АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №629/4195/14-к Головуючий у суді 1 інстанції
Провадження № 11кп/790/444/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
5 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0001721 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Різдвянки Лозівського району Харківської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, без визначеного роду занять, раніше засуджувався 13 лютого 2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Лозівський міськрайонний суд Харківської області 18 листопада 2014 року ухвалив вирок стосовно ОСОБА_8 , якого визнав винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначив йому покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків обвинуваченому призначено остаточне покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Також ухвалено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати у сумі 244 гривні 5 копійок.

Як встановлено судом першої інстанції, 30 липня 2014 року, пізно ввечері, ОСОБА_8 проник у приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, таємно викрав належну ОСОБА_9 металеву каністру з 10 літрами бензину, а всього чужого майна на 176 гривень 5 копійок.

У своїй апеляційній скарзі зі змінами обвинувачений просить змінити вирок і пом`якшити призначене йому покарання. Як вказує апелянт, суд безпідставно послався на знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, залишив без уваги з`явлення із зізнанням, щире каяття, поганий стан здоров`я, добровільне відшкодування завданого збитку.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які наполягали на пом`якшенні покарання, ствердження прокурора про наявність підстав для врахування добровільного відшкодування шкоди, також виключення із вироку вказівки про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши обґрунтування апеляційних вимог, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України колегія суддів переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, в якій оспорюється тільки призначення покарання, тим паче, що Лозівський міськрайонний суд Харківської області при розгляді даного кримінального провадження застосував ч.3 ст.349 КПК України і, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням документів про його особу, не досліджував докази відносно обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачувався.

Перевіривши законність вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав наявність обставини, яка обтяжує покарання: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Відомості про таку обставину не тільки не вбачаються із обвинувального акта і формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, але вона не була й підтверджена необхідною сукупністю допустимих та достовірних доказів, на той же час відповідно до положень ч.3 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути обґрунтованим.

Отже, вказівку суду про встановлення зазначеної обставини потрібно виключити із мотивувальної частини вироку.

Виходячи із вимог ст.65 КК України, колегія суддів вбачає підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

Так, дійсно обвинувачений вчинив тяжкий злочин, але приймається до уваги і вартість викраденого майна. Поряд із даними про особу винуватого, об`єктивно наведеними у вироку, суд врахував обставини, які пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття. Також існує ще одна обставина, яка пом`якшує покарання - добровільне відшкодування завданого збитку. Потрібно враховувати і стан здоров`я ОСОБА_8 - наявність у нього легкої розумової відсталості.

Не викликає сумніву правильність визнання судом першої інстанції рецидиву злочинів в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Тому, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів слід вважати покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців. У зв`язку з чим до судового рішення вносяться зміни, в тому числі при застосуванні ст.71 КК України - частковому приєднанні невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку вказівку суду про наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2014 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4