Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5138/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2015 року
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
законного представника - ОСОБА_6
представника кримінальної міліції Подільського
РУГУ МВС України в м. Києві - ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Подільської районної
в м. Києві державної адміністрації - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, навчається на 1-му курсі Київського професійного ліцею «Авіант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28.02.2015 року, приблизно о 21 год. 40 хв., неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «Барчик» за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 30/20, після розпиття спиртних напоїв, звернув свою увагу на мобільний телефон торгової марки «HTC» модель Desire 516, білого кольору, що належить ОСОБА_9 , внаслідок чого в нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, неповнолітній ОСОБА_4 прослідкував за ОСОБА_9 , який направився за місцем свого мешкання, та коли останній знаходився біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар своєю правою рукою в спину потерпілого, від чого останній впав на підлогу, після чого вихватив з правої руки потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон, торгової марки «HTC» модель Desire 516, білого кольору, вартістю 4444,65 грн., в якому знаходились дві СІМ картки мобільного оператору «Київстар», вартістю 20 грн., на рахунку якої грошових коштів не було та мобільного оператору «МТС», вартістю 20 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, а також картка пам`яті «MiniSD» об`ємом 16 Гб, вартістю 150 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4634,65 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що дійсно 28.02.2015 року у нічний час він перебував у стані алкогольного сп`яніння у кафе «Барчик». Звернув свою увагу на мобільний телефон, що належав ОСОБА_9 та в нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи задумане він прослідкував за ОСОБА_9 , який направився за місцем свого мешкання, та коли останній знаходився біля вхідних дверей квартири, наніс один удар своєю правою рукою в спину потерпілого, від чого останній впав на підлогу, після чого вихватив з руки потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон та з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Показання неповнолітнього ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками судового розгляду не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається на 1-му курсі Київського професійного ліцею «Авіант», за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, та обставин, що пом`якшують його покарання щире каяття, відсутність з боку потерпілого вимог про відшкодування шкоди.
Також, відповідно до ст. 103 КК України суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає в гуртожитку у кімнаті площею приблизно 12 кв.м. разом з матір`ю, сестрою та братом, батько неповнолітнього не займається його вихованням та перебуває у м. Чернігові на заробітках, кімната у якій проживає неповнолітній не відповідає умовам необхідним для розвитку неповнолітніх осіб, мати періодично зловживає алкогольними напоями, а сам ОСОБА_4 тривалий період не відвідував навчального закладу. Впливу дорослих, що спонукало його до вчинення злочину судом не встановлено. Рівень розвитку ОСОБА_4 відповідає його віку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_4 та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який щиро покаявся та є неповнолітнім, враховуючи відсутність шкоди заподіяної потерпілому, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 368 грн. 28 коп. (триста шістдесят вісім гривень двадцять вісім копійок).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1