Справа № 573/226/15-к
Номер провадження 1-кп/573/29/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Білопільської РДА ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 19 вересня 2014 року за № 0000493, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ворожба Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, не одруженого, учня 2 курсу ДНЗ «Білопільське вище професійне училище», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В точно невстановлений день з 1 по 10 липня 2014 року близько 09 години неповнолітній ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна проник до домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з двору зазначеного господарства таємно викрав 240 кг брухту чорного металу, який складався з 4 залізничних рейс та 4 залізних труб загальною вартістю 528 грн., чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на дану суму.

Викрадене майно ОСОБА_4 використав у своїх корисних цілях.

Крім того, 27 липня 2014 року близько 10 години з метою крадіжки чужого майна ОСОБА_4 проник до домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з двору зазначеного господарства таємно повторно викрав залізний лом вартістю 100 грн., лопату вартістю 20 грн. та 250 кг брухту чорного металу вартістю 500 грн.

Загальна сума викраденого у ОСОБА_9 майна становить 620 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 використав у своїх корисних цілях.

Крім того, 17 вересня 2014 року в денний час доби в обідню пору ОСОБА_4 проник до домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 проник до приміщення житлового будинку зазначеного господарства, звідки таємно повторно викрав пічну плиту вартістю 150 грн., пічну плиту вартістю 200 грн., половину пічної плити вартістю 100 грн. та 3 колосникові плити вартістю 35 грн. за одну всього на суму 105 грн. Також з двору господарства ОСОБА_9 . ОСОБА_4 викрав металевий візок вартістю 50 грн.

Загальна сума викраденого у ОСОБА_9 майна становить 605 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 використав у своїх корисних цілях.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжок чужого майна визнав повністю, щиро розкаявся і дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що у липні та вересні 2014 року проникав до дачного господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , звідки викрав лопату, лом, візок, металобрухт, 2 плити, колосники. Також у липні 2014 року проник до господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 і викрав металобрухт. Все викрадене майно здавав на пункт прийому металобрухту, виручені гроші витрачав та цигарки і продукти харчування.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене з проникненням у житло та сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання та навчання ОСОБА_4 характеризується позитивно, навчається у ліцеї, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, є сиротою, батьки його померли, виховується він бабусею, з якою у нього маються довірливі стосунки і вона має позитивний на нього вплив. Соціально-побутові умови проживання у ОСОБА_4 нормальні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше засуджується, вчинення злочину у неповнолітньому віці, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що на даний час він досяг повноліття.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи викладені вище пом`якшуючі обставини, суд дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за проведення товарознавчих експертиз в загальній сумі 343 грн. 98 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

У відповідності до вимог ст.100 КПК України речові докази кружок з пічної плити, 2 цвяха, металеву планку, обідок з колеса, які передані на зберігання ОСОБА_9 , необхідно залишити останній; заднє крило з велосипеду «Україна», яке передано на зберігання ОСОБА_4 , необхідно залишити йому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути зі ОСОБА_4 343 грн. 98 коп. в дохід держави.

Речові докази - кружок з пічної плити, 2 цвяха, металеву планку, обідок з колеса, які передані на зберігання ОСОБА_10 , - залишити останній; заднє крило з велосипеду «Україна», яке передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя