Справа № 1329/1-172/11 Головуючий у 1 інстанції: М.М. Воробель
Провадження № 11/783/28/14 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю прокурора захисників обвинуваченогоОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ОСОБА_7
та законного представника обвинуваченогоОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляцію прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року, -

встановила:
постановою Яворівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року стосовно обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, без судимості

та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Яворів Львівської області, мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, без судимості,

матеріали кримінальної справи направлено прокурору Яворівського району Львівської області для проведення додаткового розслідування.

З обвинувальною висновку вбачається, що 25 серпня 2010 року, близько 00:30 год. неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в групі з неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_3 , умисно, грубо порушили громадський порядок і спокій громадян у вечірній час, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, скоїли хуліганство, яке виразилось у тому, що вони, протиставляючи себе суспільству, проявляючи свою грубу силу, нехтуючи елементарними правилами поведінки, моральності та добропристойності, безпричинно, із хуліганських спонукань, почали кидати каміння в громадянина ОСОБА_13 , який йшов по дорозі, і наздогнавши його, неповнолітній ОСОБА_11 умисно наніс йому удар кулаком по голові, від якого той впав на узбіччя, після чого спільно із неповнолітнім ОСОБА_12 , незважаючи на зауваження сторонніх осіб, умисно стали наносити удари кулаками і ногами по голові, животі та інших частинах тіла ОСОБА_13 , від чого потерпілий отримав фізичну біль і втратив свідомість. Крім того, в результаті зазначених вище хуліганських дій, неповнолітній ОСОБА_11 в групі з неповнолітнім ОСОБА_12 , заподіяв потерпілому ОСОБА_14 синець на облямівці та крововилив з садном в слизовій оболонці нижньої губи справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 59/2011 від 18.02.2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Направляючи дану кримінальну справу на додаткове розслідування суд першої інстанції покликався на те, що під час досудового розслідування справи допущено неповноту та неправильність досудового слідства, докази у справі зібрано з порушенням вимог КПК України, що не можна усунути в судовому засіданні.

На думку суду першої інстанції, при проведенні додаткового розслідування необхідно провести слідчі дії (ставки віч-на-віч) з обвинуваченими, які на час вчинення злочину були неповнолітніми, відтворення

Задовольняючи клопотання захисника підсудного ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_5 про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування, підтримане підсудними ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки працівникам Яворівського РВ не в повній мірі виконано судове доручення про відтворення обстановки та обставин подій з участю свідків, підсудних та потерпілого, оскільки в показаннях свідків та потерпілого є суттєві розбіжності і такі розбіжності не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Не погоджуючись з постановою Яворівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року про скерування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_15 та ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 296 КК України на додаткове розслідування, прокурор прокуратури Яворівського району Львівської області ОСОБА_18 подав на неї апеляцію, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Апелянт зазначає, що судом в порядку ст. 3151 КПК України доручалось працівникам СВ Яворівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області з метою перевірки показів допитаних в судовому засіданні підсудних ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , провести відтворення обставин та обстановки вчинення злочину за участю захисників підсудних та самих підсудних.

Крім того, доручено провести інші оперативно-пошукові заходи по встановленню фактичних даних вчинення даного злочину підсудними, які можуть виникнути в процесі проведення даного відтворення. При цьому суд послався у мотивувальній частині постанови лише на те, що мають місце суттєві розбіжності між показами свідків та показами потерпілого, не зазначивши у чому саме вони полягають.

На виконання даного доручення працівниками СВ Яворівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області надіслано рапорти та пояснення свідків про те, що останні у зв`язку з тим, що подія відбулася 25.08.2010 року точно не пригадують всіх обставин справи та свої покази, дані на досудовому слідстві, підтримують повністю.

Дане доручення, на думку суду, виконано не в повній мірі, у зв`язку з чим 09.09.2013 року Яворівським районним судом повторно винесено аналогічну постанову для проведення окремих слідчих дій.

У встановлений судом термін дана постанова виконана не була, в результаті чого суд, не встановивши обставин та причин її невиконання, 24.10.2013 року виніс постанову про направлення кримінальної справи прокурору Яворівського району Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Органом досудового слідства та судом встановлені особи, що робили зауваження підсудним ОСОБА_22 та ОСОБА_23 для припинення останніми протиправних дій. З ними проведено відтворення обстановки та обставин події, вони допитані як свідки у справі, у т.ч. в ході судового розгляду.

Судом, на думку апелянта, не досліджено (не взято до уваги) протокол відтворення обставин та обстановки події свідка ОСОБА_24 від 22.04.2013 року, в якому остання повідомила, що ОСОБА_11 сів на потерпілого ОСОБА_13 та почав наносити йому удари по голові. Приблизно наніс 5 ударів (т. 1, а.с. 95).

Згідно фототаблиці до протоколів відтворення обстановки та обставин події свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 показали ким і яким чином було нанесено удари потерпілому ОСОБА_14 (т. 1, а.с. 97, 102).

Згідно висновку експерта № 59/2011 від 18.02.2011 року у ОСОБА_13 виявлено синець на облямівці та крововилив з садном в слизовій оболонці нижньої губи, які утворилися від контакту з тупим предметом проти ночі 25.08.2010 року (т. 1, а.с. 92). Допитаний як свідок експерт ОСОБА_26 показав, що беручи до уваги матеріали кримінальної справи №175-0006, характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_13 ушкоджень, такі ушкодження на обличчі у потерпілого ОСОБА_13 могли утворитися від удару кулаком в ділянку нижньої губи справа за таких обставин на які вказують потерпілий ОСОБА_27 , свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

У постанові від 24.10.2013 року судом також не наведено жодних розбіжностей показах свідків, які були допитані в ході судового розгляду справи і підсудних, та обставин, з яких такі на могли бути усунуті в ході судового розгляду.

Незважаючи на невизнання підсудними своєї вини у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України їх вина, на думку прокурора, доведена у повному об`ємі та, окрім наведеного вище, підтверджується зібраними по справі доказами. Апелянт вважає, що зібрані по справі докази логічні і послідовні. Враховуючи наведені аргументи, дана постанова є безпідставною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

У запереченні на апеляцію прокурора захисник підсудного ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_5 , зазначає, що постанова Яворівського районного суду Львівської області від 24.10.2013 року є законною і обґрунтованою та просить апеляційну скаргу прокурора про її скасування залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Подав заперечення і законний представник обвинуваченого ОСОБА_17 його батько ОСОБА_28 , який вважає оскаржувану постанову суду законною і просить апеляційний суд залишити її без змін.

Заслухавши прокурора про скасування оскаржуваної постанови суду, обвинуваченого ОСОБА_17 та його захисника ОСОБА_29 про залишення оскаржуваної постанови суду без змін, захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_30 про залишення оскаржуваної постанови суду без змін, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота, або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався і прийшов до помилкового рішення про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування.

З матеріалів кримінальної справи та оскаржуваної постанови суду вбачається, що суд першої інстанції направив дану кримінальну справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового розслідування та порушення прав неповнолітніх підозрюваних під час його проведення.

На думку колегії суддів, недоліки досудового розслідування, викладені в оскаржуваній постанові можна усунути в судовому засіданні шляхом допиту підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , потерпілого ОСОБА_13 та очевидців події ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , перевірки та аналізу їх показань, даних під час досудового розслідування справи.

Крім того, на думку колегії суддів, у випадку виявлення грубих порушень вимог КПК України при проведенні розслідування, зокрема під час допиту неповнолітніх ОСОБА_17 та ОСОБА_15 суд вправі оцінити такі докази на предмет їх допустимості та не брати до уваги.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування покликався на те, що під час допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_11 не визнав своєї вини у пред`явленому обвинуваченні і дав показання, що ударів потерпілому ОСОБА_14 він не наносив.

Однак, як убачається з протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_17 , під час допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_11 жодних пояснень не давав, оскільки відповідно до вимог ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів (т. 1, а.с. 173-174).

Суд першої інстанції також покликався на те, що в матеріалах справи відсутні відомості на зауваження яких саме сторонніх осіб підсудні ОСОБА_33 та ОСОБА_11 не реагували. Однак, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на доказах, досліджених судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що очевидці події ОСОБА_24 та ОСОБА_25 робили зауваження підсудним ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . З ними проведено відтворення обстановки та обставин події, вони допитані як свідки в ході судового розгляду.

Органом досудового слідства та судом встановлені особи, що робили зауваження підсудним ОСОБА_22 та ОСОБА_23 для припинення останніми протиправних дій. З ними проведено відтворення обстановки та обставин події, вони допитані як свідки у справі, у т.ч. в ході судового розгляду.

Крім того на думку колегії суддів, обгрунтованими є доводи прокурора в апеляції про те, що судом не досліджено (не взято до уваги) протокол відтворення обставин та обстановки події з участю свідка ОСОБА_24 від 22.04.2013 року, в якому остання повідомила, що ОСОБА_11 сів на потерпілого ОСОБА_13 та почав наносити йому удари по голові. Приблизно наніс 5 ударів (т. 1, а.с. 95), фототаблиці до протоколів відтворення обстановки та обставин події свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 показали ким і яким чином було нанесено удари потерпілому ОСОБА_14 (т. 1, а.с. 97, 102), висновок експерта № 59/2011 від 18.02.2011 року та показання експерта ОСОБА_34 в суді про те, що ушкодження на обличчі у потерпілого ОСОБА_13 могли утворитися від удару кулаком в ділянку нижньої губи справа за таких обставин на які вказують потерпілий ОСОБА_27 , свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 367 КПК України (1960 року) підставами для скасування судових рішень, при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи.

Таким чином, на думку колегії суддів, оскаржувану постанову необхідно скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, а справу скерувати на новий судовий розгляд.

Запобіжні заходи підсудним ОСОБА_10 та ОСОБА_7 необхідно залишити попередньо обрані підписки про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 362, 366-368, 374, 377 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

ухвалила:
апеляцію прокурора задовольнити, а постанову Яворівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року про направлення на додаткове розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суду.

Запобіжні заходи підсудним ОСОБА_10 та ОСОБА_7 залишити попередньо обрані підписки про невиїзд.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_35 .

Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_36