У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Кравченка К.Т., Мороза М.А.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 19 квітня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на
судові рішення у даній справі.

Вироком
Суворовського районного суду м. Херсона від 26 вересня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

несудиму,

засуджено:

- за ч.3 ст.27, ч.2 ст.222
КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатись
підприємницькою діяльністю строком 3 роки;

- за ч.3 ст.27, ч.2 ст.358
КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.27, ч.3 ст.358
КК України на 2 роки обмеження волі;

- за ч.1 ст.209 КК України
на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією грошових коштів й іншого майна,
одержаних злочинним шляхом, а на підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів остаточно визначено 5 років позбавлення волі з позбавленням права
займатись підприємницькою діяльністю строком 3 роки та з конфіскацією грошових
коштів й іншого майна, одержаних злочинним шляхом.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнено від
відбування основного покарання з випробуванням, і встановлено іспитовий строк 2
роки.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

несудимого,

засуджено:

-
за ч.2 ст.222 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права
займатись підприємницькою діяльністю строком 3 роки;

-
за ч.2 ст.358 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.358 КК України на 2 роки обмеження волі, а на підставі ст.70 КК
України за сукупністю злочинів остаточно визначено 3 роки позбавлення волі з
позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2. від відбування основного
покарання звільнено з випробуванням, і встановлено іспитовий строк 2 роки.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винною в тому, що вона, за
попередньою змовою з ОСОБА_2,
зареєструвала останнього як приватного підприємця і отримала від нього
генеральну довіреність на право представляти його інтереси, пов`язанні з
фінансово-господарською діяльністю ПП
ОСОБА_2., за обставин, встановлених судом та детально наведених у
вироку, на підставі підроблених документів отримала на ім`я ОСОБА_2. банківський кредит в Херсонському обласному управлінні ВАТ
“Державний ощадний банк України” у сумі 350 000 грн. В результаті чого 1 квітня
2003 року на кредитний розрахунковий рахунок ПП ОСОБА_2. надійшли вказані
грошові кошти.

В
період з жовтня 2003 року по січень 2004 року, ОСОБА_2 за вказівкою ОСОБА_1.
підписав фіктивні акти перевірок заставного майна, з внесеними в них
неправдивими відомостями про наявність у власності ПП ОСОБА_2.
сільськогосподарської техніки та шиферу “Біолайн-2000”. У вказані договором
строки ОСОБА_1. і ОСОБА_2 кредитні кошти не повернули та не сплатили в повному
об`ємі проценти за використання кредиту, що спричинило Херсонському обласному
управлінню ВАТ “Державний ощадний банк України” матеріальну шкоду на суму 348
099,75 грн.

ОСОБА_1.,
достовірно знаючи про незаконність отримання банківського кредиту у сумі 350
000 грн., перевела вказані кошти на свої розрахункові рахунки і в подальшому
використала для здійснення своєї підприємницької діяльності.

Ухвалою
Апеляційного суду Херсонської області від 15 серпня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. частково змінено. Виключено з вироку в частині засудження
ОСОБА_1. за ч.3 ст.27, ч.2 ст.358 КК України, а ОСОБА_2. за ч.3 ст.358 КК
України кваліфікуючу ознаку вчиненого злочину - збут підробленого документу.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування
судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд, посилаючись на
істотні порушення кримінально-процесуального законодавства, неправильне
застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочинів та особам винних. Зазначає про те, що апеляційний суд, в
порушення вимог ст.377 КПК України, належним чином не мотивував свого рішення.
Вказує на безпідставне застосування щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2. ст.75 КК України,
наводячи відповідні доводи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у вчиненні
інкримінованих злочинів та кваліфікацію їх дій, грунтуються на досліджених в
судовому засіданні та детально наведених у вироку доказах в їх сукупності та
взаємозв`язку, і такі висновки суду не оспорюються у поданні прокурора.

Що стосується доводів у поданні прокурора про невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особам винних то такі, на думку колегії суддів,
позбавлені підстав.

Як видно зі справи, місцевий суд при
вирішенні цього питання, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував
тяжкість вчинених ОСОБА_1. та ОСОБА_2 злочинів, дані про винних осіб, які до
кримінальної відповідальності притягуються вперше, позитивно характеризуються
та щиро розкаялись у скоєному. За таких обставин колегія суддів вважає, що призначена міра покарання
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з застосуванням ст.75 КК України, є справедливою,
відповідає вимогам кримінального закону. Отже, підстав для скасування судових
рішень щодо них за м`якістю призначеного покарання, про що йдеться у
поданні прокурора, колегія суддів не знаходить.

Ухвала
апеляційного суду відповідає вимогам ст.377 КПК України.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які могли б бути
підставою для скасування судових рішень, у справі не встановлено.

Таким чином, розглядаючи справу в межах касаційного подання та не знаходячи
передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення даної справи до
розгляду, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а:

у
задоволенні касаційного подання заступника прокурора Херсонської області на
вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 26 вересня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 15 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відмовити.

с у д д і :

Пивовар
В.Ф. Кравченко К.Т. Мороз М.А.