У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Пузиревського Є.Б., суддів
Животова Г.О., Шибко Л.В.,при секретарі
Шапулі В.В.,за участю прокурора
Чупринської Є.М.,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження
№ 0000507 за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_6 та його захисника
ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 30
грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Волинської області від 12 березня
2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 30
грудня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

такого, що не має судимості,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 364 КК України до покарання у
виді обмеження волі на строк 2 роки
із позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
в установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форми
власності, на строк 2 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у
виді обмеження волі на строк 1 рік із
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
в установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форми
власності, на строк 1 рік 3 місяці.

За ч. 3 ст. 190 КК України
ОСОБА_6 виправдано за недоведеністю
вчинення кримінального
правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_6
визначено остаточне покарання у виді
обмеження волі на строк 2 роки із
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
в установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форми
власності, на строк 2 роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК
України ОСОБА_6 звільнено від
призначеного покарання у зв'язку із
закінченням строків давності,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Стягнуто із
засудженого ОСОБА_6 судові витрати на
проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного
суду Волинської області від 12 березня
2014 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_6 в частині його засудження за ч. 1
ст. 364 КК України скасовано, а
кримінальне провадження в цій частині
закрито за відсутністю в діянні
кримінального правопорушення.

Цей же вирок в частині
призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1
ст. 366 КК України змінено, призначено
ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України покарання
у виді обмеження волі на строк 1 рік із
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
в установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форми
власності, на строк 1 рік.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК
України ОСОБА_6 звільнено від
призначеного покарання у зв'язку із
закінченням строків давності,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

У решті вирок залишено
без зміни.

Згідно з вироком суду,
з урахуванням змін внесених ухвалою
Апеляційного суду Волинської області
від 12 березня 2014 року, ОСОБА_6 визнано
винним у тому, що він, обіймаючи посаду
заступника генерального директора
ТзОВ «Шов-Буд», тобто будучи службовою
особою, вніс до офіційних документів -
актів приймання виконаних підрядних
робіт №№ 1, 2, 3 за листопад і грудень 2009
року та довідок про вартість виконаних
підрядних робіт за цей же період
завідомо неправдиві відомості, які
виразилися у тому, що він, достовірно
знаючи про те, що вказані документи
містять неправдиві дані відносно
виконаних ремонтно-будівельних робіт,
які фактично не проведені та
матеріалів, які не використовувались, а
також з приводу вартості даних робіт,
підписав їх.

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_6 та його захисник
ОСОБА_7, посилаючись на неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність,
порушують питання про скасування
судових рішень щодо ОСОБА_6 в частині
засудження останнього за ч. 1 ст. 366 КК
України та закриття кримінального
провадження в цій частині зі
звільненням ОСОБА_6 від кримінальної
відповідальності у зв'язку з
закінченням строків давності.
Зазначає, що ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК
України підлягав звільненню від
кримінальної відповідальності, а не
від покарання.

Заслухавши доповідь
судді, пояснення прокурора, який
заперечував проти задоволення поданої
касаційної скарги, перевіривши
матеріали кримінального провадження й
обговоривши доводи, наведені в
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та
кваліфікація його дій в касаційній
скарзі засудженого ОСОБА_6 та його
захисника ОСОБА_7 не оскаржуються.

Твердження засудженого та його
захисника про те, що суд повинен був
звільнити ОСОБА_6 від кримінальної
відповідальності у зв'язку з
закінченням строків давності, а не від
покарання - є необґрунтованими.

Засуджений ОСОБА_6
визнаний винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що
відповідно до ст. 12 КК України є
злочином невеликої тяжкості і до дня
набрання вироком щодо ОСОБА_6 законної
сили строки давності притягнення його
до кримінальної відповідальності,
передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,
минули.

Відповідно до ст. 49 КК
України у зв'язку із закінченням
зазначених у цій статті строків
давності особа підлягає звільненню від
кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 5 ст. 74 КК
України на підставах, передбачених ст.
49 цього Кодексу, особа також може бути
за вироком суду звільнена від
покарання. Ухвалити рішення про
звільнення особи від кримінальної
відповідальності можна лише за
наявності її згоди на закриття справи з
відповідної підстави.

Як убачається з
матеріалів справи, ОСОБА_6 протягом
досудового і судового слідства у
справі свою винуватість у вчиненні
інкримінованого йому злочину не
визнавав, згоди на закриття
кримінального провадження щодо нього з
нереабілітуючих підстав не давав.

За таких обставин суд
на підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України
обґрунтовано звільнив ОСОБА_6, чию
винуватість було доведено у
встановленому законом порядку, від
покарання за вчинений ним злочин.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги
засудженого ОСОБА_6 та його захисника
ОСОБА_7

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які були би
підставою для зміни чи скасування
судових рішень у справі, не
встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Володимир-Волинського міського
суду Волинської області від 30 грудня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Волинської області від 12 березня 2014
року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та
його захисника ОСОБА_7 - без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________
________________

Є.Б. Пузиревський Г.О. Животов Л.В. Шибко