Справа №
ВИРОК

Іменем України

25
жовтня 2007 року Світловодський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області, у складі головуючого - судді
Волошиної Н.Л., при секретарі Доненко
И.О., за участю прокурора Макарової
Ю.І., захисників ОСОБА_23, ОСОБА_24розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Світловодську кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
с. В.Верещаки Олександрівського району Кіровоградської
області, українця , громадянина України, який має середньо - спеціальну освіту, приватний підприємець, одружений,
інвалід 2-ї групи, постраждалий
внаслідок аварії на ЧАЕС, проживає у АДРЕСА_1, раніше не судимого, у скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.
129, ч. 2 ст.
355 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв злочини за наступних
обставин.

Згідно
розписки від 12 серпня 2005 року потерпіла ОСОБА_2 заборгувала дружині
підсудного ОСОБА_3. гроші в
сумі 2648 грн. 84 коп.3 метою отримання вказаного боргу підсудний вступив з
невстановленою досудовим слідством особою у попередню змову, направлену на примушування ОСОБА_2до
виконання цивільно - правового зобов'язання. Після чого, 06 вересня 2005 року близько 14 години 30 хв.
підсудний, разом з невстановленою
досудовим слідством особою, матеріали
кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, на автомобілі іноземного виробництва прибули
до домоволодіння ОСОБА_2, розташованого за адресою АДРЕСА_1, самочинно зайшли на подвір"я вказаного
домоволодіння , де підсудний схопив
потерпілу рукою за волосся та, вимагаючи
повернення йому вищевказаного боргу,
наніс їй близько 3 ударів кулаком в область спини та 2-3 удари ногою в
область поясниці , а потім став
примушувати її їхати з ними. Після того як потерпіла відмовилась від поїздки з
ОСОБА_1, останній, продовжуючи тримати ОСОБА_2рукою за
волосся, завів її до будинку та , утримуючи рукою за шию, наніс їй удар кулаком в область обличчя і
, демонструючи написану нею
розписку, став знову вимагати повернення
боргу, на що вона відмовилась. В цей час
невстановлена досудовим слідством особа,
яка прибула разом з ОСОБА_1пропонувала присутньому на подвір"ї
домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 вплинути на ОСОБА_2, щоб вона віддала борг. Коли потерпіла
відмовилась повернути борг, ОСОБА_1.
разом з невстановленою особою незаконно заволоділи телевізором
"Чайка", який підсудний
самовільно забрав з кімнати будинку,
після чого поїхали з місця скоєння злочину. Внаслідок злочинних дій
підсудного потерпілій ОСОБА_2були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двох
крововиливів на правому плечі, одного
крововиливу на лівому плечі, одного
крововиливу на правій сідниці, які по
ступеню тяжкості відносяться до категорії легких і не є небезпечними для життя
та здоров"я потерпілої.

Крім
того, 01 грудня 2005 року близько 11 год. 30 хв. підсудний
ОСОБА_1., будучи притягнутим до
адміністративної відповідальності 29 березня 2005 року Світловодським
міськрайонним судом за ст. 174 КУпАП за стрільбу з власної рушниці в
населеному пункті, після спроби
державних виконавців провести виконавчі дії в його домоволодінні по виконанню
рішення Світловодського міськрайонного суду по задоволенню позовних вимог
ОСОБА_5, заходився на балконі другого
поверху власного будинку по АДРЕСА_2. При цьому ОСОБА_1. , який перебував з ОСОБА_5 в давніх особистих
неприязних стосунках, діючи навмисно з
метою залякування потерпілої та супроводжуючи свої дії погрозами, направленими на позбавлення її життя, направив в її сторону мисливську
рушницю, в той час, коли вона знаходилася на вулиці біля свого
домоволодіння. Своїми навмисними діями підсудний викликав у потерпілої ОСОБА_5
, яка знала про те що ОСОБА_1 раніше
допускав стрільбу з власної зброї, а
також про дії підсудного по відношенню до державних виконавців та працівників
міліції, реальні побоювання виконання
цієї погрози.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. своєї вини у скоєні інкримінованих йому
злочинах не визнав. По пред"явленому йому обвинуваченні у скоєні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
355 КК України, підсудний пояснив
суду, що події злочину відносно
ОСОБА_2не було і 06 вересня 2005 року він до потерпілої ОСОБА_2не
приїжджав, він взагалі не знав про
наявність у ОСОБА_2 боргових зобов'язань перед його дружиною, його автомобіль в той день знаходився в
ремонті, а ОСОБА_2 його оговорює. По
обвинуваченню за ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_1 пояснив, що між ним та ОСОБА_5 давно існують неприязні
стосунки і вона всіма методами намагається його оговорити. Ніяких погроз з його
боку в адресу ОСОБА_5 не було, а рушницю
він взагалі зберігав у сейфі в розібраному вигляді.

Незважаючи
на заперечення своєї вини підсудним у пред"явленому за ч. 2 ст.
355 КК України обвинуваченні ,
його вина підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2 В судовому засіданні
пояснила суду, що 06 вересня 2005 року
вона знаходилась зі своїм знайомим ОСОБА_4 на подвір'ї свого домоволодіння по
АДРЕСА_1Близько 14 год.|30 хв. до будинку під'їхав автомобіль іноземного
виробництва темно синього чи фіолетового кольору, з якого вийшли підсудний з незнайомим їй
чоловіком, які самовільною, не отримавши від неї дозволу зайшли в двір, де підсудний схопив її рукою за волосся та
став вимагати від неї повернення боргу. При цьому він наніс їй близько 3 ударів
кулаком в область спини та декілька ударів ногою в область сідниць та став
вимагати, щоб вона їхала з ними. Коли
вона відмовилась, то підсудний за
волосся затягнув її в хату, вирвав шнур
телефону, щоб вона не мала змоги
зателефонувати в міліцію, став душити
рукою за шию і наніс удар кулаком в область обличчя, продовжуючи висувати вимоги щодо повернення
боргу. Вона відмовилась від повернення боргу ,
пояснивши, що такі питання
вирішуються через суд, на що ОСОБА_1
разом з незнайомим чоловіком винесли з хати телевізор "Чайка", що належить її батькам та пригрозив їй, що якщо вона звернеться до міліції зі
скаргами відносно нього, то він
підпалить їй хату і вона більше не побачить своєї дитини. Після цього вони
погрузли телевізор в машину та поїхали.

Копією
розписки від 12 серпня 2005 року підтверджується наявність цивільно - правових
відносин між потерпілою та ОСОБА_1 (а.с.
107, т.1)

З
протоколу огляду документів вбачається,
що ОСОБА_2 оглянула розписку від 12 серпня 2005 року та
підтвердила, що вона дійсно її писала і
саме

за цією
розпискою підсудний примушував її до виконання цивільно - правових
зобов'язань, (а.с. 108, т.1)

Витягом
з паспорту на телевізор "Чайка" підтверджується наявність в володінні
ОСОБА_2 телевізора "Чайка" (а.с. 27,
т.1)

З
протоколу огляду місця події від 15 вересня 2005 року вбачається, що був оглянутий будинок по АДРЕСА_1та
виявлено обірваний шнур телефону та відсутність телевізора, (а.с. 16,
17, т.1)

В ході
проведення пред'явлення фотознімків для впізнання потерпіла вказала на
фотокартку підсудного як на особу, що 06
вересня 2005 року вчинила відносно неї протиправні дії (а.с. 29, т. 1).

З
протоколу зводин віч-на-віч від 19 березня 2006 року вбачається, що ОСОБА_2 повністю підтвердила свої
покази, а ОСОБА_1. настоював на
непричетності до скоєння злочину, (а.с.
30-31, т. 1)

Покази
потерпілої повністю підтверджуються оголошеними в судовому засіданні показами
свідка ОСОБА_4 , де він засвідчив, що 06 вересня 2005 року він знаходився на
подвір'ї своєї знайомої ОСОБА_2за адресою АДРЕСА_1. Близько 14 год. 30 хв. до
подвір"я підійшли двоє незнайомих йому чоловіків, один з яких зайшов на територію
подвір"я, схопив ОСОБА_2 за волосся
та став тягнути на вулицю, вимагав
повернення якогось боргу, при чому
завдавав їй удари кулаком в область спини та взутою ногою в область поясниці та
казав, щоб вона їхала з ними. ОСОБА_2
відмовилась їхати , пояснивши, що в неї сама вдома маленька дитина, після чого цей чоловік за волосся затягнув
потерпілу в хату, де між ними відбувалась
розмова на підвищених тонах. Сам свідок залишився на вулиці , а через декілька хвилин з хати вийшов той
чоловік та виніс телевізор, сказавши
потерпілій, що коли вона віддасть
гроші, тоді він поверне їй телевізор.
Разом з другим чоловіком вони винесли телевізор з двору, погрузли його в автомобіль , який стояв неподалік і поїхали. Свідок
повернувся до будинку, де знаходилась
потерпіла, яка скаржилася на біль в
області шиї, спини та поясниці, куди бив її той чоловік, (а.с. 49 ,
т. 1)

З
протоколу пред"явлення на впізнання від 20 березня 2006 року
вбачається, що свідок ОСОБА_4впізнав
ОСОБА_1 як особу, яка нанесла
ОСОБА_2тілесні ушкодження та забрала з її домоволодіння телевізор, (а.с. 50,
т.1)

В ході
зводин віч-на-віч 20 березня 2006 року ОСОБА_4та ОСОБА_1 свідок підтвердив свої
покази, (а.с. 51-52, т.1)

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, , що приблизно 06 чи 07 вересня 2005
року , точної дати вона не
пам"ятає, вона з чоловіком їздила
на похорони тітки в с.
Браїловку Онуфріївського району. Коли близько 16 години вони повернулись додому
, то їх дочка ОСОБА_2 була
заплакана, мала на шиї синці, при чому пояснила, що приїжджав ОСОБА_1 ще з якимось
чоловіком, забрали телевізор, при чому ОСОБА_1 бив її по спині, хапав за шию та вимагав повернення якогось
боргу. їх шестирічна онука була дуже злякана та також пояснила, що якийсь чоловік бив її маму.

Свідок
ОСОБА_7в судовому засіданні підтвердив покази свідка ОСОБА_6. , давши аналогічні свідчення.

З
висновку судово - медичної експертизи № 120 від 29 березня 2005 року
вбачається, що у потерпілої ОСОБА_2були
виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох крововиливів на правому плечі, одного крововиливу на лівому плечі, одного крововиливу на правій сідниці, які по ступеню тяжкості відносяться до
категорії легких і не є небезпечними для життя та здоров"я потерпілої.
Вказані тілесні ушкодження могли утворитись в час та при обставинах, вказаних ОСОБА_2 (а. с. 34 ,
т.1)

З
протоколу допиту в якості свідка судмедексперта ОСОБА_9вбачається, що він підтвердив висновки, викладені в висновку судово - медичної
експертизи. (а.с. 43, т.1)

Свідок
ОСОБА_10 засвідчив суду, що ОСОБА_2
працювала продавцем на ринку у ОСОБА_3.
у 2005 чи в 2006 році . Одного разу він бачив на ній синці, але коли це було і з якого приводу у неї були
синці він пояснити не може.

Свідок
ОСОБА_11в судовому засіданні засвідчила суду,
що вона разом з ОСОБА_2 працювала продавцями на ринку на ОСОБА_3. Від
ОСОБА_2їй відомо, що у неї перед ОСОБА_3
був борг на 2700 грн., який утворився
внаслідок нестачі. 6 вересня 2005 року до неї зателефонувала ОСОБА_2 та
повідомила, що до неї приїжджав чоловік
ОСОБА_3 ще з якимось чоловіком, побив її
та забрав телевізор. Згодом вона бачила ОСОБА_2, на тілі якої були тілесні ушкодження, при чому остання пояснила їй, що ці тілесні ушкодження їй завдав ОСОБА_1.

З
протоколу допиту свідка ОСОБА_12вбачається,
що вона знає ОСОБА_2і приблизно в вересні 2005 року вона її
зустріла, при чому ОСОБА_2їй розповіла, що цього дня до неї приїжджав чоловік ОСОБА_3
, побив її та забрав з будинку
телевізор. Наступного дня вони разом ходили в міліцію, де потерпілій видали направлення до
судмедексперта, однак його на місці не
було, в зв"язку з чим вони
наступного дня знову пішли до нього і він оглянув потерпілу (а.с. 41, т.1)

В ході
досудового слідства в якості свідка також була допитана ОСОБА_13 , з
протоколу допиту якої вбачається, що
вона знає ОСОБА_2, але ніколи не бачила
на ній тілесних ушкоджень та не знає,
щоб її хтось бив. Вказані свідчення не несуть в собі доказового значення
по даній справі.

Допитана
у судовому засіданні свідок ОСОБА_3.,
яка являється дружиною підсудного,
засвідчила суду, що дійсно між
нею та ОСОБА_2 мали місце цивільно правові відносини, так як остання взяла в неї в борг 2648
грн, про що написала розписку. Однак її
чоловік ОСОБА_1 про цю розписку та боргові зобов"язання ОСОБА_2 нічого не
знав, а тому пояснення ОСОБА_2 є
наклепом. Свідчення свідка ОСОБА_3. суд
оцінює критично та вважає їх в частині того,
що ОСОБА_1 нічого не знав про розписку такими, що дані з метою уникнення підсудним
кримінальної відповідальності за скоєні протиправні діяння.

В
судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_14, який пояснив суду, що він займається ремонтами автомобілів і 01
вересня 2005 року до нього звернувся ОСОБА_1. з того приводу, що його автомобіль зламався. В цей же день
він зняв двигун з автомобіля Нісан зеленого кольору, який належав підсудному та ремонтував його
близько двох тижнів, впродовж яких
підсудний періодично приїжджав до нього на різних автомобілях та контролював
роботу. Підсудний вважає, що свідченнями
даного свідка доводиться його непричетність до подій, які,
як вказує ОСОБА_2, мали місце 06
вересня 2005 року , мотивуючи тим, що він навіть не мав змоги приїхати до неї
через знаходження його автомобіля в ремонті. Разом з тим, суд не вважає відсутність у користуванні
підсудного його автомобіля доказом його непричетності до скоєння злочину
відносно ОСОБА_2, оскільки судом
встановлено; що ОСОБА_1. приїжджав до ОСОБА_2 на автомобілі темно синього
кольору разом з невстановленим досудовим слідством чоловіком, що підтверджується показами потерпілої, крім того,
як вбачається з показів свідка ОСОБА_14,
під час ремонту автомобіля підсудного останній використовував інші
транспортні засоби.

Вина
підсудного у скоєні злочину ,
передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України підтверджується слідуючими
доказами .

Потерпіла
ОСОБА_5 в судовому засіданні засвідчила суду,
що вона проживає у будинку поряд з будинком ОСОБА_1 01 грудня 2005 року
вранці до будинку ОСОБА_1 приїхали держвиконавці з метою виконання рішення
суду, яке було винесено по цивільній
справі за її позовом до ОСОБА_1 та яким було задоволено її позовні вимоги. Виконання рішення полягало у перенесенні
винограду на

подвір"ї
домоволодіння ОСОБА_1 та виконанні стоків для води. Вона разом з виконавцями
просила ОСОБА_1 добровільно виконати рішення,
на що він відмовився. Після цього вона пішла до свого будинку, а виконавці залишились виконувати рішення.
Згодом до неї зайшла виконавець ОСОБА_18та попросила викликати міліцію, так як ОСОБА_1 погрожує зброєю. Через деякий
час приїхала міліція зі зброєю, в бронежилетах та вела з підсудним
перемовини, а він в свою чергу з балкону
свого будинку погрожував їм рушницею. Вона спостерігала за цими подіями з вікна
свого будинку разом з ОСОБА_16 , який
перебував у неї вдома. Через деякий час працівники міліції та державні
виконавці поїхали, взявши з собою
робочих, яких привозив ОСОБА_16 для
надання фізичної допомоги при пересаджуванні винограду та встановлені стоків.
ОСОБА_16 лишився у неї їх чекати. Близько 11 год. 30 хв. на вулиці почувся шум автомобіля і вони
подумали, що то привезли робочих. Коли
вони вийшли на вулицю, то вона почула
голос ОСОБА_1, який стояв на балконі
другого поверху свого будинку та направляв на неї мисливську рушницю Він
висловив погрози вбити її, сказавши в її
адресу , що вона до ранку не доживе, а йому за це нічого не буде. Знаючи про
те, що раніше ОСОБА_1 притягувався до
адміністративної відповідальності за вчинення пострілів в населеному
пункті, будучи свідком передувавших
погроз ОСОБА_1 державним виконавцям та працівникам міліції , а також зважаючи на неприязні відносини, які мали місце між нею та ОСОБА_1м, в неї виникли реальні побоювання за своє
життя, внаслідок чого у неї погрішився
стан здоров"я.

Будучи
допитаним в залі судового засідання свідок ОСОБА_16 повністю підтвердив покази
потерпілої та повідомив, що дійсно 01
грудня 2005 року близько 11 год. 30 хв. в той час, коли він з потерпілою вийшли на вулицю з її
будинку, ОСОБА_1, перебуваючи на балконі другого поверху свого
будинку направив в бік ОСОБА_5 стволи рушниці та висловив погрозу її вбити. Він, як і потерпіла ОСОБА_5 реально сприйняв ці
погрози, оскільки перед цим підсудний
чинив опір державним виконавцям та працівникам міліції також із застосуванням
зброї.

Як
потерпіла ОСОБА_5 так і свідок ОСОБА_16
під час зводин віч-на-віч з підсудним ОСОБА_1 повністю підтвердили свої покази
(а.с. 79-80, 82-83,
т.1)

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_17 в судовому засіданні засвідчили
суду, що

01 грудня 2005 року ними, як державними виконавцями проводились
виконавчі дії

біля домоволодіння ОСОБА_1 , але
внаслідок того, що останній поводив

себе агресивно та погрожував застосуванням наявної у нього мисливської
зброї,

виконавчі дії проведені не були.

Свідки
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
ОСОБА_22 , які є працівниками міліції, повідомили суду, що 01 грудня 2005 року в дообідній час вони
виїжджали за викликом до домоволодіння ОСОБА_1,
оскільки останній перешкоджав держвиконавцям проводити виконавчі дії та
погрожував застосуванням зброї, а саме
мисливської рушниці.

З
довідки ДС вбачається, що ОСОБА_1. є
власником мисливської зброї. (а.с. 69, т.1)

Постановою
Світловодського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року ОСОБА_1.
притягувався до адміністративної відповідальності за здійснення пострілів з
мисливської рушниці в населеному пункті за
ст. 174 КУпАП. (а.с. 70, т.1)

З
протоколу обшуку від 27 січня 2006 року вбачається, що за місцем проживання підсудного було
виявлено та вилучено мисливську рушницю ІЖ 12 № КХ 6233. (а.с. 101,
т.1)

Дослідивши
вищевказані докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена повністю
і його дії за епізодом , який мав місце
06 вересня 2005 року слід кваліфікувати за ч.2
ст. 355 КК
України як примушування
до виконання цивільно
правових

зобов'язань, вчинене за попередньою змовою групою
осіб, поєднане з погрозою знищення
майна, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої. Дії підсудного за епізодом ,
який мав місце 01 грудня 2005 року слід кваліфікувати за ч. 1 ст.
129 КК України як погроза вбивством ,
при наявності реальних підстав побоювання здійснення цієї погрози.

При
кваліфікації дій підсудного, що
охоплюються складом злочину ,
передбачено ч. 1 ст. 129 КК України, суд виходив з того, що залякування підсудним потерпілої
позбавленням її життя було конкретним та реальним, зважаючи на демонстрацію підсудним знаряддя
для можливого вбивства, а саме
мисливської рушниці, попередні погрози
застосуванням зброї підсудним в адресу представників органів влади, свідком яких була потерпіла, . неприязні взаємовідносини, які склалися між потерпілою та
підсудним, реальне сприйняття цієї
погрози як потерпілою так і свідком ОСОБА_16. Суд вважає доведеним наявність
прямого умислу у підсудного на погрозу вбивством ОСОБА_5, оскільки це прямо вбачається зі словесних погроз
підсудного позбавити життя потерпілої та наявності у нього реальної можливості
виконати вказані погрози.

При
вирішенні питання про призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості
скоєних злочинів, особу винного, обставини,
що пом'якшують чи обтяжують покарання.

Так, підсудний скоїв злочини невеликої та
середньої тяжкості , раніше судимий не
був, за місцем проживання
характеризується негативно, на обліку у
лікарів нарколога та психіатра не перебуває,
одружений.

Обставинами
, що пом"якшують покарання, суд вважає за можливе визнати те, що підсудний є інвалідом другої групи, а також постраждалим від наслідків аварії на
ЧАЕС.

Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.

На
підставі викладеного, враховуючи
обставини, що пом"якшують
покарання суд вважає, що виправлення та
перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому підсудному слід призначити
покарання, в порядку ст.
70 КК України, в межах санкцій
ч. 2 ст. 355,
ч. 1 ст. 129 КК України., з застосуванням ст. 75 КК
України та визначенням іспитового строку.

Разом з
тим, будучи постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи та вчинивши умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш
суворе, ніж позбавлення волі на строк
не більше 5 років, підсудний підпадає
під дію п. „ж" ст. 1 Закону України "Про амністію"
від 19 квітня 2007 року , а відтак його
слід звільнити від покарання.

Потерпілими
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були заявлені цивільні позови про відшкодування їм моральної
шкоди , у сумі по 5000 грн. кожній. Суд
вважає, що потерпілими повністю
доказаний факт спричинення їм моральної шкоди внаслідок злочинних дій відносно
них ОСОБА_1та, враховуючи характер та
обсяг моральних страждань потерпілих,
виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути на користь
кожної з потерпілих по 5 000 грн.

Питання про
речові докази по справі слід вирішити на підставі ст.
81 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 322, 323 КПК України, суд,
-

засудив:

ОСОБА_1визнати винним
у скоєні злочинів, передбачених
ч. 2 ст.
355, ч.1 ст.
129 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2
ст. 355 КК України - 3 ( три)
роки позбавлення волі;

- за ч. 1
ст. 129 КК України - 1 ( один)
рік обмеження волі.

Застосувати ст. 70
КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 3 (
трьох) років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від
відбуття покарання з випробуванням,
визначивши іспитовий термін у 2 (два) роки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
періодично з'являтися до кримінально виконавчої інспекції для реєстрації та
повідомляти їм про зміну свого місці проживання або роботи.

На
підставі п. „ж" ст. 1 Закону України „Про амністію" від 19
квітня 2005 року звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5по 5000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Речові
докази по справі , а саме розписку -
зберігати при справі, мисливську
рушницю ІЖ -12 НОМЕР_1- конфіскувати.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки
про невиїзд -скасувати.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через
Світловодський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту
отримання копії вироку.