Справа № 544/486/15-к
№ пров.1-кп/544/50/2015
Номер рядка звіту 36
В И Р О К
іменем України
17 липня 2015 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пирятин на вул..Радянській, 17, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000076, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красногірки Мглинського району Брянської області РФ, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, працюючого інспектором з охорони природно-заповідного фонду Харківецького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Пирятинський», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи відповідно до наказу №5-К від 03.01.2012 року начальником Харківецького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Пирятинський», виконуючи організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські обов`язки, тобто будучи службовою особою підприємства, діючи умисно, з метою привласнення та розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та вчинив привласнення та розтрату чужого майна за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника Національного природного парку «Пирятинський» №5-К від 03.01.2012 року ОСОБА_6 призначено на посаду начальника Харківецького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Пирятинський», тим самим ОСОБА_6 наділено адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.

У грудні 2013 року та січні 2014 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи про перебування підпорядкованих йому працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 поза місцем їх роботи та фактичне невиконання ними службових обов`язків, перебуваючи в селі Харківці Пирятинського району Полтавської області, діючи умисно, вніс до офіційних документів, а саме табелів обліку робочого часу за грудень 2013 року та січень 2014 року завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі протягом 8 годин ОСОБА_8 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014; ОСОБА_9 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013; ОСОБА_6 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014; ОСОБА_10 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014; ОСОБА_11 17.01.2014. При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 протягом вищезазначеного часу знаходились не на робочому місці, а в місті Києві, будучи залученими до участі в масових акціях в протидію учасникам «Революції гідності».

Внаслідок внесення ОСОБА_6 недостовірної інформації до офіційних документів, а саме: табелів обліку робочого часу за грудень 2013 року та січень 2014 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 нараховано та виплачено заробітну плату за невідпрацьований час в загальній сумі 3620,98грн. та здійснено відрахування єдиного соціального внеску в сумі 1314,42грн., чим порушено ст..1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (зі змінами), що призвело до завдання матеріальної шкоди Національному природному парку «Пирятинський» на загальну суму 4935,40грн.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України як внесення до офіційних документів, а саме: табелів обліку робочого часу за грудень 2013 року та січень 2014 року завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, ОСОБА_6 , у грудні 2013 року та січні 2014 року, зловживаючи своїм службовим становищем начальника Харківецького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Пирятинський», діючи умисно, шляхом внесення до офіційних документів, а саме: табелів обліку робочого часу за грудень 2013 року та січень 2014 року, завідомо неправдивих відомостей про перебування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на робочому місці особисто привласнив незаконно виплачені йому в якості заробітної плати грошові кошти в сумі 1410,78грн. та розтратив чуже майно - грошові кошти, які виплачено як заробітну плату за фактично невідпрацьований час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та нараховано як відрахування єдиного соціального внеску на заробітну плату на суму 3524,62грн.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім того, коли в грудні 2013 року та січні 2014 року в м.Києві відбувалась «Революція гідності», яка супроводжувалась в тому числі і масовими заворушеннями громадян, ОСОБА_6 умовив та схилив підпорядкованих працівників Харківецького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Пирятинський» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 для участі в масових заходах, що відбувалися в м.Києві, які, виходячи з чисельності осіб, що приймали в них участь, переростали в масові акції в протидію учасникам «Революції гідності», чим сприяв організаторам масових заворушень в м.Києві.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.27, ч.1 ст.294 КК України як підбурювання в організації масових заворушень.

Відповідно до ст..337 КПК України розгляд справи проводився в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Будучи допитаним у якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що у грудні 2013 року та січні 2014 року він займав посаду начальника Харківецького відділення НПП «Пирятинський». В його обов`язки входило двічі на місяць заповнювати табелі обліку робочого часу працівників його відділення. За грудень 2013 року та січень 2014 року він також заповнював вказані табелі. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 були його підлеглими. Вони у грудні 2013 року та січні 2014 року брали відгули за раніше відпрацьовані вихідні та неробочі дні, але він не оформляв відгули цих працівників наказами відповідно до закону, а ставив в табелях обліку цим працівникам як робочий день, хоча знав, що в зазначені дні вони знаходяться поза місцем роботи та фактично не виконують свої службові обов`язки.

У вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.294 КК України, ОСОБА_6 свою вину не визнав у повному обсязі та пояснив наступне. В грудні місяці 2013 року до нього звернувся з пропозицією заступник голови Пирятинської РДА ОСОБА_16 з приводу того, чи є в селах Велика Круча та ОСОБА_17 , а також інших близько розміщених селах люди, які погодяться поїхати в м. Київ агітувати, за що їм будуть платити гроші по 200 гривень за день. Він почав запитувати у своїх знайомих, чи є бажаючі поїхати в ОСОБА_18 на агітацію. Бажаючі знайшлися, і вони почали їздити в м. Київ. Люди були задоволені, оскільки справно платили за кожну поїздку. Оплату здійснював «старший» по ОСОБА_19 ОСОБА_20 . Він говорив «старшому» про кількість осіб, що поїхали, а «старший» давав необхідну суму грошей, які він - ОСОБА_21 роздавав тим, хто їздив. У нього була єдина задача це слідкувати, щоб люди, які їздили, повернулися додому, а не блукали десь по ОСОБА_22 . До с. Велика ОСОБА_23 приходив маленький автобус, який забирав бажаючих і віз їх до м. Києва. Коли автобус приїздив до ОСОБА_22 , то всі виходили і отримували прапори України. Шикувались колоною, йшли у парк до Верховної Ради, махали прапорами України. ОСОБА_24 говорив йому, у скільки годин буде виїзд в ОСОБА_18 та назад в Пирятин. Люди, що їздили до ОСОБА_22 , стояли в ОСОБА_25 парку чи в іншому місці. Ніяких провокацій чи подібних речей вони не робили,стояли мирно. Їх там годували та поїли чаєм. Люди їхали в ОСОБА_18 , щоб заробити трохи грошей для прожиття. У них не було на меті вчиняти протиправні дії. Ідейних, які б могли вступати в сутички з людьми, не було. Мета була лише отримати гроші. Пропозицій про влаштування бійок ніхто ніколи не оголошував. Особисто він їздив до Києва 10 разів в період з грудня 2013 по січень 2014 року. Під час мітингу до нього і його людей ніхто не підходив і ніяких вказівок про вчинення протиправних дій не давав. Шини ніхто не палив, будівлі ніякі не захоплювали, бійки не влаштовували. Людей на мітингу було дуже багато. У ОСОБА_25 парку була встановлена сцена і прикрашена в українську символіку. Зі сцени виступали депутати та співаки. Після 10 поїздок він вирішив припинити поїздки, оскільки йому було важко цілий день стояти на ногах. Про це він повідомив ОСОБА_24 , так як він був старшим по ОСОБА_19 . Малишкіну він не говорив про свою відмову від поїздок. Після його відмови від поїздок він не знав, чи їздили туди ще люди. ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 були його підлеглими. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 їздили без нього, але він їх не підбурював їздити до Києва. У Києві бачив один раз лише ОСОБА_15 . Як саме його підлеглі дізналися про можливість заробити гроші поїздками до Києва він не знає.

Представник потерпілої особи НПП «Пирятинський» ОСОБА_26 суду пояснив, що претензій до ОСОБА_6 парк не має, оскільки шкода ним відшкодована в повному обсязі, просив суворо обвинуваченого не карати.

У ході судового розгляду були досліджені докази: показання свідків та оголошені документи.

Так, допитаний свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона являється депутатом Пирятинської районної ради. У кінці 2013 року часто поширювалась інформація, що в Маріїнський парк до м. Києва їздять мешканці району за гроші. Потім на засіданні постійної комісії Пирятинської районної ради депутат районної ради ОСОБА_28 показав відео, на якому вона побачила, що ОСОБА_21 пропонував їхати до Києва та приймати участь в Антимайдані за гроші. Також в його розмові були озвучені й інші організаційні питання таких поїздок. З цього відео їй було зрозуміло, що ОСОБА_21 був організатором даних поїздок. Особисто їй пропозицій поїздок в Київ від Ванюгова не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив, що він займає посаду першого заступника Пирятинської РДА. У грудні 2013 року йому стало відомо, що в с. Велика Круча відбувається вербування громадян для поїздок на Антимайдан. Дана інформація була повідомлена йому ОСОБА_30 і передана ним журналісту газети «Пирятинська Правда» ОСОБА_31 . Береговий виїжджав на місце і зробив відео процесу вербування людей для поїздок. Більш детально про організацію даних поїздок йому стало відомо з розповідей інших людей, в тому числі і від працівників НПП «Пирятинський». По ОСОБА_23 основним організатором поїздок в ОСОБА_18 на Антимайдан був Ванюгов. Відео, зняте журналістом газети «Пирятинська Правда», є у вільному доступі в мережі Інтернет. Особисто йому ОСОБА_21 не пропонував їхати в м. Київ і він не був безпосереднім свідком таких розмов ОСОБА_21 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснив, що він являється журналістом газети «Пирятинська Правда». На початку грудня 2013 року ОСОБА_29 повідомив йому інформацію, що в с. Велика Круча людей агітують для поїздок на ОСОБА_33 . Як журналіст, він поїхав в с.Велика Круча перевірити цю інформацію і по можливості зняти на відео цей процес. Підійшовши до автомобіля, де сидів ОСОБА_21 , почав розпитувати про грошову винагороду за поїздку до Києва, про час виїзду і повернення додому, та про те, за кого потрібно буде стояти. Ванюгов повідомив, що оплата становить 200 300 грн. за один день, мета поїздки - підтримка колишнього режиму ОСОБА_34 на ОСОБА_35 . В ході розмови ОСОБА_21 пропонував йому їхати в Київ на Антимайдані, але він відмовився. Інших пропозицій, таких як участь в масових заворушеннях, від ОСОБА_21 йому не надходило. Також під час розмови у Ванюгова в руках був список осіб, що погодились їхати. Після цього зняте ним відео було розміщено на інтернет ресурсі «YouTube».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 пояснила, що вона працює спеціалістом з кадрової роботи в НПП «Пирятинський». В НПП «Пирятинський» табеля обліку робочого часу заповнюють начальники підрозділів. Вона лише підписувала табеля та передавала їх до бухгалтерії. Ванюгов особисто привозив їй на робоче місце табелі обліку робочого часу працівників Харківецького відділення за грудень 2013 - січень 2014 року. Підсудний її ні до чого не підбурював, не агітував, в ОСОБА_18 на Антимайдан вона не їздила. Хто їздив туди, вона не знає.

Свідок ОСОБА_37 пояснила, що вона працює бухгалтером в НПП «Пирятинський». До неї табелі обліку робочого часу надходять вже написані керівником підрозділу, завірені провідним фахівцем з кадрів та затверджені директором. На підставі цих табелів вона нараховує заробітну плату, робить всі відрахування і веде відомість про нарахування заробітної плати. Всі табелі, які вона отримала від ОСОБА_21 , були підписані ним особисто. Також вона засвідчила, що її ніхто не агітував і не пропонував залучати інших людей до поїздки в м.Київ на Антимайдан.

Свідок ОСОБА_38 пояснив, що у грудні 2013 року січні 2014 року працював на посаді інспектора з охорони природи в НПП «Пирятинський». Начальником відділення тоді був ОСОБА_6 . У грудні 2013 року та січні 2014 року він їздив до Києва, але був там у справах з братом, попередньо відпросившись у Ванюгова. Участі в протестах не брав, проте заїжджав на ОСОБА_39 і був у ОСОБА_25 парку на екскурсії. Також він зазначив, що не оголошував ОСОБА_21 про свої плани побувати на майдані в ОСОБА_22 , і там з ним не зустрічався. З ним ніхто з роботи не їздив до ОСОБА_22 . Перебуваючи в ОСОБА_19 , саме перед від`їздом до Києва, він телефонував до Ванюгова лише по роботі. Він підтвердив, що телефон не змінював і не передавав третім особам. Йому з чуток відомо про те, що люди з ОСОБА_19 їздили на протести до Києва, також він читав про це в газеті і бачив, як люди збиралися біля будинку культури, імовірно для від`їзду на майдан. Проте від колег цього не чув, але чув, що хтось із роботи їздив на протести. Ванюгов особисто йому не пропонував їздити на ОСОБА_39 і ні до чого такого не примушував. Він перебував в Києві декілька днів, менше тижня. Про відсутність на робочому місці він повідомляв в усній формі Ванюгова. Він мав кілька відгулів у зв`язку з його роботою в святкові та неробочі дні. Заробітну плату він отримував за весь повний місць.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює в НПП «Пирятинський» інспектором з охорони природи. Поїздки в ОСОБА_18 здійснював у свої вихідні дні, беручи відгули і попереджаючи начальника про це в усній формі. Він також підтвердив, що телефон не змінював і не передавав третім особам. В період з грудня 2013 року по січень 2014 року він їздив до ОСОБА_22 , проте чітко не може сказати, в які саме дні він це робив. Він зазначив, що їздив сам, без своїх колег по роботі. Про ОСОБА_33 дізнався з газети «Пирятинська Правда». Їздив до ОСОБА_22 з автостанції міста ОСОБА_19 . Свідок вказав, що телефонував своїм колегам вночі лише по робочим питанням. Нічого спільного про ОСОБА_33 вони з колегами не обговорювали в той час. Також він повідомив, що своїх колег в ОСОБА_22 не бачив, а ОСОБА_21 його ні до чого не агітував і не пропонував їхати на ОСОБА_33 .

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює в НПП «Пирятинський» інспектором з охорони природи. Його безпосереднім начальником був ОСОБА_6 . До міста Києва він їздив лише одного разу по своїй ініціативі, ОСОБА_21 з ним не їздив. Також він зазначив, що був у ОСОБА_22 лише один робочий день, а саме 17 січня 2014 року. Про свою поїздку він повідомив свого керівника в усній формі. Дзвінок, який він здійснював в той період Ванюгову вночі, був дружнім, і він не пам`ятає точно про що вони говорили. ОСОБА_14 запевнив, що ОСОБА_21 ні до чого його не примушував та не пропонував їхати разом на ОСОБА_33 . 17 січня 2014 року він був у ОСОБА_22 і на Майдані, і на Антимайдані, заїжджав туди заради цікавості, подивитись, що там відбувається. Також у цей день він був у справах на Оболоні та у брата в м.Вишгород.

Свідок ОСОБА_40 пояснив, що працює заступником директора НПП «Пирятинський». За відсутності директора він здійснює його обов`язки по загальному керівництву парком. Щодо поїздок до ОСОБА_22 у грудні 2013 року та січні 2014 року, то йому відомо про одну поїздку Ванюгова туди, оскільки той написав заяву про відгул за сімейними обставинами. Про інші поїздки ОСОБА_21 не знав, як і не знав, що деякі працівники парку також їздили на ОСОБА_33 . Про це він дізнався згодом, із розповіді слідчого. Відео, зняте журналістом «Пирятинської Правди», він не бачив. Табелі робочого часу він не підписує і не бачить їх. Ванюгов сам контролював свій робочий час і робочий час своїх підлеглих. Йому невідомо про агітацію ОСОБА_21 по залученню людей до поїздок в Київ для участі в протестах у грудні 2013 - січні 2014 року. Особисто йому ОСОБА_21 не пропонував їхати до ОСОБА_22 для участі в протестах.

Свідок ОСОБА_41 пояснив, що він працював начальником відділу охорони НПП «Пирятинський». Про поїздки працівників парку та Ванюгова у грудні 2013- - січні 2014 року до ОСОБА_22 він не знав. Пропозицій від ОСОБА_21 щодо агітації людей їхати на ОСОБА_33 та підбурювання його самого не було. Він запевнив, що всі знали, що він не погодиться їхати для участі в подіях подібного роду. Про поїздки своїх підлеглих до ОСОБА_22 він дізнався вже на досудовому розслідуванні.

Свідок ОСОБА_42 пояснив, що він займає посаду директора НПП «Пирятинський». Організовує і керує роботою всіх підрозділів з листопада 2013 року, в тому числі і підрозділом, яким керував ОСОБА_21 . Ним безпосередньо затверджуються табеля обліку робочого часу. В правильності заповнення ОСОБА_21 табелів за грудень 2013 року та січень 2014 року сумнівів у нього не викликало. Про те, що ОСОБА_21 агітував людей на ОСОБА_33 , дізнався від знайомих, які розповіли про відеозапис в мережі Інтернет. Під час досудового слідства дізнався, що на ОСОБА_33 до ОСОБА_22 їздили деякі працівники парку. Після того, як він дізнався про поїздки Ванюгова та інших працівників на Антимайдан в ОСОБА_18 , він провів бесіди зі своїми підлеглими. В ході даних розмов працівники все заперечували, але пізніше визнали, що такі поїздки мали місце. ОСОБА_43 своїх поїздок працівники не повідомляли. Ванюгов не пропонував йому брати участь у протестах в місті Києві.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює майстром з охорони природи НПП «Пирятинський». ОСОБА_6 був його безпосереднім начальником. У грудні 2013 року та січні 2014 року він брав відгули, в усній формі по телефону відпрошувався у Ванюгова, заяв ніяких не писав, та їздив в ОСОБА_18 на Антимайдан. Як оформлялись його відгули, він не знає, зарплату отримував за повний місяць. Про поїздки до ОСОБА_22 він дізнався, коли ввечері гуляв по ОСОБА_19 та побачив біля будинку культури автобус, спитав, йому сказали, що можна поїхати до ОСОБА_22 . Він особисто був у Києві 7 чи 8 разів у ті дні, що були встановлені на слідстві. Коли він був у ОСОБА_22 , то дзвонив ОСОБА_21 та іншим своїм колегам по телефону лише з приводу роботи чи робочих рейдів. З колегами по роботі поїздки до ОСОБА_22 не обговорювали. Лише зі слів слідчого йому стало відомо, що до ОСОБА_22 на ОСОБА_33 їздили ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Хто організовував поїздки, він не знає. Їздив туди лише з метою підтримки президента ОСОБА_34 . Ванюгов йому не пропонував поїздки на Антимайдан. В ОСОБА_22 він був біля Верховної Ради. Один раз він випадково побачив там Ванюгова. Одягнутий був ОСОБА_21 у зимню куртку, сапоги, шапку. Балаклави на ньому не було. Ніяких палок або біт у Ванюгова він не бачив. Він підійшов до Ванюгова, вони поспілкувались хвилин 10-15, розмова була по роботі. Що ОСОБА_21 робить на Антимайдані, він не питав у нього. Біля Ванюгова стояло дуже багато невідомих простих людей, які підтримували тодішнього президента. Люди ходили для масовки. Був концерт.

Провівши судовий розгляд та проаналізувавши наявні в справі докази, представлені в обґрунтування версією обвинувачення про доведеність винуватості обвинуваченого у їх сукупності, суд встановив наступне.

Не зважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також привласнення та розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїми службовим становищем знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав той факт, що він, являючись начальником Харківецького відділення НПП «Пирятинський» та виконуючі покладені на нього організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські обов`язки, достовірно знаючи про перебування підпорядкованих йому працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 поза місцем їх роботи та фактичне невиконання ними службових обов`язків, вніс в табелі обліку робочого часу за грудень 2013 січень 2014 року завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі протягом 8 годин ОСОБА_8 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014; ОСОБА_9 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013; ОСОБА_6 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014; ОСОБА_10 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014; ОСОБА_11 17.01.2014;

- показаннями свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , з яких вбачається, що табелі обліку робочого часу працівників Харківецького відділення НПП «Пирятинський» заповнювались особисто ОСОБА_6 , який був начальником Харківецького відділення НПП «Пирятинський»;

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_48 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які пояснили, що у грудні 2013 та січні 2014 року вони не були на своїх робочих місцях в ті дні, які встановлені слідчим на досудовому слідстві, тому що брали відгули. В усній формі вони попереджали ОСОБА_6 про те, що беруть компенсацію у вигляді вихідного дня за відпрацьовані раніше дні, але ніяких заяв на відгул вони не писали, зарплату отримували за повний відпрацьований місць роботи;

- наказом №5-К від 03.01.2012 року про прийняття ОСОБА_6 на посаду начальника Харківецького відділення Національного природного парку «Пирятинський» з 03 січня 2012 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 з 03.01.2012 року наділений та виконує організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські обов`язки, тобто являється службовою особою (а.с.51-52);

- посадовою інструкцією начальника природоохоронного науково-дослідного відділення, з якої вбачається, що начальник відділення здійснює керівництво науково-дослідною та господарською діяльністю відділення; забезпечує виконання заходів з охорони праці та додержання трудового законодавства; забезпечує облік та звітність про науково-дослідну та господарську діяльність відділення; а також виконує інші обов`язки згідно посадової інструкції; а також з якої вбачається, що начальник відділення несе відповідальність за неякісне і несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невиконання наданих йому прав; достовірність даних, які надаються керівництву (а.с.53-54);

Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_6 у грудні 2013 року та січні 2014 року не виконував організаційно - розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тому що з посадовою інструкцією він ознайомлений лише 26 березня 2014 року, суд вважає безпідставними, оскільки за нормами трудового законодавства виконання вказаних функцій пов`язується не з моментом ознайомлення працівника з посадовою інструкцією, а з датою досягнення згоди між працівником і власником або уповноваженим ним органом про умови трудового договору, тобто дня укладення трудового договору, коли взаємні права та обов`язки виникають між сторонами тільки після фактичного початку роботи. Отже ОСОБА_6 почав виконувати організаційно - розпорядчі та адміністративно-господарські функції з 03.01.2012 року, тобто з дати прийняття його на роботу.

- табелями обліку робочого часу працівників Харківецького відділення Національного природного парку «Пирятинський» за грудень 2013 року, з яких вбачається, що табелі особисто підписані ОСОБА_6 , що ним не оспорюється та не спростовується, а також те, що у рядку навпроти прізвища ОСОБА_6 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 зазначено робочими днями; в рядку навпроти прізвища ОСОБА_8 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 зазначено робочими днями; в рядку навпроти прізвища ОСОБА_9 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 зазначено робочими днями; в рядку навпроти прізвища ОСОБА_10 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 зазначено робочими днями (а.с.84-85, 88-89);

- табелями обліку робочого часу працівників Харківецького відділення Національного природного парку «Пирятинський» за січень 2014 року, з яких вбачається, що табелі особисто підписані ОСОБА_6 , що ним не оспорюється та не спростовується, а також те, що в рядку навпроти прізвища ОСОБА_6 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014 зазначено робочими днями; в рядку навпроти прізвища ОСОБА_8 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014 зазначено робочими днями; в рядку навпроти прізвища ОСОБА_10 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014 зазначено робочими днями; в рядку навпроти прізвища ОСОБА_11 17.01.2014 зазначено робочим днем (а.с.86-87, 90-91);

- листом директора НПП «Пирятинський» від 27.02.2015р. №80, з якого вбачається, що ОСОБА_6 за фактично невідпрацьовані дні 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 619,08грн., за 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014 в сумі 791,70грн.; ОСОБА_49 за фактично невідпрацьовані дні 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 293,85грн.; ОСОБА_10 за фактично невідпрацьовані дні 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 556,15грн., за 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014 в сумі 359,44грн.; ОСОБА_8 за фактично невідпрацьовані дні 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 399,64грн., за 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014 в сумі 525,98грн.; ОСОБА_11 за фактично невідпрацьовані дні 17.01.2014 нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 75,14грн. Загальна сума нарахованої заробітної плати вказаним працівниками за вказані дні складає 3620,98грн. (а.с.93, 94);

- листом директора НПП «Пирятинський» від 27.02.2015р. №79, з якого вбачається, що ОСОБА_6 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014; ОСОБА_48 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013; ОСОБА_10 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014; ОСОБА_8 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014; ОСОБА_11 17.01.2014 не перебували у відпустці, в тому числі за власний рахунок, а також на лікарняному, тобто фактично в ці дні вони повинні були бути на своєму робочому місці та виконувати покладені на них службові обов`язки (а.с.95, 96);

- довідкою заступника начальника Лубенської ОДПІ від 27.02.2014 про результати спільної перевірки на предмет дотримання законності нарахування заробітної плати за фактично невідпрацьовані дні працівниками Національного природного парку «Пирятинський» за період з 01.12.2013 по 01.02.2014, та додатком №1 до довідки, з яких вбачається, що ОСОБА_6 зайво виплачена заробітна плата за грудень 2013 року в сумі 619,08грн., січень 2014 року 791,70грн., єдиний соціальний внесок 512,11грн., а всього 1922,89грн.; ОСОБА_49 зайво виплачена заробітна плата за грудень 2013 року в сумі 293,85грн., єдиний соціальний внесок 106,67грн., а всього 400,52грн.; ОСОБА_10 зайво виплачена заробітна плата за грудень 2013 року в сумі 556,15грн., січень 2014 року 359,44грн., єдиний соціальний внесок 332,36грн., а всього 1247,95грн.; ОСОБА_8 зайво виплачена заробітна плата за грудень 2013 року в сумі 399,64грн., січень 2014 року 525,98грн., єдиний соціальний внесок 336грн., а всього 1261,62грн.; ОСОБА_11 зайво виплачена заробітна плата за січень 2014 року 75,14грн., єдиний соціальний внесок 27,28грн., а всього 102,42грн. (а.с.97-102);

- роздруківкою ПрАТ «МТС-Україна» трафіків та визначення місцезнаходження базових станцій абонента ОСОБА_6 (мобільний номер телефону НОМЕР_1 ), з якої вбачається, що ОСОБА_6 у свої робочі дні 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014 фактично знаходився не на робочому місці, а перебував в м.Києві (а.с.60-67);

- роздруківкою ПрАТ «МТС-Україна» трафіків та визначення місцезнаходження базових станцій абонента ОСОБА_50 (мобільний номер телефону НОМЕР_2 ), з якої вбачається, що ОСОБА_48 у свої робочі дні 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013 фактично знаходився не на робочому місці, а перебував в м.Києві (а.с.68-69);

- роздруківкою ПрАТ «МТС-Україна» трафіків та визначення місцезнаходження базових станцій абонента ОСОБА_10 (мобільний номер телефону НОМЕР_3 ), з якої вбачається, що ОСОБА_10 у свої робочі дні 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014 фактично знаходився не на робочому місці, а перебував в м.Києві (а.с.70-77);

- роздруківкою ПрАТ «МТС-Україна» трафіків та визначення місцезнаходження базових станцій абонента ОСОБА_8 (мобільний номер телефону НОМЕР_4 ), з якої вбачається, що ОСОБА_8 у свої робочі дні 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014 фактично знаходився не на робочому місці, а перебував в м.Києві (а.с.78-80);

- роздруківкою ПрАТ «МТС-Україна» трафіків та визначення місцезнаходження базових станцій абонента ОСОБА_11 (мобільний номер телефону НОМЕР_5 ), з якої вбачається, що ОСОБА_11 у свій робочий день 17.01.2014 фактично знаходився не на робочому місці, а перебував в м.Києві (а.с.81).

Отже, оцінивши вищевказані докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України, не визнав, однак його винуватість у підбурюванні в організації масових заворушень підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав той факт, що за пропозицією ОСОБА_51 він у грудні 2013 року та січні 2014 року збирав та організовував людей для поїздок в м.Київ на Антимайдан за певну грошову винагороду, повідомляв людям про час та місце виїзду автобуса з ОСОБА_19 до ОСОБА_22 та назад з ОСОБА_22 до ОСОБА_19 , слідкував за тим, що всі люди, які з ним їхали, повернулись додому, отримував від інших осіб гроші за поїздки та виплачував їх тим, хто їздив на ОСОБА_33 , повідомляв іншій особі про кількість осіб, що виявили бажання приймати участь в поїздках на Антимайдан в ОСОБА_18 , тобто за певну плату підшукував, умовляв та організовував людей у певну групу, керував цією групою.

Показання ОСОБА_6 в тій частині, що він не підбурював ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 їздити до Києва на Антимайдан, суд знаходить не переконливими, оскільки вони знаходяться в протиріччі з іншими зібраними доказами по справі, і суд розцінює їх як метод захисту та бажання уникнути відповідальності за підбурювання ним свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в організації масових заворушеннях, а також побоювання притягнення вказаних свідків до кримінальної відповідальності.

- показаннями свідка ОСОБА_27 , яка підтвердила, що ОСОБА_6 агітував мешканців Пирятинського району поїхати в ОСОБА_18 та прийняти участь в Антимайдані за гроші. Також в його розмові були озвучені й інші організаційні питання таких поїздок;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , з яких вбачається, що в с. Велика Круча у грудні 2013 року збирали та організовували громадян для поїздок на Антимайдан за гроші. По Кручі основним організатором поїздок в Київ на Антимайдан був Ванюгов;

- показаннями свідка ОСОБА_52 , з яких вбачається, що на початку грудня 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись в с.Велика Круча, агітував та організовував людей для поїздок в м.Київ на Антимайдан за грошову винагороду в сумі 200-300 гривень за день. При цьому ОСОБА_6 повідомляв про час виїзду і повернення додому та мету поїздки. В ході розмови ОСОБА_21 особисто пропонував ОСОБА_53 їхати в Київ на Антимайдані;

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_48 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з яких убачається, що у грудні 2013 та січні 2014 року вони знаходились в м.Києві на Антимайдані.

Поряд з цим, аналізуючи показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_48 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в тій частині, що ОСОБА_6 не агітував, не підбурював, не умовляв та не організовував їх приймати участь в Антимайдані у грудні 2013 року та січні 2014 року, суд прийшов до переконання, що вказані свідки заінтересовані у результаті розгляду справи, оскільки вони були підлеглими обвинуваченого, а на даний час являються його колегами по роботі та разом з ним працюють в одному структурному підрозділі. Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є в певній мірі неконкретними, завуальованими, не відображають в повній мірі хід подій. Побоюючись притягнення до кримінальної відповідальності вказані свідки умисно замовчують суттєві обставини щодо їх підбурювання ОСОБА_6 , висвітлюючи дії останнього з позитивного боку та намагаючись штучно підтримати обвинуваченого для уникнення ним кримінальної відповідальності.

- роздруківками ПрАТ «МТС-Україна» трафіків та визначення місцезнаходження базових станцій абонентів ОСОБА_6 (мобільний номер телефону НОМЕР_1 ), ОСОБА_50 (мобільний номер телефону НОМЕР_2 ), ОСОБА_10 (мобільний номер телефону НОМЕР_3 ), ОСОБА_8 (мобільний номер телефону НОМЕР_4 ), ОСОБА_11 (мобільний номер телефону НОМЕР_5 ), з яких убачається, що саме в ті дні, коли ОСОБА_12 - 06.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, ОСОБА_13 - 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, 21.01.2014, 22.01.2014, 23.01.2014, Купріян - 06.12.2013, 10.12.2013, 13.12.2013, 18.12.2013, 19.12.2013, 14.01.2014, 15.01.2014, 16.01.2014, 17.01.2014, та ОСОБА_14 17.01.2014, знаходились в м.Києві, вони здійснювали телефонні дзвінки ОСОБА_6 протягом доби (вночі та вдень) (а.с.60-81).

Аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів сторонами не пропонується, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України, тому суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, оцінивши вищевказані докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України, в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим та притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені обвинуваченим злочини відносяться: за ч.2 ст.191 КК України - до злочину середньої тяжкості, за ч.1 ст.366 КК України до злочину невеликої тяжкості, за ч.1 ст.294 КК України до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 працює на посаді інспектора з охорони природозахисного фонду Харківецького відділення Національного природного парку «Пирятинський», за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с.44, 45), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за станом здоров`я - здоровий (а.с.49, 50), раніше не судимий (а.с.48).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку в повному обсязі в сумі 4935,40грн. (а.с.120).

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні і відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, суд, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи невеликий ступінь небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, за ч.4 ст.294 КК України у виді позбавлення волі. Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

При призначенні покарання суд, враховуючи положення ст..4, ч.1 ст.5 КК України, вважає за необхідне призначити покарання без застосування спеціальної конфіскації, яка була передбачена санкцією частини першої статті 366 КК України на момент вчинення ОСОБА_6 злочину за ч.1 ст.366 КК України.

При цьому суд вважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, соціально адаптований, працевлаштований, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Стосовно цивільного позову, який був заявлений потерпілою особою (а.с.26-29), суд вважає за необхідне залишити його без розгляду, оскільки матеріальні збитки потерпілій особі - НПП «Пирятинський» відшкодовані в повному обсязі на стадії судового розгляду (а.с.120).

Долю речових доказів, а саме табелів обліку робочого часу працівників Харківецького відділення Національного природного парку «Пирятинський» необхідно вирішити відповідно до п.7 ч.9 ст..100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.27 ч.1 ст.294 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов Національного природного парку «Пирятинський» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази: табелі обліку робочого часу працівників Харківецького відділення Національного природного парку «Пирятинський» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1