Справа №1490/5387/12 17.01.2013 17.01.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПРОВАДЖЕННЯ №11/784/10/13 Головуючий суду 1-ї інстанції Дробинський О.Е.
Категорія: ст. 296ч.2 КК України Суддя - доповідач Хомік І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2013 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Хоміка І.М.

суддів Губи О.О., Рудяка О.С.

за участю прокурора Титаренка Ю.О.

засудженого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2012 р., яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Первомайська,

Миколаївської обл., проживаючого АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за ст. 358 ч.4 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

З засудженого постановлено стягнути в якості судових витрат за проведення авто технічної експертизи1532 грн. 50 коп.

В С Т А Н О В И Л :

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 29 липня 2011 року на 151 кілометрі автошляху «Ульянівка - Миколаїв», він керуючи службовим транспортним засобом автомобілем Ваз -21093 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ТОВ «Дружба», допустив виїзд за межі проїжджої частини автошляху, внаслідок чого керований ним транспортний засіб отримав механічні пошкодження. На місце ДТП прибули працівники ДАЇ, які не оформили матеріали дорожньої транспортної пригоди.

15 серпня 2011 р. засуджений ОСОБА_2 з метою створення підстав для звернення до ПрАТ страхової компанії «Залізничні шляхи» та уникнення дисциплінарної відповідальності, оскільки являвся матеріально-відповідальною особою за даний автомобіль, створив умови та змоделював ситуацію дорожньої транспортної пригоди, яка начебто мала місце 15 серпня 2011р. в ранковий час на 150 км. + 300м. автошляху «Одеса-Вознесенськ- Н.Буг», в межах Вознесенського району Миколаївської області, в результаті якої керований ним автомобіль виїхав за межі проїжджої частини автошляху та отримав механічні пошкодження. Внаслідок даних дій з боку ОСОБА_2, дізнавачем ДПС ВДАЇ з ОАТ м. Вознесенська старшим лейтенантом міліції ОСОБА_11, був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та видано відповідну довідку про вчинення ОСОБА_2 ДТП, до якої були внесені недостовірні дані, про час та місце скоєння дорожньої транспортної пригоди.

В цей же день, завідомо значи, що довідка про дорожньо-транспортну пригоду від 15 серпня 2011р. містить в собі недостовірні дані про її здійснення, ОСОБА_2 надав її ТОВ «Дружба» для подальшого направлення до страхової компанії «Залізничні шляхи» про пошкодження транспортного засобу та про виплату страхового відшкодування, так як автомобіль мав страховий поліс відповідно до договору № К/630 від 19 травня 2011р.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати, вважаючи його незаконним, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого йому злочину. Він посилається на те, органами досудового слідства оригінал довідки не вилучався і його місце знаходження не встановлено, а значить не встановлено і самого факту використання ним завідомо підробленого офіційного документа. Крім цього, він також вказує на те, що стосовно нього складався протокол за порушення правил дорожнього руху, з пошкодженням автотранспорту і він є матеріально-відповідальною особою, тому після страхового випадку саме він повинен був відшкодовувати завдану підприємству шкоду що свідчить про відсутність у нього будь-якої цілі у створенні начебто штучного ДТП, яке в дійсності мало місце.

В запереченнях на апеляцію засудженого, прокурор Вознесенського району просить її залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, посилаючись на його законність та обгрунтованність. Вважає, що вина ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2 і його захисника в підтримання апеляції, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає їх не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин викладених у вироку суду, підтверджуються сукупністю доказів досліджених у судовому засіданні, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 пояснив, що 29 липня 2011 року, в вечірній час ОСОБА_2, керуючими своїм службовим автомобілем, в с. Раково, з'їхавши з дороги вдарився в паркан біля його будинку, від чого автомобіль отримав значні механічні пошкодження. На місце пригоди прибули працівники ДАЇ, а також батько водія, який пообіцяв йому відшкодувати шкоду за пошкоджений паркан. Машина була сильно розбита і сама рухатись не могла, для її транспортування викликався евакуатор.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що вони, як працівники ДАЇ виїжджали на місце пригоди в с. Ракове, де ОСОБА_2 заїхав в паркан домоволодіння гр. ОСОБА_6. Матеріали по ДТП вони не оформляли, оскільки батько водія домовився з потерпілим про відшкодування йому збитків. Машина мала значні механічні пошкодження і самостійно рухатись не могла, тому викликався евакуатор.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив, що 29 липня 2011р. йому телефонував батько ОСОБА_2, який просив його на евакуаторі забрати машину сина в с. Ракове , що він і зробив, доставивши автомобіль до будинку ОСОБА_2.

Наведені докази підтверджують факт дорожньої транспортної пригоди, здійсненої ОСОБА_2 саме 29 липня 2011 р.

Що стосується події ДТП, створеної ОСОБА_2 15 серпня 2011р., то постановою апеляційного суду Миколаївської області від 7 жовтня 2011 р. провадження по адміністративній справі, за якою ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю події правопорушення.

Вказане свідчить про те, що судом встановлено і доведено штучне створення ОСОБА_2 дорожньої транспортної пригоди, яка б начебто мала місце 15 серпня 2011 року на 150 км. + 300 м. траси «Одеса-Вознесенськ-Н.Буг».

З долученого до матеріалів справи вступившого в законну силу вироку Вознесенського Міськрайонного суду Миколаївської області від 1 листопада 2012 р., яким ОСОБА_11 засуджено за ст. 366 ч. 1 КК України також встановлено і доведено факт складання і внесення ним в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей. Зокрема, складання і видачу ОСОБА_2 довідки про вчинення ним ДТП начебто 15 серпня 2011р. з пошкодженням транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 підтвердив, що він дійсно складав і передавав ОСОБА_2 довідку автомобільної інспекції, про вчинення ним ДТП 15.08.2011р. з пошкодженням транспортного засобу.

Цей факт підтверджується самою довідкою, точніше її ксерокопією (т.1 а.с. 8).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що після обіду 15 серпня 2011 р. ОСОБА_2 їй , як економісту підприємства, надав довідку ДАЇ про вчинення ним ДТП 15 серпня 2011р. з пошкодженням транспортного засобу. Вона зняла з неї ксерокопію, а оригінал повернула ОСОБА_2. В подальшому ксерокопію вказаної довідки ДАЇ вона направила до страхової компанії «Залізничні шляхи» для здійснення виплати страхового відшкодування.

Вказаний доказ повністю підтверджує факт використання ОСОБА_2 завідомо підробленого документу.

Доводи ОСОБА_2, що органами слідства не знайдено і не вилучено оригінал довідки, тобто відсутній сам офіційний документ, судом правильно визнанні безпідставними, оскільки наявність ксерокопії довідки ДАІ свідчить про те, що вона ОСОБА_11 в дійсності складалась і цей офіційний документ видавався ОСОБА_2 Останній, знаючи що в довідці відображенні недостовірні дані надав її до бухгалтерії підприємства, де і була виготовлена її ксерокопія, яка в подальшому направлена до страхової компанії для страхового відшкодування.

Відповідно до договору страхування (т.1 а.с. 19-22) розділу 7, п. 7.1.3. підпункт «г» саме така довідка ДАЇ потрібна страховій компанії для здійснення страхових виплат. Вказаний документ породжує наслідки правового характеру і вірно судом визнаний офіційним документом.

Таким чином, дослідивши всю сукупність доказів, суд вірно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358.

Покарання ОСОБА_2 суд призначив відповідно до санкції статті, що передбачає кримінальну відповідальність, з урахуванням даних щодо його особи, тобто у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 зашити без задоволення, а вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2012р. стосовно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Головуючий

Судді