В И Р О К 219/842/12

іменем України

29.05.2012 року Піщанський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Фартух О.І.

при секретарі Яворській О.В.

з участю:

прокурора Кравченко Є.Г.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому виїздному судовому засіданні, в приміщенні ВК-59, в с. Трудовий кримінальну справу про обвинувачення громадянина України:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобов»язаного, не працювавшого до затримання, відбуваючого прокарання у вигляді 11 років позбавлення волі у ВК-59 с.

Трудовий Піщанського районоу Вінницької області, за вироком Апеляційного суду Черкаської області, за ст. 115 ч. 2 п.12 КК України

у вчиненні злочину передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2, будучи засудженим вироком Апеляційного суду Черкаської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі і відбуваючи покарання, в установі виконання покарань - Піщанській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області №59, в с. Трудовий Піщанського району Вінницької області, 10 травня 2012 року біля 19 години, діючи умисно, наніс удар кулаком руки в область обличчя працівнику виправної колонії, молодшому інспектору відділу нагляду і безпеки, прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_3, який є працівником правоохоронного органу, заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

Знаходячись в добовому наряді і виконуючи службові обов'язки по нагляду за поведінкою засуджених та додержанням ними встановлених правил поводження у виправній установі, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки, прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_3 виявив, що засуджений ОСОБА_2 знаходиться на даху двоповерхової житлової будівлі, огородженої локальної дільниці № 4 та регулює телевізійну антену.

ОСОБА_3 зробив ОСОБА_2 зауваження та вимагав покинути дах приміщення.

Вказані, законні, вимоги ОСОБА_2 не виконав, проігнорував їх, продовжував перебувати на даху та регулювати телевізійну антену.

Приблизно через 15-20 хвилин, ОСОБА_2 спустився з даху і будучи незадоволеним вимогами ОСОБА_3, тобто у зв'язку з виконанням ОСОБА_3 службових обов'язків, підійшов до виходу з локальної дільниці №1 обманув, що йому потрібно до медичної частини, попросив відкрити локальну дільницю та впустити його.

Коли ОСОБА_3 відкрив локальну дільницю та впустив ОСОБА_2, той кулаком руки наніс удар в область обличчя ОСОБА_3, після чого переліз через огорожу назад до локальної дільниці і з місця події втік, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №078 від 15 травня 2012 року являються тілесними ушкодженнями у вигляді синця в ділянці лівої-орбіти з переходом у виличну ділянку, садна на лівій виличній ділянці, поперечного перелому тіла лівої виличної кістки, гемосинуситу і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні пояснив, що визнає себе винним повністю і дав суду показання про те, що 10.05.2012 року він відбуваючи покарання не був задіяний у роботі та разом із іншими засудженими дивився телевізор.

Телевізор почав погано працювати і в такому випадку, він неодноразово вилізав на дах приміщення щоби відрегулювати антену.

Отримавши дозвіл начальника відділення він виліз на дах і ходив із антеною, шукаючи найбільш кращого сигналу на антену.

В цей час почув, що працівник виправної колонії, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки, прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_3, який є працівником правоохоронного органу крикнув до нього і в нецензурній формі наказав залишити дах приміщення.

Таке звернення його обурило і тому він спустившись з даху, хвилин через 15-20, підійшов до того місця де ніс службу ОСОБА_3, обманним шляхом винудив того впустити його до локальної дільниці і зненацька, навмисно наніс удар кулаком руки по обличчю потерпілому. Побачивши що заподіяв останньому ушкодження, переліз через огорожу і зник з місця пригоди.

Щиро кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_3 підтвердив показання підсудного, однак вважає що його звернення до підсудного і вимога про залишення даху приміщення не була образливою і не була викладена ним у нецензурній формі.

Оцінюючи покази підсудного, суд рахує їх правдивими, об»єктивними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Беручи до уваги, те що підсудний повністю визнав свою провину у вчиненні злочину, його показання відповідають суті пред»явленого йому обвинувачення, суд враховуючи думку підсудного, адвоката та прокурора, які вірно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх не спростовують, рахують у повному обсязі доведеними наявними у справі доказами, які не потребують дослідження в судовому засіданні, упевнившись у добровільності та відповідності їх міркувань, розтлумачивши підсудному, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, керуючись ст. 299 КПК України рахує недоцільним дослідження доказів винуватості підсудного в повному обсязі відносно фактичних обставин справи, які не заперечуються будь ким.

Рахуючи винність підсудного доведеною, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 345 КК України навмисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв»язку з виконанням ним службових обов»язків.

Обговоривши питання про вид та розмір покарання, його відповідність тяжкості вчиненого злочину та суспільній небезпечності особи підсудного, у відповідності до ст. 65 КК України, суд приходить до наступного висновку.

Підсудним вчинено середньої тяжкості злочин, у скоєнні якого він щиро кається. ОСОБА_2 надавав допомогу органу досудового слідства та суду у встановленні істини в справі, характеризується по місцю відбування покарання позитивно, що суд відносить до обставин які пом»якшують його покарання згідно зі ст. 66 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання суд вважає вчинення підсудним нового злочину під час відбування покарання.

Призначаючи покарання, суд, враховує негативне ставлення підсудного до вчинено ним злочину та висловлювання про готовність нести кримінальну відповідальність за нього.

Разом із тим призначає покарання пов»язане із ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу скасовує.

Речові докази повертає власникам.

На підставі наведеного, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 за ст. 345 ч. 2 КК України і піддати його покаранню у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточне покарання призначати у вигляді 7 років 10 місяців 16 днів позбавлення волі, шляхом повного складання покарання за новим вироком та не відбутого покарання у вигляді 5 років 10 місяців 16 днів позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Черкаської області, за ст. 155 ч. 2 п.12 КК України від 04.08.2009 року.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання за новий злочин 15 травня 2012 року.

Речові докази кітель, повернути ОСОБА_3, фрагмент асфальтового покриття знищити.

Вирок може бути оскаржений апеляційному суду Вінницької області в 15-добовий термін з моменту проголошення через Піщанський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ: