ВИРОК №1-39 копія

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ 2007р.

23 січня 2007
року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді: Галича А.І.

При секретарі: Тищенко О.М.

За участю прокурора: Трохименка
P.M.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в мЛрилуки
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
с.Озерни, Варвинського району,
Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1,
українця, гр.України, з середньою
освітою, не працюючого, розлученого,
інваліда III групи ,
раніше не судимого, за ч.2 ст.345 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний по справі ОСОБА_1 26.11.2006 року близько 22 години в
м.Прилуки, гр.ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем „ГАЗ-21" д.н. НОМЕР_1 по вул.Білецького-Носенка, був зупинений
нарядом ДПС Прилуцького МРВ УМВС .
На законні вимоги інспектора взводу патрульної служби старшого сержанта
міліції ОСОБА_2, про пред'явлення документів,
ОСОБА_1 вчинив непокору і наніс йому удар рукою в обличчя.

Як у ході досудового слідства так і
під час судового слідства підсудний визнав себе винними за пред'явленим йому
обвинуваченням в повному обсязі. При цьому суду пояснив, що дійсно 26
листопада 2006 року
він, зустрівшись з сином, випив
спиртного. Після зустрічі на власному автомобілі марки „ГАЗ-21" д.н. НОМЕР_1 поїхав відвезти
колишню дружину додому. По дорозі у нього виникли проблеми з акумулятором, тому
він зупинив машину та намагався її
полагодити. У зв'язку з неполадкою,
він роздратувався та нервував. В цей час до нього підійшли працівники
міліції. Під дією алкоголю та у зв'язку з неполадкою,
він почав голосно говорити з працівниками міліції та жестикулювати. В ході
цього вдарив працівника міліції ОСОБА_2
по обличчю.

Свою вину визнає, розкається у скоєному,
просить вибачення у потерпілого ОСОБА_2

Окрім визнання вини самого
підсудного, його
вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2, який показав, що 26
листопада 2006 року він
ніс службу у складі автопатруля. Патрулюючи містом, проїжджаючи по вул.Білецького-Носенка, побачили нерухомий автомобіль, біля якого
голосно розмовляли люди. По характеру розмови, у нього виникла підозра і
розвернувши свій автомобіль,
побачили що автомобіль почав рух. Продавши сигнал жезлом про зупинку, зупинили
автомобіль і представившись ,
попросили надати для огляду документи на транспортний засіб , а також
запропонували пройти контроль тверезості,
так як виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння.
Водій став голосно кричати ,
розмахувати руками і відмовився
виконати його законні вимоги, при цьому, махаючи руками, вдарив його в обличчя.
Після цього до них підійшли його колеги,
запропонували водію проїхати до Прилуцького МРВ УМВС, а після
встановлення особи Волоха було доставлено до Прилуцької міської лікарні для
перевірки на стан сп'яніння.

Підсудний попросив у нього вибачення. Від цивільного
позову відмовляється.

Крім того,
вина підсудного підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме: Протоколом
медичного обстеження для встановлення факту вживання алкоголю та стану
сп'яніння НОМЕР_1 від 26 .11. 2006 року (а.с. 15), яким
підтверджується, що
гр.ОСОБА_1 26.11.2006 року
перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії
підсудного ОСОБА_1 за ч.2 ст.345 КК України, як
умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв'язку з
виконанням цим працівником службових обов'язків. Все це знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, за що
підсудний і повинен нести кримінальну відповідальність .

Переходячи до
вибору міри покарання підсудному, суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
розкається у скоєному, попросив
вибачення у потерпілого, характеризується позитивно, є інвалідом III групи ,
а тому вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді обмеження волі. Цивільний позов по
справі задовольнити. Керуючись ст.ст.299, 323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75,76 ч.1 п.1 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування покарання за даним вироком з іспитовим строком на 1
(один) рік, зобов'язавши його публічно попросити вибачення у потерпілого
ОСОБА_2

Запобіжну міру, до вступу вироку в законну силу залишити
попередньою - підписку
про невиїзд.

На вирок суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд на протязі 15
діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

З оригіналом вірно

Вирок не набрав законної си.

ГОЛОВА СУДУ:

А.ГАЛИЧ