АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1058/15 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2 заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 16 липня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 16 липня 2015 року задоволено клопотання слідчого 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме підозрюваному заборонено залишати в період доби з 20 год. до 07 год. будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, суду строком на 2 місяці, до 17 вересня 2015 року.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16 липня 2015 року та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. На думку апелянта, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України є необґрунтованою. Не спростовуючи факту виявлення співробітниками прикордонної і митної служби у ОСОБА_6 згортку із наркотичним засобом канабіс під час здійснення митно-прикордонного контролю у пасажирському потязі №10 сполученням «Костянтинівка Москва», який рухався із території України до Російської Федерації, апелянт посилається на те, що ОСОБА_6 не мав наміру порушувати правила перетину державного і митного кордону України та не мав умислу здійснювати контрабанду наркотичних засобів, а просто забув про існування наркотиків у кишені куртки. А з огляду на кількість вилучених у ОСОБА_6 наркотичних засобів 1,9029 гр, захисник вважає, що зазначене правопорушення є малозначним та складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.305 КК України, не утворює. Окрім того, апелянт вважає недоведеними обставини, які свідчать про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт. Адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що ОСОБА_6 протягом здійснення досудового розслідування з січня 2015 року справно з*являється за всіма викликами слідчого до м.Харкова, має стійкі соціальні зв*язки матір похилого віку, за якою доглядає, дружину та малолітню дитину; у зв*язку із складною соціально-економічною ситуацією у м.Краматорськ Донецької області підозрюваний вивіз дружину та доньку до м.Дружківка Донецької області та періодично їздив до сім*ї, надавав матеріальну допомогу та брав участь у вихованні дитини. За викладених обставин апелянт вважає, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту позбавляє його можливості бачитися із родиною та виконувати батьківські обов*язки, призводить до порушення його конституційних прав на свободу пересування та свободу вибору місця проживання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 16 липня 2015 року слідчим 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України (а.с.20-21).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 умисного тяжкого злочину; наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м*яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт(а.с.2-4).

Відповідно до приписів ч.ч.І, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та, з урахуванням пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів, дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Колегія суддів також приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законним, обґрунтованим та доцільним заходом.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 умисного тяжкого злочину проти здоров*я населення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який офіційно не працює та не має стабільних джерел отримання прибутку; за поясненнями підозрюваного він періодично виїжджав до Російської Федерації на заробітки (а.с.22-25); за матеріалами досудового розслідування, під час скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп*яніння (а.с.18), зареєстрований та постійно мешкає у м.Краматорську Донецької області, що є зоною проведення АТО, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт.
Доводи апелянта про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту позбавляє підозрюваного можливості бачитися із родиною та виконувати батьківські обов*язки, призводить до порушення його конституційних прав на свободу пересування та свободу вибору місця проживання, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки обраний запобіжний захід носить тимчасовий характер; забороняє підозрюваному залишати житло без дозволу слідчого, суду лише в певний період доби; у розумінні положень ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження та застосований з метою дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов*язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 16 липня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 16 липня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, до 17 вересня 2015 року залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :