Справа № 732/1757/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/84/2015
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2014 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Десна Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.03.2006 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області за ст. 186 ч. 3, ст. 186 ч. 2, ст. 309 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 18.08.2014 року вироком Щорського районного суду Чернігівської області за ст. 309 ч. 1, ст. 309 ч. 2, ст. 70, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі, умовно з іспитовим строком у 2 роки;

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання : за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_6 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 18.08.2014 року і остаточно призначено йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 2493 грн. 88 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 2027 грн. 97 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 500 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 613 грн. 26 коп., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз.

Як встановлено судом першої інстанції, 31 серпня 2014 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки через віконну кватирку проник до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав грошову купюру номіналом 100 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долара США становило 1360,58 грн., каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 2,2 грами, вартістю 842,27 грн., ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 3,2 грами, вартістю 1225,12 грн., що належали ОСОБА_10 , чим завдав їй матеріальних збитків на загальну суму 3427,97 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 вересня 2014 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки, через віконну кватирку проник до будинку ОСОБА_11 , що розташований за адресою АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 500 гривень, що належали ОСОБА_11 , чим завдав їй матеріальних збитків на вказану суму.

У подальшому, 01 вересня 2014 року, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки, шляхом виставлення віконного скла, проник до будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_12 , звідки таємно викрав гроші в сумі 400 гривень, що належали господарці ОСОБА_12 , чим завдав їй матеріальних збитків на вказану суму.

09 вересня 2014 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки, шляхом виставлення віконної рами, проник до будинку АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав гроші в сумі 100 гривень, каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 2,08 гр., вартістю 747,64 грн., каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 2,38 грн., вартістю 855,47 грн. та каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 2,2 гр., вартістю 790,77 грн., що належали ОСОБА_9 , чим завдав їй матеріальних збитків на загальну суму 2493,88 грн..

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 вересня 2014 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , з метою викрадення грошей, через віконну кватирку проник до будинку ОСОБА_13 , що розташований за адресою АДРЕСА_7 , де зберігалися грошові кошти у сумі 2000 грн., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його помітили і затримали мешканці будинку.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати відносно нього мінімальний термін покарання, передбачений ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 КК України, а саме 3 роки позбавлення волі та відповідно до ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Щорського районного суду від 18.08.2014 року у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи обставин скоєння злочину, правильності кваліфікації вчиненого ним кримінального правопорушення вважає вирок суду занадто суворим. Вказує, що судом не в повній мірі враховані пом`якшуючі обставини, стан здоров`я обвинуваченого. Зазначає, що даний злочин він скоїв у зв`язку з тим, що йому не вистачало коштів на ліки та для сплати за житло. Як інвалід 3 групи, має ряд хронічних захворювань. Зазначає, що у 2010 році його було звільнено від подальшого відбування покарання саме через хворобу. Планує створити сім`ю, вказує що в нього народилася дитина.

Прокурор подав письмові заперечення проти апеляційної скарги та зазначив, що суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину і прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим. Дані обставини та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду першої інстанції не переглядається.

За встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_6 зазначено про доцільність пом`якшення призначеного йому покарання за вироком місцевого суду.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, спосіб викрадення та вартість майна, добровільне відшкодування обвинуваченим частини заподіяних збитків потерпілій ОСОБА_10 , наявність цивільних позовів та претензій матеріального характеру до обвинуваченого з боку інших потерпілих по справі, думку потерпілих з приводу призначеного покарання, а також врахував особу винного, його вік та стан здоров`я, характеристики, дані про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше судимий і даний злочин вчинив в період іспитового строку, будучи звільненим судом від відбування покарання з випробовуванням.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4