Справа №1-89/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня
2007 року. м.
Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Решетар В.І., при секретарі Поличко Л.В. з участю прокурора
Беламут Ю.П., підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3. адвоката - ОСОБА_4., адвоката - ОСОБА_5, потерпілого -ОСОБА_6, законних
представників неповнолітніх підсудних ОСОБА_1- мами ОСОБА_7, ОСОБА_2 - мами ОСОБА_8 , ОСОБА_3. - мами ОСОБА_9., представника
служби в справах неповнолітніх Тячівської райдержадміністрації - Жмурко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українець, громадянин України, раніше не судимий, не
працюючий, не одружений, освіта неповна середня, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, Тячівського
району, Закарпатської області по ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, українець, громадянин України, раніше не судимий, не працюючий, не
одружений, освіта неповна середня, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, Тячівського
району, Закарпатської області по ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, українець, громадянин України, раніше не судимий, не працюючий, не
одружений, освіта неповна середня, уродженець та мешканець АДРЕСА_3, Тячівського району,
Закарпатської області по ст. 296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3. разом та з іншою особою 20 листопада 2005 року біля 20
години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння знаходячись на вулиці Леніна
в с Терново,
напроти тваринницької ферми, агрофірми «Капати» безпричинно з хуліганських
спонукань з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось
особливою зухвалістю наздогнали потерпілого ОСОБА_6 якому ОСОБА_3. наніс один удар
правою рукою в спину та один удар лівою ногою в область стегна лівої ноги від
яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_1., та ОСОБА_2 нанесли по
декілька ударів руками та ногами потерпілому, після чого всі пішли далі по
дорозі, а потерпілого ОСОБА_6 залишили лежачого на землі. В результаті потерпілому
ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя,
травматичного видалення другого зуба верхньої щелепи зліва, травматичної
шаткості першого зуба верхньої щелепи зліва, а також закритої черепно-мозкової
травми та струсу головного мозку, дані тілесні ушкодження відносяться до групи
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

Підсудний ОСОБА_3. винним
себе визнав частково та показав, що 20 листопада 2005 року біля 17 години
зустрівши знайомих ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_11, ОСОБА_1 і всі разом

зайшли в
кафе-бар де барменом був ОСОБА_12. Зайшовши в бар вони присіли за столик і
заказали собі по бокалу великому пива, потім вийшли з бару на вулицю покурити і
повернувшись знову заказали по великому бокалу пива. Потім коли вони заказали
по другому бокалу пива то зайшов в бар ОСОБА_6 колишній родич так як з ним
раніше була одружена його тітка. ОСОБА_6 коли зайшов в бар то він побачив, що
він досить сильно п'яний, він присів за сусідній столик і заказав собі 50
грамів горілки. І коли сидів за столиком то почав в їхній адрес виражатися
нецензурними словами і почав говорити, що він їх всіх поб'є і махнув на нього
рукою та покликав до себе, він підійшов до його столика, присів до нього і він
почав йому говорити, що вони не люди і він його поставить на інвалідну коляску
і потім зняв з голови шапку і розмахуючи нею говорив, що в цьому барі він один
нормальний чоловік, а вони ніхто, він на це не дивився так як бачив, що він
сильно п'яний, потім заказав собі та йому по 50 грамів горілки і кофе, вони
горілку випили і він побачив, що ОСОБА_6 пальцем руки розмішую цукор в каві то
вирішив назад пересісти до хлопців. Потім в бар зайшли двоє молодих людей, він
їх не знає і він їх раніше в їхньому сулі не бачив, ті люди присіли за столик вільний
щось собі заказали і ОСОБА_6 почав цим людям говорити всякі дурниці і знову
махав шапкою у вигляді кепки. Потім один з них молодих людей підійшов до
їхнього столика і сказав як, що вони не заспокоять свого друга то зараз всі
будуть на вулиці. Тоді він підійшов до ОСОБА_6 і попросив щоб він вийшов на
вулицю з бару, він погодився і він його вирішив провести до вулиці, перед баром
ОСОБА_6 його штовхнув рукою в плечі і він його там залишив та зайшов до
середини бару. Присів за свій столик вони допили пиво і вирішили йти вже додому
вийшли розрахувались за заказане він ще розрахувався за по 50 грамів горілки,
каву і вони вийшли на вулицю, чи ті молоді хлопці вийшли чи вони ще залишились
вже не пам'ятає, так як вони часто на вулицю виходили курити, а потім знову
заходили в бар. ОСОБА_11 коли вони били ОСОБА_6 з ними не був так як як він до
цього їм говорив, що йде ще в сільський будинок культури і від бару в сторону
додому він вже з ними не йшов. Коли вони вийшли на вулицю то ОСОБА_6 стояв
перед баром і знову зайшов в приміщення бару і через декілька хвилин вийшов
знову на вулицю, а вони стояли перед баром. Потім ОСОБА_6 пішов в сторону
додому першим, а вони йшли за ним на відстані 50 метрів приблизно і ОСОБА_6
пройшовши від бару 100 метрів почав в їхню сторону вигукувати нецензурні слова,
тоді вони спочатку терпіли, а потім він першим його вдарив правою рукою в спину
і лівою ногою в ліве стегно після того як ОСОБА_6 замахнувся на нього рукою,
після ОСОБА_6 після удару ногою впав на землю і інші хлопці теж нанесли йому по
одному удару кожний по тілу, а ОСОБА_6 за ними дальше продовжував кричати, що
їх поломить всіх, і коли відійшли на відстань до 50 метрів то він подивився
назад і інші хлопці то він побачив, що ОСОБА_6 піднявся на ноги і щось там
шукав на землі і так як на вулиці було місячно то він це бачив, а потім вони
зайшли за поворот і розійшлись по домам. Потім через декілька днів він дізнався
від працівників міліції які прийшли до нього додому, що ОСОБА_6 написав заяву
про те, що вони його побили. ОСОБА_6 проживаючи в нього в сусідах постійно його
з дитинства ображав і міг побити просто так, так як в нього не передбачуваний
характер. У вчиненому розкаявся та попросив вибачення потерпілого.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив,
що він 20 листопада 2005 року біля 20 год.
перебував у барі в с
Терново разом з ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_11 та ОСОБА_3. Він
особисто безпричинно не наносив удар ногою ОСОБА_6, так як ОСОБА_6 будучи ще в
барі вів себе непристойно і хуліганив, виражався нецензуриними словами. Коли
він з іншими хлопцями йшов додому то ОСОБА_6 йшов перед ними, то він постійно в
їхню сторону вигукував нецензурні слова і всяко їх ображав, тому вони його
наздогнати і побили, він наніс один удар ногою ОСОБА_6 по тілу. В скоєному
щиросердечно розкаюється та запевняє, що більше такого з його сторони не
повториться і попросив вибачення у потерпілого.

Підсудний ОСОБА_2
в судовому засіданні вину визнав частково та показав, що він безпричинно не
наносив удар ногою ОСОБА_6, потерпілий сам спровокував конфлікт бо будучи в
барі вів себе погано і ображав всіх нецензурними словами і коли вони з бару
йшли

додому то
ОСОБА_6 був на вулиці і також йшов по дорозі. Та при цьому ОСОБА_6 постійно в
їхню сторону вигукував нецензурні слова і всяко їх ображав, тому вони його
наздогнати і побили. У вчиненому розкаявся та попросив вибачення у потерпілого.

Крім часткового визнання своєї вини винність підсудних ОСОБА_3., ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в інкримінуємому їм злочині підтверджується також показами потерпілого
та свідків.

Потерпілий ОСОБА_6. показав, що 20 листопада 2005 року
біля 18 години повертався додому із батьківських зборів, які проходили в ЗОШ
1-3 ступенів с Терново.
По дорозі зайшов в бар де за столиком побачив, що сидять його знайомі молоді
хлопці ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_10 та інші. В цей час до нього підійшов ОСОБА_3 та почав з ним говорити, що чому він колись раніше звертався
з заявою на нього в міліцію. На це ОСОБА_3.
нічого не відповів, залишив його та пішов за столик. Після цього ці всі хлопці
вийшли з бару, а він залишився сидіти. Через 15 хвилин він вийшов із бару почав
йтити додому по вулиці Леніна. Йдучи по вулиці побачив, що ці хлопці які сиділи
в барі стоять. Він пройшов біля них але ОСОБА_3
із-заді його вдарив по спині ногою. Після цього він закрив руками обличчя і
відчув як з усіх сторін йому наносять удари як по тілу так і по голові. Хто
саме його бив та скільки раз він точно сказати не може так як на вулиці було
темно. Від цих ударів впав на землю та втратив свідомість. Прийшовши до себе
побачив, що тих хлопців які його били вже не було. На слідуючий день він
звернувся в лікарню, так як був досить сильно побитий. Він особисто пільцем в
чашках з кофе комусь з підсудних не мішав кофе, підсудні його отоварюють.
Просить стосовно підсудних прийняти законні міри відповідно до закону. Він
особих претензій до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
не має, а просить покарати ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_12. показав, що він в кафе в с Терново підміняв свою дружинну як бармена. Точно дату не
памятає і в один з вечорів біля 21 години в кафе зайшов був ОСОБА_6 який був
випивший, на той час в кафе сиділо четверо хлопців з с Терново яких він
знає візуально вони пили пиво. Через деякий час один з них підсів до ОСОБА_6 та
замовив 50 грамів горілки, вони сиділи біля 15 хвилин щось розмовляти, що саме
він не чув і між ними конфлікту не було. Потім з хлопці розрахувались вийшли з
кафе і той хлопець що сидів з ОСОБА_6 розрахувався за вчинене замовлення теж
вийшов. За ними потім вийшов і ОСОБА_6 який теж розрахувався за 50 грам горілки
і пішов в невідомому йому напрямку так як він за ним не виходив. Безпосередньо
в приміщенні бару конфлікту не було, щоб ОСОБА_6 мішав пальцем кофе у чашках
він не бачив.

Свідка ОСОБА_11 показав, що 20 листопада 2005 року біля 17 години він разом
з своїми товаришами ОСОБА_3,
ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зайшли
в бар в с Терново.
Зайшовши в бар присіли за столик та замовили пива. За сусіднім столиком сиділо
двоє незнайомих йому молодих хлопців, яких прізвище не знає, але знає, що вони
з с Терново.
Посидівши в барі біля 20 хвилин до бару зайшов ОСОБА_6, який був в стані
алкогольного спяніння. ОСОБА_6 замовив собі 50 грам горілки та присів за
сусідній столик. Під час цього почав до них приставати, а саме, погрожував їм,
що він їм руки поламає та почав ображати їх. Після цього ОСОБА_3 замовив ОСОБА_6
50 грам горілки так як останній його покликав до себе. Після цього ОСОБА_6
почав пальцем мішати каву в своїй чашці. Після цього бармен бару зробив йому
зауваження, а хлопці які сиділи в барі підійшли до їхнього столика та сказали
їм, щоб вони заспокоїли свого друга, тоді ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6, щось з
ним поговорив і коли прийшов за їх столик то сказав, що він погодився піти
геть, коли ОСОБА_6 вийшов на вулицю то за ним пішов ОСОБА_3, а потім повернувся
в зал без ОСОБА_6 Потім вони всі вийшли з бару на вулицю покурити і він
побачив, що ОСОБА_6 стояв біля бару і потім зайшов в бар, він сказав хлопцям,
що йому потрібно ще зайти в сільський клуб він з ними попрощався і пішов до
клубу. Більше того вечора ОСОБА_6 не бачив. Прийшов додому біля першої години
ночі. Потім через декілька днів дізнався від хлопців, що на них написав заяву
ОСОБА_6 за те, що вони його побили.

Будучи допитаним в якості свідка на досудовому слідстві
свідок ОСОБА_13 показав, що він є батьком ОСОБА_14. Свого сина він неодноразово
бере

із собою
в дорогу, а саме в рейс як по території України так і за межами України. Він
точно може стверджувати, що його син ОСОБА_14 20 листопада 2005 року знаходився
разом зі ним в м. Москва, куди він відвіз своїх знайомих. Він пам'ятає, що
після того як він приїхав додому то від своїх сусідів почув, що ОСОБА_6 написав
заяву на друзів його сина, що вони його побили. В той час ОСОБА_6 на його сина
нічого не писав та не говорив, тому в той час від нього ніхто не відбирав
письмових пояснень. Точно може стверджувати, що його син ОСОБА_6 не бив. (т.1.
а.с. а.с.95).

Будучи допитаним на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_15. показав,
що він 20 листопада 2005 року приблизно в 16 годині 30 хвилин зустрівся з
товаришем ОСОБА_16 в центрі села Терново і той його запросив в бар на кофе,
коли вони зайшли в бар то там сидів ОСОБА_6 ще з двома людьми по імені ОСОБА_10
та ОСОБА_17. Вони присіли за столик де сидів ОСОБА_6 і заказали кафе і три по
50 грамів горілки та дивились футбол. ОСОБА_6 і ті двоє громадян були випивші.
Вони всі заказували випивку по черзі і хто заказував той і розраховувався, коли
заказав ОСОБА_6 то він заплатив п'ять гривень, які витягнув із гаманця, звідки
витяг гаманець не побачив, але бачив, що в гаманці грошей не було, може гроші
були при ньому.( т.а.с.137-138).

Законні представники неповнолітніх підсудних ОСОБА_1 - мама ОСОБА_7, ОСОБА_2 - мама ОСОБА_8 та ОСОБА_3. - мама ОСОБА_9. в судовому
засіданні показали, що неповнолітні підсудні ніколи злочинів не вчиняли,
зарактеризуються в сім'ї добре, допомагають по господарству.

Крім того винність підсудних стверджується іншими доказами та матеріалами
кримінальної справи, а саме:

·
протоколами усної заяви потерпілого ОСОБА_6 про вчинення
щодо нього злочину (т.1 а.с.7, т.2 а.с. 10).

·
Протоколом огляду місця події проїзжої частини вулиці
Леніна в с Терново (т.1 а.с.8) Протоколом ставки віч на віч між ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 під час якого потерпілий ОСОБА_6 настоює на своїх показах, а саме те,
що ОСОБА_1 наніс йому один удар ногою сзаді по тілу(т.1 а.с. 77-78)

·
Протоколом ставки віч на віч між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 під
час якого потерпілий ОСОБА_6 настоює на своїх показах, а саме те, що ОСОБА_2
наніс йому один удар ногою сзаді по тілу(т.1 а.с.79-80)

·
Висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень
потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с.90) відповідно до якої у потерпілого мали місце
тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, тваматичного видалення
другого зуба верхньої щелепи зліва, травматичної шаткості першого зуба верхньої
щелепи зліва, а також закритої черепно мозкової травми та струсу головного
мозку і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоровя.

Заслухавши підсудних та розглянувши матеріали кримінальної справи, суд
вважає, що вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3., та ОСОБА_2 у вчиненні
інкримінованого їм злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Своїми діями ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 вчинили злочин, передбачений ст.
296 ч. 2 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,
вчинене групою осіб.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3.
та ОСОБА_2 які винними себе визнали частково, у вчиненому
розкаялись, характеризується по місцю проживання позитивно, судяться вперше,
скоєний ними злочин відноситься до середньої тяжкості.

Пом'якшуючі обставини покарання підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 : щире
каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 -вчинення
злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

З огляду на наведене, суд вважає, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_1, ОСОБА_3.
та ОСОБА_2 можливе
при умові обрання відносно них покарання в виді позбавлення волі з
випробовуванням на підставі ст. 104 КК України.

Цивільний позов
потерпілим не заявлено, судових витрат не має.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 до вступу вироку
в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази -
відсутні.

Керуючись ст.
ст. 323 - 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 за ст.
296 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання в виді позбавлення
волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає
відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2 КК України обов'язок не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_1 за ст. 296 ч.2 КК України на один рік шість
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування
покарання в виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить
нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2 КК України обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 за ст.
296 ч.2 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання в виді позбавлення
волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає
відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2 КК України обов'язок не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи.

Цивільний позов
потерпілим не заявлено, судових витрат не має.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 до вступу
вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов
потерпілим не заявлено, судових витрат не має.

Речові докази -
відсутні.

Вирок може бути оскаржено, а прокурором внесено
апеляційне подання через Тячівський районний суд до апеляційного суду
Закарпатської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.