Справа № 592/4636/15-к
Провадження № 1-кс/592/1436/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В :
18.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду міста Суми зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, в якій він зазначив про те, що 10.10.2014 року за його заявою були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про невиконання посадовими особами ГУ ПФУ в Сумській області судових рішень, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та було розпочато досудове розслідування. 31.03.2015 року слідчий СВ СМВ УМВСУ в Сумській області ОСОБА_4 своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0005600 за відсутністю в діях посадових осіб ГУ ПФУ в Сумській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. 07.05.2015 року скаржник отримав дану постанову про закриття кримінального провадження. З таким рішенням слідчого ОСОБА_3 не погодився, вважає, що воно суперечить фактичним обставинам та наявним доказам, які на його думку безумовно свідчать про вчинення злочину службовими особами ГУПФУ і ці обставини встановлені судовими рішеннями, які набрали чинності. Вважає прийняття рішення про закриття провадження прийнято слідчим лише на підставі показів зацікавлених осіб працівників ГУПФУ, без їх аналізу та перевірки іншими доказами та без урахування наявних у справі доказів, більш того, покази їх суперечать рішенням вищих судових інстанцій України. Таким чином на підставі викладено, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, він просив: 1 .Скаргу задовольнити. 2. Постанову слідчого ОСОБА_4 від 31.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0005600 від 10.06.2014року скасувати.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, у якій вимоги скарги підтримав, просив розглянути скаргу без його участі.
Слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином.
Розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття провадження, вислухавши його пояснення, пояснення слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_4 , перевіривши додані до скарги документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.
З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне.
Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої та підписаної 04.11.1950 року, ратифікованої 17.07.1997 року (із заявами та застереженнями), яка набула чинності 11.09.1997 року (із змінами і доповненнями) , кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Із змісту абз. 1 ч. 6 ст. 284 КПК України вбачається, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
Отже, що стосується вимоги про скасування постанови від 31.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0005600 року слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_4 , то суд дійшов наступного висновку.
На думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_4 , у порушення ст. 2 КПК України, не забезпечила швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім того, на думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_4 , у порушення ст. 9 КПК України, не всебічно та неповно дослідила обставини кримінального провадження, не виявила як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не надала їм належну правову оцінку та не забезпечила прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, на думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_4 не скористалася у повному обсязі наданими їй повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: - проведення одночасних допитів, у відповідності до ст. 224 КПК України; - залучення експерта для проведення експертизи, у відповідності до ст. ст. 243 245 КПК України, тощо.
Таким чином, скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 303 310, 376, 392, 424, 532 КПК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 21.11.2012 року № 10-1717/0/4-12, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову про закриття кримінального провадження слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_4 від 31.03.2015 року скасувати.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1