Номер провадження: 11-кп/785/107/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2006 та 2015 років народження, працюючого контролером в TOB СЕІС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.01.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 263, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на користь держави.

Визначено, що згідно ст. 72 КК України, покарання призначене за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2013 року за ч.1 ст. 263 КК України складанню не підлягає та повинно виконуватись самостійно, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

06.11.2013 року, біля 21 год., ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину Бершка, який розташований в торгівельно-розважальному центрі Рив`єра, що в межах Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зі стелажів, таємно викрав чоловічі мокасини, вартістю 639 грн. 20 коп., чим спричинив TOB Бершка Україна матеріальну шкоду на вказану суму, але довести свій злочинний намір до кінця і розпорядитися викраденим майном не зміг по незалежним від його волі причинам, так як був зупинений співробітниками охорони гіпермаркету.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Одеської області ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінальному правопорушенні і правильності кваліфікації його дій, просить вирок районного суду скасувати у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року та 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 року та 8 місяців позбавлення волі, посилаючись на те, що суд неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню в частині окремого виконання вироків Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2013 року та вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2014 року, оскільки суд незаконно та безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу у сумі 1000 гривень та прийняв рішення щодо самостійного виконання зазначених вироків. Крім того, прокурор вказує про те, що ОСОБА_7 вже надавалась можливість на перевиховання та виправлення без ізоляції від суспільства, однак останній у період іспитового строку скоїв нове кримінальне правопорушення та не виконав покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим покарання у вигляді штрафу призначено безпідставно.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.11.2014 року частково задоволено касаційну скаргу прокурора та скасовано ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2014 року щодо ОСОБА_7 . В своїй ухвалі ВССУ вказав, що судом порушені вимоги закону, оскільки суд першої інстанції в даному випадку повинен був визначити остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. Крім того, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, не врахував дані про особу засудженого, який вчинив злочин в період іспитового строку, а також наявність обтяжуючої вину обставини рецидив злочину.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив апеляційний суд про її задоволення, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування вироку суду першої інстанції з постановленням нового вироку з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбачення ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України. Вина останнього підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції доказами та ніким не заперечується.

При призначенні покарання ОСОБА_7 місцевим судом не дотримані вимоги ч.3 ст. 78 КК України, яка регламентує призначення покарання у випадку скоєння особою злочину в період іспитового строку за попереднім вироком, суд призначає йому покарання за правилами передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, або до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання при цьому повинно бути більшим за невідбуту частину попереднього покарання.

Крім того, при призначенні покарання за скоєння останнього злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК Украйни, місцевим судом не враховані всі обставини справи і в результаті призначене надто м`яке покарання у вигляді штрафу.

Так, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що складає рецидив злочинів та є обтяжуючою покарання обставиною. Крім того, ОСОБА_7 скоїв злочин у період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на путь виправлення. Слід також врахувати інші дані про особу винного, його ставлення до скоєного злочину.

Визнання обвинуваченим своєї провини, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні є обставиною, що пом`якшує його покарання.

З урахуванням викладеного, покарання винному за останній злочин слід призначити в рамках санкції зазначеної статті у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які не позбавлені батьківських прав, і на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_7 засуджено за умисний злочин, який не є тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, і він має двох малолітніх дітей 2006 та 2015 років народження, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, Законом України Про амністію у 2014 році колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 частково задовольнити.
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2014 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2013 року, а саме 1 рік 1 місяць позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

Речові докази по справі єдину пару чоловічих мокасин (туфель), які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області повернути власнику ТОВ Бершка Україна.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку в тримісячний строк з дня його проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4