Провадження № 1-кс/761/9322/2015
У Х В А Л А
Іменем України
16 липня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяву адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , про незаконне тримання під вартою за відсутності судового рішення, що набрало законної сили та звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :
в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 16 липня 2015 року надійшла заява адвоката ОСОБА_2 , який є захисником ОСОБА_3 , про незаконне тримання останнього під вартою за відсутності судового рішення, що набрало законної сили та звільнення його з-під варти в порядку ст. 206 КПК України, оскільки, на його думку, він незаконно утримується під вартою в Київському слідчому ізоляторі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для винесення ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді, для з`ясування підстав позбавлення волі.

Зі змісту заяви вбачається, що 4 березня 2015 року слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0006794. Також зазначеною ухвалою слідчого судді також було визначено розмір застави у разі внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти, розмір якої становить 48720 гривень. 26 червня 2015 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було продовжено запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0006794 . 26 червня 2015 року родичами ОСОБА_3 було внесено заставу у визначеному ухвалою слідчого судді розмірі. Зазначає ,що у відповідності до ч.4 ст. 202 КПК України,після отримання та перевірки документів ,що підтверджує внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться ОСОБА_3 , а саме: Київського слідчого ізолятора, повинна була негайно його звільнити з-під варти. Однак співробітники Київського слідчого ізолятора до цього часу не звільнили ОСОБА_3 з-під варти, незважаючи на пред`явлення їм документу про внесення заяви.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обгрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Окрім того, слідчий суддя, згідно ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль саме на стадії досудового розслідування, і правом вирішувати питання запобіжного заходу, щодо особи зі статусом «обвинуваченого» не наділений.

В той же час, за результатами вивчення вказаної заяви адвоката ОСОБА_2 , слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_3 утримується під вартою за відсутності судового рішення, оскільки він утримується під вартою на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року, якою обвинуваченому ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київської області до 25 серпня 2015 року включно. При цьому у мотивувальній частині ухвали суду від 26 червня 2015 року зазначено, що з урахування того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого із застосуванням насильства, суд, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави, вважаючи, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Станом на 16 липня 2015 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, розглядається Дарницьким районним судом м. Києва. Крім того, в матеріалах особової справи ОСОБА_3 відсутня інформація про внесення останнім або іншими особами застави в установленому КПК України порядку.

Отже підстав для постановлення ухвали щодо зобов`язання Київського СІЗО негайно доставити ОСОБА_3 до суду для з`ясування підстав позбавлення його волі не має, оскільки встановлені слідчим суддею обставини свідчать про те, що останній утримуються під вартою на підставі рішення компетентного суду, в порядку КПК України, тобто правовими підставами перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою є ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року.

У зв`язку з вищезазначеним дана заява розгляду не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 24, 202, 206, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді, а заяву повернути особі, що її подала.

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1