Справа № 541/803/15-к
Провадження № 1-кп/541/72/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого:

- вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 22.10.2009р. за ч.2 ст.296, ст.ст. 353, 70 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 11 липня 2011 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2012 року за 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 17.02.2012 року умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 9 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 23 березня 2015 року, близько 19 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на зупинці «Хлібзавод» по вул.Гоголя напроти будинку № 169 в м.Миргороді, побачив на тротуарі ОСОБА_5 , яка у лівій руці тримала жіночу сумочку, і, маючи намір заволодіти чужим майном, що виник раптово, діючи повторно, підійшов до ОСОБА_5 зі спини та переслідуючи корисливі мотиви, намагався шляхом ривку відкрито заволодіти її майном жіночою сумкою, вартістю 100 грн., в якій знаходився гаманець, вартістю 120 грн., з грошима в сумі 7 грн., платіжною карткою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до рахунку, на якому знаходилося 800 грн., платіжна картка ПАТ «Банк Форвард» до рахунку, на якому знаходилося 11000 грн., також в сумочці знаходилися мобільний телефон марки «Samsung MobilеTV», вартістю 450 грн., з сім-карткою оператора ПрАТ «МТС-Україна», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилося 1 грн. 96 коп., мобільний телефон марки «Нокіа Люміа 625», вартістю 1000 грн., з сім-карткою оператора ТОВ «Астеліт», вартістю 20 грн. Загальна вартість майна ОСОБА_5 , яким намагався відкрито заволодіти ОСОБА_8 , складає 12780,96 грн. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 здійснив кілька ривків за ручки сумочки, тобто вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі він фізично не зміг подолати опір ОСОБА_5 та пошкодити ручки її сумочки. Після того як ОСОБА_5 почала гучно кричати та кликати на допомогу перехожих, ОСОБА_8 з місця вчинення протиправних діянь швидко зник.

Після цього ОСОБА_8 вчинення злочинних дій не припинив. З метою реалізації свого умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна громадян, діючи повторно, цього ж дня, 23 березня 2015 року, близько 19 години 30 хвилин, рухаючись по правій стороні мосту через річку Хорол в м.Миргороді по вул.Гоголя в напрямку центру міста, помітив неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася попереду розмовляючи по мобільному телефону та, закінчивши розмову по мобільному телефону, поклала його до правої кишені куртки, в яку була одягнута. З метою відкритого викрадення майна ОСОБА_6 належного їй телефону, ОСОБА_8 підійшов до неї зі спини, коли та вже пройшла міст та почала спускатися з нього, поклав свою руку до кишені ОСОБА_6 та намагався відкрито заволодіти її мобільним телефоном марки «Samsung GTI 8262», вартістю 400 грн., з сім-карткою оператора ТОВ «Астеліт», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилося 10 грн., та з сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 20 грн., а всього майном на загальну суму 450 грн. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 вчинив всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі ОСОБА_6 перехопила своєю рукою його руку, різко розвернулася, від чого обоє впали та покотилися вниз з тротуару, після чого ОСОБА_6 встала першою та втекла.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у інкримінованих йому діяннях визнав повністю і пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі він приїхав до своєї знайомої ОСОБА_10 та проживав у неї, шукаючи роботу. 23 березня 2015 року її подруга ОСОБА_11 попросила його відремонтувати в її будинку декілька електричних розеток. Після того як він це зробив, вони з ОСОБА_11 та її матір`ю вживали горілку і пиво. Він випив приблизно 200 грам горілки та 2 стакани пива і сп`янів, після чого пішов додому до ОСОБА_10 . По дорозі, коли вийшов на центральну вулицю, на автобусній зупинці він побачив жінку, в руках якої була жіноча сумка. Він вирішив заволодіти цією сумкою, як саме він намагався це зробити він через стан сп`яніння пам`ятає погано, але жінка сумку не відпустила і почала голосно кричати. Тоді він побіг в сторону мосту через річку Хорол. Потім, рухаючись по правій стороні вказаного мосту в напрямку центру міста, він попереду себе побачив дівчину, яка розмовляла по телефону та потім поклала його в кишеню. Він намагався забрати телефон у потерпілої з кишені але вона схопила його за руку, різко розвернулася і вони разом впали з тротуару та покотилися вниз по схилу. Коли він встав то потерпіла вже втекла. Він пішов далі і неподалік, біля універсаму, був затриманий патрулем міліції.

Крім повного визнання своєї вини винність ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому діянь підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні повідомила, що 23 березня 2015 року після закінчення її зміни на хлібзаводі вона після 19-ї години стояла на автобусній зупинці «Хлібзавод», що по правій стороні вулиці Гоголя в напрямку центру міста. В руці вона тримала сумку, в якій були гаманець з грошима та банківськими картками і два мобільних телефони. Раптом вона відчула ривок за сумку ззаду але її не випустила а розвернулася і схопила сумку обома руками та побачила обвинуваченого, який знову смикнув сумку на себе. Вона не випускала сумку та почала голосно кричати. До них почали підходити її колеги по роботі, які були неподалік, і обвинувачений відпустив сумку і побіг в сторону мосту через річку Хорол. Потім вона звернулась в міліцію. На даний час вона ніяких претензій до обвинуваченого не має, завдана моральна шкода їй відшкодована.

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що 23 березня 2015 року, близько 19 години 30 хвилин вона йшла по правій стороні мосту через річку Хорол в напрямку центру міста та розмовляла по мобільному телефону. Після закінчення розмови вона поклала мобільний телефон в праву кишеню своєї куртки. Пройшовши міст вона відчула, як хтось ззаду грубо засунув руку в кишеню її куртки, де був мобільний телефон. Схопивши цю руку та розвернувшись вона побачила обвинуваченого та, не втримавшись на ногах, вони разом впали з тротуару та покотилися вниз по схилу, що після мосту. Коли вони зупинились, вона перша встала та побігла до магазину «Універсам», мобільний телефон залишився у неї і вона зателефонувала своєму знайомому, щоб він її забрав. Він швидко приїхав до неї і коли вони вийшли з приміщення магазину вона побачила міліціонерів та обвинуваченого і повідомила їм що останній намагався забрати в неї мобільний телефон. На даний час вона ніяких претензій до нього не має, завдана моральна шкода їй відшкодована.

- показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в судовому засіданні повідомили, що вони працюють на Миргородському хлібзаводі, де також працює потерпіла ОСОБА_5 23 березня 2015 року ввечері після роботи ОСОБА_5 пішла на зупинку автобуса, що біля заводу, а вони йшли по тротуару неподалік. В цей час вони почули крики ОСОБА_5 і повернувшись на них побачили що на автобусній зупинці якийсь чоловік намагається забрати в неї сумку. Вони стали підходити і цей чоловік відпустив сумку і побіг в напрямку мосту через річку Хорол;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що наприкінці лютого ОСОБА_8 приїхав до її подруги ОСОБА_10 та проживав з останньою. Під час спілкування з ним вона дізналася, що він розбирається в електриці та 23 березня 2015 року попросила його відремонтувати декілька електричних розеток в будинку по АДРЕСА_2 , де вона проживає зі своєю матір`ю. ОСОБА_8 погодився і в цей же день відремонтував їй розетки після чого вони втрьох з її матір`ю пили пиво, а після 18 години ОСОБА_8 пішов з її будинку. При цьому, на її думку, він не перебував у стані сильного сп`яніння;

- протоколом огляду від 23.03.2015 року, згідно якого оглянутий вміст жіночої сумки, що належить ОСОБА_5 , якою в цей день намагався заволодіти обвинувачений (а.п.60);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2015 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала по фотознімку ОСОБА_8 як чоловіка, який 23.03.2015 року намагався заволодіти її майном (а.п.64);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала по фотознімку ОСОБА_8 як чоловіка, який 23.03.2015 року на зупинці «Хлібзавод» намагався заволодіти майном ОСОБА_5 (а.п.65);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28 березня 2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала на місці, яким чином обвинувачений намагався заволодіти її майном (а.п. 66-68);

- довідками суб`єктів підприємницької діяльності про вартість жіночої сумки, гаманця, сім-карток мобільних операторів та мобільних телефонів (а.п.69-71, 85);

- протоколом огляду від 24.03.2015 року, згідно якого оглянуто належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung GTI 8262», яким 23.03.2015 року намагався заволодіти обвинувачений (а.п.76-77);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2015 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала по фотознімку ОСОБА_8 як чоловіка, який 23.03.2015 року близько 19-30 намагався заволодіти її телефоном (а.п.80);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 березня 2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 показала на місці, яким чином обвинувачений намагався заволодіти її телефоном (а.п. 81-83);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 березня 2015 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 показав на місці, яким чином він намагався заволодіти майном потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.п. 96-100);

- висновком № 29 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або під впливом лікарських препаратів від 23 березня 2015 року згідно якого при огляді ОСОБА_8 о 22-00 23.03.2015 року встановлено перебування його в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.п.110);

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , мали місце і суд вважає його вину доведеною повністю.

Дії ОСОБА_8 , що виразились у закінчених замахах на відкрите викрадення майна (грабіж) потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , вчинених повторно, містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним діянь, ступінь здійснення злочинного наміру, особу винного, що за місцем проживання характеризується задовільно та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 суд вважає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи особу ОСОБА_8 , який вину у вчиненому визнав, характеризується задовільно, але раніше був неодноразово засуджений, в т.ч. за злочини проти власності, має непогашені судимості, вчинив злочинні діяння протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, але вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений в санкції частини 2 статті 186 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та, на думку суду, буде необхідним і достатнім засобом впливу для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Оскільки підсудний ОСОБА_8 вчинив злочин після застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, керуючись ст.ст. 71, 81 ч.4 КК України, остаточне покарання необхідно призначити йому за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цей злочин невідбутої частини покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 26.06.2012р.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- жіночу сумку, гаманець, пластикові картки банку «Аваль», пластикову картку Forward Bank, гроші в сумі 7 грн., мобільний телефон марки «Samsung MobilеTV», сім-картку оператора ПрАТ «МТС-Україна», мобільний телефон марки «Нокіа Люміа 625» з чохлом жовтого кольору, сім-картку оператора ТОВ «Астеліт», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої;
- мобільний телефон марки «Samsung GTІ 8262», сім-картку оператора ТОВ «Астеліт», сім-картку оператора «Київстар», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.
За результатами судового розгляду суд приходить до переконання про доцільність та необхідність продовження ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_8 вчинено злочинні діяння через нетривалий час після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, він засуджений до реального відбування покарання, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, а отже, може ухилитися від виконання вироку (ризик переховування), продовжити злочинну діяльність.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2012 року, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 23 березня 2015 року, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання під вартою.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази:
- жіночу сумку, гаманець, пластикові картки банку «Аваль», пластикову картку Forward Bank, гроші в сумі 7 грн., мобільний телефон марки «Samsung MobilеTV», сім-картку оператора ПрАТ «МТС-Україна», мобільний телефон марки «Нокіа Люміа 625» з чохлом жовтого кольору, сім-картку оператора ТОВ «Астеліт», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої;
- мобільний телефон марки «Samsung GTІ 8262», сім-картку оператора ТОВ «Астеліт», сім-картку оператора «Київстар», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів, засудженим ОСОБА_8 з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1