Справа № 1-630/11
В И Р О К

іменем України

09.09.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Юркової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, працюючого продавцем ФОП „Станкевич, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кімн. 429

· у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 190; ч 1 ст. 358; ч 3 ст. 358 КК України

·

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи зареєстрованим з 19.05.2005 року в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області, як фізична особа підприємець ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1, 27.11.2009 року, перебуваючи в приміщенні Києво-Святошинського районного центра зайнятості, який розташований по вулиці Київська, 26 в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, в порушення п. Б ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого зайнятим населенням являються громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, та в порушення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», достовірно знаючи про те, що він являється фізичною особою підприємцем, з метою отримання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, при подачі письмової заяви до Києво-Святошинського районного центру зайнятості власноручно вніс завідомо неправдиві відомості в заяву про те, що він на момент подачі заяви не зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності, тим самим підробивши офіційний документ - заяву, яка згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» надає право громадянам України на реалізацію своїх соціально-економічних, політичних і особистих прав і законних інтересів.

Крім того, 27.11.2009 року ОСОБА_1, будучи фізичною особою підприємцем з 19.05.2005 року, перебуваючи в приміщенні Києво-Святошинського районного центру зайнятості, який розташований по вулиці Київська, 26 в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, з метою отримання соціальної допомоги по безробіттю, в порушення Законів України «Про зайнятість населення» та «Загальнообов'язкове державне соціальне-страхування на випадок безробіття», завідомо внісши власноручно до документа - заяви неправдиві відомості, а саме, вказавши, що він не зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності, подав працівникам Києво-Святошинського районного центру зайнятості завідомо підроблений документ - заяву щодо вирішення питання про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, повідомивши неправдиву інформацію про те, що він ніде не працює, як фізична особа підприємець не зареєстрований та будь-якою трудовою діяльністю не займається.

Крім того, ОСОБА_1, будучи зареєстрований з 19.05.2005 року в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області, як фізична особа підприємець, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1, 27.11.2009 року з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні Києво-Святошинського районного центра зайнятості, який розташований по вулиці Київській, 26 в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, в порушення п. Б ч. 3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого зайнятим населенням являються громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців та в порушення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», достовірно знаючи про те, що він являється фізичною особою підприємцем, з метою отримання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, шляхом внесення в заяву завідомо неправдивих даних про те, що він на момент подачі заяви не зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності та використання вказаної заяви, ввів в оману працівників Києво-Святошинського районного центру зайнятості про те, що він ніде не працює, як фізична особа підприємець не зареєстрований та будь-якою трудовою діяльністю не займається.

Ввівши в оману працівників Києво-Святошинського районного центру зайнятості на підставі вищезазначеної заяви та наказу Міністерства Праці та Соціальної Політики України № 307 від 20.11.2000 року, ОСОБА_1 27.11.2009 року було надано статус безробітного та призначено щомісячну допомогу по безробіттю. У зв'язку з цим в період з 27.11.2009 року по 05.05.2010 року ОСОБА_1 шляхом шахрайства незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 1534,33 гривні, чим було спричинено матеріальну шкоду Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та суду пояснив, що 19.05.2005 року він зареєструвався в Києво-Святошинський РДА як фізична особа підприємець. З січня 2006 року він підприємницькою діяльністю не займався, але не подав заяву про зняття його з обліку, як приватного підприємця, тому що вважав, що в майбутньому буде займатись підприємницькою діяльністю. В 2009 році в звязку з відсутністю постійного місця роботи він подав заяву до Києво-Святошинського районного центру зайнятості, в якій вказав, що він не зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності, оскільки вважав, що так як він підприємницькою діяльністю не займається, отже, не являється субєктом підприємницької діяльності. В період з 27.11.2009 по 05.05.2010 року він отримував допомогу по безробіттю.

У вчиненому розкаявся. Просить звільнити його від покарання на підставі ЗУ „Про амністію.

Крім повного визнання вини підсудним, його вину у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 190; ч 1 ст. 358; ч 3 ст. 358 КК України, повністю підтверджуються докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- заява директора Києво-Святошинського районного центру зайнятості, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, який, звернувшись з заявою до Києво-Святошинського РЦЗ, вніс до неї неправдиві відомості (а.с. 4);

- копія заяви ОСОБА_1 про присвоєння йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 13);

- копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 25);

- копія свідоцтва про сплату єдиного податку субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (а.с. 26).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 давав правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 1 ст. 358 КК України, як підроблення документа, з метою використання його підроблювачем; за ч 3 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та за ч 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставини, що помякшує його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив три злочини невеликої тяжкості, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному ОСОБА_1 покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті 190 ч 1; 358 ч 1; 358 ч 3 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкціями вказаних статтей.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, суд вважає за можливе звільнити його від покарання на підставі п. „в ст. 1 Закону України „Про амністію від 08 липня 2011 року.

Цивільний позов Києво-Святошинського районного центру зайнятості суд залишає без розгляду в звязку з неявкою представника цивільного позивача в судове засідання.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190; ч 1 ст. 358; ч 3 ст. 358 КК України і призначити йому покарання: за ч 1 ст. 190 КК України у вигляді 3-х (трьох) років обмеження волі; за ч 1 ст. 358 КК України у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі; за ч 3 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 3-х (трьох) років обмеження волі.

На підставі п. „в ст. 1 Закону України „Про амністію звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили - залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов Києво-Святошинського районного центру зайнятості залишити без розгляду.

Речові докази: заяву ОСОБА_1 від 11.07.2011 року; витяг з наказу про визнання безробітним ОСОБА_1, що зберігаються при матеріалах справи залишити в справі.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, представником цивільного позивача, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко