими до теперішнього часу не вчинено жодної виконавчої дії.

Статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, слідчий не надав правової оцінки щодо бездіяльності начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та начальника Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме наявності в їх бездіяльності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши апелянта ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, який також вважав за можливе апеляційну скаргу задовольнити через неповноту проведеного слідства, перевіривши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження №0000359, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за правильне апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити з наступних підстав.

Так, 23 січня 2014 року до ЄРДР за №0000359 було внесено відомості щодо протиправних дій відносно ОСОБА_7 , а саме невиконання рішення ЄСПЛ начальником Управління ПФУ в Харківській області ОСОБА_8 (Кримінальна справа а.с.1).

Дійсно, п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, перевірка обставин за заявою ОСОБА_7 , всупереч вимогам КПК України, проведена старшим слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області поверхнево, не всебічно і неповно, а відтак його рішення про закриття кримінального провадження є передчасним (К.с. а.с.50).

В матеріалах кримінальної справи наявне доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих(розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України. Виконуючи дане доручення уповноважений представник СДСБЕЗ обмежився лише тим, що потерпілий та особа, в діях якої могли бути ознаки протиправності, власноручно виклали ті обставини які вони бажали вказати. Ніяких питань які могли б підтвердити чи спростувати заяву внесену в ЄРДР вказаним особам не задавалось. (К.с. а.с.12-20 ).

Так, матеріали кримінального провадження містять протокол допиту ОСОБА_8 у якості свідка (а.с.12-15,33-36) та потерпілого ОСОБА_7 (а.с.16-20) але крім їхніх власноручних пояснень, вказаних осіб фактично ніхто не допитував. Тут же до справи долучені інші документи але яке вони мають відношення до перевірки підстав проведення перерахунку пенсії ОСОБА_7 однозначно визначитись неможливо.

Кримінальне провадження взагалі не містить рішення ЄСПЛ від 24.10.2013 року на підставі якого ОСОБА_7 звернувся до УПФУ. Під час проведення досудового розслідування слідчим не встановлено і не спростовано звернення із відповідною заявою ОСОБА_7 до УПФУ, а також результат цього звернення.

Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять документального підтвердження саме причини чому не виконано рішення ЄСПЛ від 24.10.2013 року та не здійснено виплати належної апелянту пенсії.

Не встановлено слідством чи виконані і якщо ні, то з якої причини, виконавчі провадження № 33246234, № 33245238 та № 33246111, за якими до теперішнього часу, як зазначив апелянт - не вчинено жодної виконавчої дії.

В матеріалах справи міститься друге доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України яке також фактично не виконано. Виконуючи дане доручення уповноважений представник СДСБЕЗ обмежився лише тим, що особі, в діях якої могли бути ознаки протиправності, власноручно надано можливість викласти ті обставини які вона бажала вказати. Ніяких питань які могли б підтвердити чи спростувати заяву внесену в ЄРДР вказаній особі не задавалось. (К.с. а.с.33-36).

Крім того, з яких підстав до теперішнього часу не виконане Рішення ЄСПЛ на яке посилається ОСОБА_7 і чи є у когось із посадових осіб умисел на його умисне невиконання долучені від представника СДСБЕЗ матеріали відповіді не дають (а.с.37-49).

За таких підстав ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як прийнята без належної перевірки всіх обставин справи.

Колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 17 березня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000359 скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000359 направити прокурору Московського району м. Харкова для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 29 травня 2014 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 17.03.2014 року про закриття кримінальної справи №0000359 від 23 01 2014 року скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Постанову слідчого Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 17 03 2014 року про закриття кримінального провадження №0000359 скасувати.
Матеріали кримінальної справи №0000359 направити прокурору Московського району м. Харкова для організації досудового розслідування.

Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий :

Судді :