ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №1-72/2007

2 лютого 2007 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі:

головуючої- судді Большакової О.О.

при секретарі Глінській О.А.,

з участю прокурора Брунцвика В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Мукачеві кримінальну справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, з середньою освітою,
працюючого технічним директором ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні одну
малолітню дитину, 2002 року народження , судимого вироком Берегівського районного суду від 2 грудня 2005 року за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення
волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком 18 (вісімнадцять) місяців, депутата Станівської сільської
ради народних депутатів за ч.2 ст. 140
КК України (1960 року),

встановив: ОСОБА_1 3 квітня 1999 року приблизно о 13 годині ЗО хвилин поряд з будинком АДРЕСА_2 умисно таємно з корисливих мотивів викрав з автомобіля марки „ ВАЗ 2108", державний номер НОМЕР_1, належні потерпілій ОСОБА_2 речі, а
саме: шкіряне пальто, вартістю 900 гривень,
шкіряну куртку вартістю 200 гривень, жіноче плаття вартістю 120 гривень, жіночу
блузку вартістю 60 гривень, замшеву жіночу куртку вартістю 200 гривень,
спідницю вартістю 80 гривень, шкіряну куртку вартістю 450 гривень, чоловічу сорочку вартістю 60 гривень, дві пари жіночих черевиків вартістю по 120 гривень , три пари туфель вартістю по 60 гривень, жіночі босоніжки вартістю 60 гривень, жіночу сумку вартістю 30 гривень, а також продукти харчування , а саме: десять палок ковбаси загальною вартістю 100 гривень, вісім кг ковбаси вартістю 128 гривень, десять кг окороку на загальну суму 50 гривень, одну пляшку трав'яної настойки „Фернет"
вартістю 40 гривень, п'ятнадцять плиток шоколаду , загальною вартістю 15 гривень, й чотири сумки, вартістю по 5 гривень кожна, а всього
матеріальних цінностей на загальну суму 2963 гривень , спричинивши потерпілій вищевказану матеріальну
шкоду.

Злочин вчинено при таких обставинах.

3 квітня
1999 року близько 12 години ОСОБА_1 прибув до міста Ужгорода, де поряд з
будинком

АДРЕСА_2, побачив автомобіль марки „ ВАЗ 2108" , державний номер НОМЕР_1, в

салоні та багажному відділенні якого знаходились
господарські сумки з речами . Тоді він , шляхом підбору

ключів, відчинив праві дверцята та багажне
відділення вказаного автомобіля й викрав наявні у ньому

продукти харчування та речі, що знаходились в
чотирьох господарських сумках . Викрадене ОСОБА_1

відніс та сховав за розташованою на цій же вулиці автозаправною станцією.

Під час судового розгляду прокурором було змінено обвинувачення ОСОБА_1 з
ч. 2
ст. 185 КК України (у редакції 2001 року) на ч. 2 ст.140 КК України (в редакції'1960 року).

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав
повністю та щиро розкаявся.

За погодженням з учасниками судового розгляду, які правильно розуміли зміст
фактичних обставин, не оспорювали фактичних
обставин справи, на підставі ст. 299, 301-1 КПК України суд обмежив дослідження
доказів допитом підсудного .

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив , що на початку квітня 1999 року близько 12 години він приїхав до міста
Ужгорода до своїх родичів, де поряд з будинком АДРЕСА_2 побачив автомобіль марки „ ВАЗ 2108" , світлого кольору , з іноземними номерами, в якому знаходилось багато великих господарських сумок . Тоді він, переконавшись, що поряд нікого немає та його ніхто не бачить , відчинив праві дверцята та багажне відділення автомобіля й викрав чотири господарські сумки, одну з яких він одразу ж відкрив та
побачив , що там є речі та продукти харчування
. Все викрадене він відніс та сховав за автозаправною
станцією „МОЛ", що знаходилась поряд на цій же вулиці , але повернувшись туди через деякий
час ,
коли стемніло , виявив, що залишені ним сумки з речами та
продуктами харчування там вже були відсутні, хто їх викрав йому невідомо.
Підсудний ОСОБА_1 також пояснив, що його зізнання у
вчиненні даного злочину не пов"язано із застосуванням працівниками міліції щодо нього незаконних методів, щоб
отримати зізнання у вчиненні саме цього злочину.
Просить врахувати його зізнання та сприяння розкриттю злочину як пом'якшуючу
покарання обставину.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені в судовому засіданні докази, суд
вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки чужого майна, що
завдала значної шкоди потерпілому

2
доведена повністю і його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року).

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину,
дані про його особу та обставини справи, що пом»якшують та обтяжують
покарання.

ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, працює, по місцю проживання
характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2002 року народження .

Пом»якшуючими покарання підсудному обставинами суд визнає його повне
визнання ним вини у вчиненні злочину та щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_1, немає.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та 3 місяці , що є необхідним і достатнім для його виправлення й
попередження нових злочинів.

Враховуючи , що даний злочин ОСОБА_1 було вчинено
до постановления
Берегівським районним судом вироку від 2 грудня 2005 року , відповідно до ч. 4 ст..70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів та , враховуючи обставини справи й особу винного, вважає доцільним обрати шлях повного
поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення злочину, а також дані про особу
винного, який позитивно характеризується , вчинив злочин, будучи несудимим , суд вважає необхідним на підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі
з випробуванням, призначивши йому іспитовий
строк , що є необхідним і достатнім для його
виправлення й попередження нових злочинів.

При встановленні тривалості іспитового строку суд бере до уваги тяжкість
вчинених злочинів, особу винного, який
характеризується виключно позитивно, а також вид і міру призначеного покарання , й ту обставину, що після постановления Берегівським районним судом вироку від 2 грудня 2005 року до постановления даного вироку пройшов значний проміжок часу . Таким чином, суд вважає що ОСОБА_1 слід призначити іспитовий строк тривалістю один рік, який буде достатній
для його виправлення.

Цивільний позов у даній справі не
заявлено.

Судові витрати у розмірі вартості проведених у справі судової
дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню із засудженого .

Речових доказів у даній справі
немає.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 323, 324, КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року), та призначити йому покарання у виді позбавлення
волі строком на 1 (один) рік та 3
(три) місяці.

За сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України (2001 року ) визначити ОСОБА_1 остаточне покарання шляхом повного поглинання менш
суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік та 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк
тривалістю 1(один) рік .

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1
обов»язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи.

Судові витрати у розмірі 42 (сорок дві) гривні 23 (двадцять три) копійки вартості проведеної експертизи
стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередній - підписку
про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція у апеляційний суд Закарпатської області
протягом 15 діб з моменту його
проголошення.