10.03.2015

Справа № 720/310/154-к
Провадження № 1-кп/720/31/15ік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000056 від 28 серпня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, молдаванина, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утримання 2-х неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 16 лютого 2015 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11 серпня 2014 року будучи належним чином повідомлений у встановлений законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з`явився на пункт збору Новоселицького районного комісаріату Чернівецької області, який розташований по вул. Чкалова, 3 в м. новоселиця та категорично відмовився від призову на військову службу у Збройні сили України за мобілізацією в порушення ст. 62 Конституції України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від мобілізації.

16 лютого 2015 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони кримінального провадження узгодили покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новоселицького району Чернівецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 16 лютого 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором Новоселицького району Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотання про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: