В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2015 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.12.2013 року Староміським РВ УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001220 від 28.02.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :
28.02.2015 року, близько 08:30 години, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Маяковського у м. Вінниці, навпроти будинку №13, помітивши автомобіль ВАЗ 2106 жовтого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 , з метою незаконного збагачення, тобто з корисливого мотиву, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив водійські двері автомобіля, які не були зачинені на замок, та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «GoodmansGCE 748 RDS» сірого кольору, вартістю 403 гривні (згідно висновку експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області №247 від 01.04.2015 року), для чого вирвав її разом із дротами із передньої панелі автомобіля, після чого намагався зникнути з місця вчинення злочину, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак був виявлений потерпілим ОСОБА_5 та затриманий ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на місці вчинення злочину, а тому свій злочинний умисел до кінця не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 28.02.2015 року біля 08:30 години повертаючись додому напідпитку, по вулиці Маяковського у м. Вінниці він помітив незачинений автомобіль, пробравшись в який витягнув автомагнітолу, однак повернувся власник автомобіля і затримав його. Автомагнітола повернута власнику, а також він відшкодував завдану потерпілому шкоду в сумі 300 гривень як йому заявив потерпілий.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що він з обвинуваченим раніше знайомий не був, 28.02.2015 року він прогрів авто, так як мав відвезти хвору матір в лікарню, вийняв ключі з замка запалювання та не зачинивши автомобіль на замок пішов до будинку, оскільки мав намір одразу повернутись. Коли він вийшов з будинку, то помітив, що в його автомобілі сидів невідомий йому чоловік, який в руках тримав автомагнітолу. Побачивши його обвинувачений намагався втекти, однак з допомогою ОСОБА_6 він затримав ОСОБА_4 . Автомагнітола йому повернута та завдану шкоду ОСОБА_4 йому відшкодував.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідження висновку експерта №274 від 01.04.2015 року (т.1 а.с.50-54) та висновку експерта №85-Д від 19.03.2015 року (т.1 а.с. 55-60), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою в силу ст. 89 КК України раніше не судимою, однак на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.27-28), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с.29).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, передбаченим ч.1 ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведеної судово-товарознавчої експертизи №274 від 01.04.2015 року та судово-дактилоскопічної експертизи №85-д від 19.03.2015 року, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 997 (дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 80 (вісімдесят) копійок у відшкодування вартості проведеної судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: