АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/784/15 Справа № 184/3912/14-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000084, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Орджо-нікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 21.05.2012 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В с т а н о в и л а:

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 та п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту ОСОБА_6 частину покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.05.2012 року у виді 2 місяців обмеження волі, та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 04 жовтня 2014 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, реалізуючи злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, протиправно, з застосуванням фізичної сили віджав метало-пластикове вікно, проник до кв. АДРЕСА_2 , де, впевнившись, що його дії ніхто не бачить, таємно, повторно, з корисливих спонукань, викрав телевізор «Самсунг BWS 1201», вартістю 2 000 грн. та саббуфер з ДВД-системи домашнього кінотеатру фірми «Панасонік», вартістю 500 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2 500 гривень.
Крім того, 07 жовтня 2014 року, приблизно о 00:00 годині, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, протиправно, з застосуванням фізичної сили, віджав метало-пластикове вікно, після чого проник до приміщення ТОВ НВО «Модекс-привід», що розташоване на першому поверсі буд. АДРЕСА_3 , де впевнившись, що його дії ніхто не бачить, таємно, повторно, з корисливих спонукань, викрав п`ять комп`ютерних моніторів фірми: «LG», діагоналлю 20 дюймів, вартістю 2 203 грн. 22 коп.; «LG», діагоналлю 19 дюймів, вартістю 1 846 грн. 70 коп.; «Самсунг», діагоналлю 17 дюймів, вартістю 284 грн. 85 коп.; діагоналлю 19 дюймів, вартістю 343 грн. 56 коп.; «Філіпс», діагоналлю 19 дюймів, вартістю 1 323 грн. 67 коп., а всього на загальну суму 6 000 гривень, чим заподіяв ТОВ НВО «Модекс-привід» матеріальний збиток.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений просить вирок суду змінити, зарахувавши йому до строку відбування покарання строк відбутого з 15 грудня 2011 року по 14 лютого 2014 року покарання - 2 роки 1 місяць 29 днів позбавлення волі та відбуте з 14 лютого 2014 року по 28 жовтня 2014 року покарання у виді обмеження волі, а отже, остаточно зарахувати в рахунок відбутого покарання 2 роки 5 місяців 29 днів позбавлення волі, а також просить строк відбування покарання відраховувати йому з 29 жовтня 2014 року. В обґрунтування посилається на те, що судом не взято до уваги його щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність у потерпілих щодо нього жодних моральних та матеріальних претензій.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі. Прокурор вважав апеляційну скаргу обвинуваченого необгрунтованою та просив залишити її без задоволення, а вирок суду, як законний та обгрунтований, без змін.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень та правова кваліфікація його дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються і визнавались обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому не можуть бути оскарженні в апеляційному порядку, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, колегія суддів, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні покарання судом першої інстанції належним чином враховано тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який має не зняту і не погашену судимість за аналогічні злочини, не працює, а також обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд правильно відніс визнання обвинуваченим вини у зазначеному діянні. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 , маючи не зняту і не погашену судимість, вчинив аналогічні корисливі злочини проти власності, чим наявно показав, що належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, що, на думку колегії суддів, свідчить про чітко сформовану антисуспільну поведінку обвинуваченого, а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання виключно у виді позбавлення волі.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими та нікчемними, оскільки суд першої інстанції призначив обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене законом за вчинений ним злочин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за правилами ст.71 КК України, суд правильно застосував принцип часткового приєднання не відбутої ним частини покарання за попереднім вироком.

Розглянувши та проаналізувавши доводи обвинуваченого про зарахування йому до строку відбуття покарання час знаходження його під вартою з 15 грудня 2011 року по 28 жовтня 2014 року, та необхідність відліку строку відбування покарання з 29 жовтня 2014 року, колегія суддів прийшла до висновку про їх необгрунтованість з огляду на таке.

За попереднім вироком Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області від 21.05.2012 року ОСОБА_6 засуджений, з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі. Срок відбування покарання, за вказаним вироком, постановлено відраховувати з 15 грудня 2011 року, тоб-то з моменту його затримання та взяття під варту.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року невідбутий Поліцаєвим строк покарання у виді позбавлення волі 1 рік 10 місяців 11 днів, згідно ст. 82 КК України, замінено на обмеження волі, та ОСОБА_6 , для відбуття покарання, переведено до Ігренського виправного центру ДПтСУ у Дніпропетровскій області № 133.

01 вересня 2014 року ОСОБА_6 самовольно відлучився з місця відбування покарання, 4 та 7 жовтня 2014 року скоїв зазначені у вироку злочини, та 29 жовтня був затриманий співробітниками Орджонікідзевського МВ УМВС України у Дніпропетровській області і доставлений до Ігренського виправного центру для подальшого відбування призначеного судом покарання.

Таким чином в період з 15 грудня 2011 року по 1 вересня 2014 року, та з 29 жовтня 2014 року по 04 лютого 2015 року ОСОБА_6 відбував покарання, призначене йому вироком суду від 21 травня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання скоїв новий злочин, суд, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вказані вимоги закону судом виконані, до покарання, призначеного Поліцаєву за новим вироком 3 роки позбавлення волі, приєднано частково, невідбуте ним покарання за вироком від 21.05.2012 року 2 місяці обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України дорівнює 1 місяцю позбавлення волі.

Вироком від 04 лютого 2015 року, Орджонікідзевский міський суд, призначивши ОСОБА_6 покарання, обрав щодо нього запобіжний захід тримання під вартою, до набрання вироком чинності та ухвалив відраховувати срок відбування призначеного ОСОБА_6 покарання з дня його фактичного затримання.

Таким чином, строк відбування покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 обчислюється з 4 лютого 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими, спростовуються матеріалами кримінального провадження і задоволенню не підлягають, а вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.412 КПК України, які були б підставою для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4