Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3417/15-к
Провадження № 1-кп/644/299/15
ВИРОК
Іменем України
07 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження № 0003108 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-17.04.2006 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 06.02.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч.2, 309 ч.1, 309 ч.2, 317 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 25.06.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 122 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік;

обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2014 року близько 23 год.30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, підійшов до раніше не знайомого ОСОБА_4 , схопив його за рукав куртки і запитав, чи є в нього гроші. ОСОБА_4 відповів, що у нього в сумці є 30 грн. Після цього ОСОБА_5 , нічого не кажучи, наніс ОСОБА_4 один удар рукою в обличчя. ОСОБА_4 схопив ОСОБА_5 за рукав, внаслідок чого вони разом впали на асфальт. Після цього ОСОБА_5 піднявся і завдав ОСОБА_4 декілька ударів руками по обличчю, а також декілька ударів ногами в область грудної клітини, тим самим подавивши волю потерпілого до опору і спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому крилі носу, правій щоці та лівій біляоковій області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_5 , побачивши, що заїхав автомобіль таксі, шляхом ривку вихопив у ОСОБА_4 належну останньому сумку, в якій знаходились гроші в сумі 30 грн., ключі від квартири, пенсійне посвідчення. Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, та дав суду свідчення про обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені у даному вироку.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєному визнав повністю, у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі щодо обставин злочину, викладених у обвинувальному акті, оскільки фактичні обставини вчиненого злочину ніким не заперечуються. При цьому суд враховує, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, на якого не надходили скарги від мешканців місця його проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненому злочині. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин протягом іспитового строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.06.2014 року, яким він був засуджений за ст. 122 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, остаточне покарання ОСОБА_5 суд призначає з застосуванням ст.71 КК України у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 на суму 20000 грн. підлягає частковому задоволенню в частині стягнення викрадених 30 грн. і моральної шкоди в розмірі 3000 грн. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 відчував фізичну біль від спричинених йому ударів, морально страждав від наслідків вчиненого злочину. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує ступінь тяжкості спричинених ушкоджень, матеріальне становище обвинуваченого, а також виходить із принципу розумності і справедливості.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.06.2014 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок цивільного позову на користь ОСОБА_4 3030 грн.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: