АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/1641/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/990/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.297 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

законного представника

неповнолітнього - ОСОБА_8

засудженого - ОСОБА_9

представника кримінально-

виконавчої інспекції УДПСУ - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого, адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженцю м.Ізюм Харківської області, громадянину України, не одруженому, учню 11-Б класу ІЗОШ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,відмовлено у задоволенні подання начальника Ізюмського міжрайонного відділу КВІ УДПСУ в Харківській області про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Суд відмовив в задоволенні подання, посилаючись на вимоги ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» про незастосовання амністії до осіб, звільнених судом від відбування покарання з випробуванням, які до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий, або особливо тяжкий злочин. При цьому зазначив, що 17 лютого 2014 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 був засуджений за ч.2 ст.297 КК України до трьох років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,104 КК України, іспитовим строком на 1 рік. 3 травня 2015 року до ЄРДС внесені відомості про вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Захисник засудженного, адвокат ОСОБА_7 , на вказане судове рішення в межах встановленого процесуального строку після ознайомлення з матеріалами провадження подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу та застосувати до ОСОБА_9 . Закон України «Про амністію у 2014 році», звільнивши його від покарання на підставі п. а ст.1 Закону та ст.86 КК України. В обгрунтування доводів посилається на те, що ОСОБА_9 лише підозрюється у вчиненні нового злочину, його вина не доведена вступившим в законну силу вироком. Тому вважає, що висновок суду про вчинення ним в період іспитового строку нового тяжкого злочину не відповідає дійсності. Крім того, вказує на вчинення підзахисним злочину невеликої тяжкості, який на момент вчинення був неповнолітнім, при розгляді подання представник неповнолітнього засудженого та захисник до суду не викликались.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримували доводи апеляційної скарги, прокурора, який вказав на допущені судом істотні порушення вимог КПК, представника кримінально-виконавчої інспекції УДПСУ, яка вказувала на можливість застосування до засудженого амністії, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як видно із матеріалів провадження, встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_9 17 лютого 2014 року був засуджений за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.297 КК України до трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75,104 КК України, іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст.12 КК України, вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, вчинений у неповнолітньому віці. На дату винесення оспорюваної ухвали суду від 29 травня 2014 року ОСОБА_9 теж був неповнолітнім.

Згідно ст.52 КПК України, обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні забезпечується щодо осіб, які не досягли 18-річного віку.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд не забезпечив засудженому ОСОБА_9 його право на розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, з участю захисника та законного представника, які в судове засідання не викликались. На підставі ст.20 КПК України, суд порушив право на захист засудженого, неповно з`ясував усі обставини, що стосуються питання про можливість застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вказані порушення являються істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України /ст.ст. 20, 370, ч1. ст.412 КПК України/, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, тому таке рішення суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги захисника засудженого в частині підстав скасування ухвали суду підлягають задоволенню.

Оскільки ухвала скасовується в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання, які стосуються доводів апеляційної скарги про наявність чи відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_9 амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника засудженого, адвоката ОСОБА_7 , задоволити частково.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2014 року про відмову в застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році» стосовно засудженого ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_11