Справа №531/1108/15-к
Провадження №1-кп/531/131/15
В И Р О К

Іменем України

21 липня 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

-14 жовтня 2010 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-30 вересня 2011 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 25 квітня 2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 27 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , на початку січня 2015 року, точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена, перебуваючи поблизу будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , помітив, що на території господарства біля стіни будинку розміщена подвійна раковина з нержавіючої сталі, та, переконавшись, що господарка відсутня, у нього виник умисел на вчинення крадіжки вказаної вище раковини. Так, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю господарки та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з території вище вказаного господарства бувшу у використанні подвійну раковину з нержавіючої сталі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 500 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що дійсно на початку січня 2015 року, точної дати він не пам`ятає, в післяобідній час, коли на дворі лише починало сутеніти, він прийшов в господарство по АДРЕСА_3 , де проживала його колишня співмешканка ОСОБА_7 , для того, щоб побачитись зі своєю дитиною. На подвір`ї він перебував близько 20 хвилин. Біля стіни побачив раковину з нержавіючої сталі, яку вирішив вкрасти, а потім здав її на металобрухт, виручивши за це близько 100 грн., за які купив продукти харчування, горілку та цигарки. В середину будинку він не заходив, а з подвір`я, окрім раковини, більше нічого не викрадав. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за іншою адресою в м. Карлівка. Крадіжку виявила разом зі своїм чоловіком в березні 2015 року, до цього відвідувала господарство по АДРЕСА_3 приблизно в грудні 2014 року. Точно

сказати, що саме обвинувачений вчинив крадіжку раковини з нержавіючої сталі не може. Крім раковини було викрадено ще інші речі. Коли саме було вчинено крадіжку, потерпіла також не може сказати. Викрадена раковина була встановлена на мийці, яка знаходилась в кухонній кімнаті в будинку. Коли вона з чоловіком виявили крадіжку, то двері до будинку були відчинені, але слідів злому не було. Вважає, що проникнення було через горище з іншої квартири.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується також дослідженою в судовому засіданні довідкою №84 від 11 червня 2015 року, відповідно до якої ринкова вартість, станом на дату видачі довідки, подвійної раковини з нержавіючої сталі складала 500 грн.

При визначенні покарання ОСОБА_4 , на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_4 : за місцем реєстрації характеризується посередньо; на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше судимий за корисливі злочини, останній раз 30 вересня 2011 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 25 квітня 2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 27 днів.

В судових дебатах обвинувачений просив його строго не карати та призначити покарання з іспитовим строком. Захисник вважав за можливе призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від його відбування з іспитовим строком. Потерпіла також вважала за можливе призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті кримінального закону за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2011 року, відповідно до ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне приєднати частково не відбуте покарання у виді позбавлення волі.

В зв`язку з тим, що призначене покарання за даним вироком пов`язане з реальним його відбуттям, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

За сукупністю вироків, згідно ст. 71 КК України, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2011 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року семи місяців позбавлення волі.

До набрання вироком чинності обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 09 годин 00 хвилин 21 липня 2015 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя