АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7766/13-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1718/14
Категорія: ст. 539 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника виправної

колонії № 109 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2014 р., якою у задоволені подання начальника Дергачівської виправної колонії УДПтС України у Харківській області (№ 109) стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 5 грудня 2011 р. за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, щодо умовно-дострокового звільнення на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 6 днів відмовлено.

В ухвалі зазначено, що подання начальника Дергачівської виправної колонії УДПтС України у Харківській області (№ 109) стосовно засудженого ОСОБА_7 не може бути задоволено з таких підстав.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в місцях позбавлення волі порушував встановлений режим тримання, за що на нього було накладено дисциплінарні стягнення. До засудженого раніш застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але ОСОБА_7 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжував скоювати умисні корисливі злочини.

Прокуратурою Дергачівського району Харківської області було проведено перевірку діяльності адміністрації Дергачівської виправної колонії УДПтС в Харківської області та виявлені суттєві порушення вимог кримінального законодавства України при вирішенні питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України.

За результатами вказаної перевірки прокурором були до адміністрації колоній № 109 направлені вказівки про усунення порушень при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засуджених, скасування як незаконного рішення комісії установи в частині направлення до Дергачівського районного суду Харківської області матеріалів щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , але вказівка прокурора не виконана.

Суд дійшов висновку, що засуджений на даний час не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні. Наявність у особи за весь період відбування покарання трьох заохочень не вказують на виправлення засудженого, як підставу застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Суд зазначив, що ОСОБА_7 у місяцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі порушував режим тримання, до нього вже застосовувалось (двічі) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але він вірних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти умисні злочини.

У суду виникли сумніви з приводу доводів щодо наявності у засудженого позитивних намірів на майбутнє та становлення засудженого на шлях виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_7 суд вирішив, що буде передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду, посилається на те, що, на його думку він має всі підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за місцем відбування покарання він позитивно характеризується, відбув 2/3 строку покарання, протягом цього строку неодноразово заохочувався адміністрацією колонії, своєю сумлінною поведінкою та працею довів своє виправлення, прокурор безпідставно зробив висновок, що він не підлягає умовно-достроковому звільненню, суд першої інстанції неправильно послався на те, що він має стягнення, оскільки стягнення погашено, посилання суду, що він раніше неодноразово звільнявся від покарання умовно-достроково не може бути прийнято до уваги по даній справі, оскільки це було в минулому.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав скаргу, просив скасувати ухвалу суду, стверджував, що він довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання; пояснення представника колонії, який просив скасувати ухвалу суду, стверджував, що з 15.11.2013 р. ОСОБА_7 відбуває покарання Дергачівській виправній колонії № 109, характеризується позитивно, двічі заохочувався адміністрацією колонії, до нього може бути застосовано положення ст.81 КК України; пояснення прокурора, який вважав необхідним залишити ухвалу суду без зміни як законну та обґрунтовану, перевіривши матеріали справи колегія судів не находить підстав для задоволення скаргу виходячи з такого.

З витягу з протоколу № 36 від 02.10.2014р. спільного засідання комісії адміністрації Дергачівської виправної колонії №109 та спостережної комісії при Дергачівській районній адміністрації вбачається, що ОСОБА_7 мав одне стягнення, яке погашено, має три заохочення, але, в довідки про заохочення вказано, що перше заохочення йому було оголошено 09.04.2013р., тобто до прибуття в колонію № 109.

В поданні про застосування до ОСОБА_9 положення ст.81 КК України зазначено, що він до праці ставиться сумлінно, проявляє ініціативу, до виконання завдань ставиться відповідно, має три заохочення, на заходи виховного характеру реагую вірно, серед засуджених неконфліктний, підтримує рівні відносини. Своєю сумлінної поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_9 з 15.11.2013р. відбуває покарання у Дергачівській виправній колонії № 109, двічі заохочувався адміністрацією колонії, що відповідає довідки про заохочення.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що наявність у особи за весь період відбування покарання трьох заохочень не вказують на виправлення засудженого, не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Суд правильно послався на положення п.п.2, 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» про те, що таке рішення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, установлення, що процес виправлення засудженого відбувався на протязі всього періоду відбування ним покарання.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінну поведінку слід розуміти я комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

Надані суду адміністрацією колонії матеріали стосовно ОСОБА_9 не є переконливими, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Бережного залишити без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2014 р. стосовно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_10 ___________