Справа № 361/744/2015-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/739/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 01.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
01 липня 2015 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
виправданого: ОСОБА_7 ,
та його захисника адвоката: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» масажист, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим та виправдано через відсутність в його діях складу кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 13.19.2014 року, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_9 , яка являється старшим інспектором відділу кадрів «Консультативно-діагностичний центр №2 Дарницького району м. Києва» в обов`язки якої директором, покладено видачу довідок за вимогою робітників закладу, де ОСОБА_7 ввівши її в оману, отримав довідку в якій було вказано, що він перебував на робочому місці 27 липня 2013 року в період з 08 год.00 хв. до 13 год. 47 хв., тобто в даній довідці було зазначено робочий час згідно з табелем робочого часу робочого дня. Дану довідку № 1006 від 13.10.2014 року ОСОБА_7 отримав шляхом обману за для того, щоб пред`явити її як доказ під час розгляду цивільної справи № 2/361/2174/14. Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України. Суд виправдав ОСОБА_7 , оскільки пред`явлені стороною обвинувачення докази не є достатніми для визнання вини за інкримінованим злочином.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок, яким виправдали ОСОБА_7 , скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді 2 х років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном в 1 рік та покладенням на нього обов`язків визначених судом за правилами ст. 76 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повністю встановлена, а висновки суду щодо необхідності виправдання ОСОБА_7 є такими, що не відповідають встановленим під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження фактичним обставинам, оскільки всупереч вимогам ст. 411 КПК України, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків, у судовому рішенні належним чином не обґрунтував, чому суд взяв до уваги одні покази і відкинув інші.

30.06.2015 року до Апеляційного суду Київської області надійшло доповнення до апеляційної скарги прокурора в якій він просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, оскільки зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України, вказує на те, що при складанні обвинувального акту не дотримано вимог закону ст. 291 КПК України. Так, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правову кваліфікацію його дій та вказується лише на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Залишивши поза увагою відсутність належним чином сформульованого обвинувачення щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції ухвалив вирок, чим порушив вимоги положень ст. 370 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги з доповненнями, ОСОБА_7 та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішенням, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Так обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а також правову кваліфікацію його дій.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції ухвалив виправдувальний вирок, чим порушив вимоги передбачені ст. 370 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того Європейський суд з прав людини нагадує,що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнане незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За названих вище обставин апеляційний суд не має права розглядати обвинувачення, що не було предметом розгляду судом першої інстанції.

Тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити, вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та згідно положень ч. 1 ст. 412 КПК України і ст. 9 названого Кодексу призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді: