Провадження № 1-кп/592/76/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м.Суми
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, гр. України, не працюючому, не одруженому, раніше судимого:
1) 19.05.1995 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 42 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;
2) 14.09.1998 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 194 ч. 1, 42 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;
3) 07.07.1999 року Брянківським міським судом Луганської області за ст. ст. 140 ч. 3, 42ч. 3 до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна;
4) 31.08.1999 року Первомайським міським судом Луганської області за ст. ст. 140 ч. 3, 42 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;
5) 15.09.2004 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
6) 16.04.2010 року Кіровським міським судом Луганської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки (08.10.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів).
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, знаходячись в будинку за вищезазначеною адресою ОСОБА_8 , розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, містить реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, викрав пенсійну картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , соціальну картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , кредитну картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , зарплатну картку банку «РайффайзенБанк Аваль» № 4149, 5300, НОМЕР_5 , належні ОСОБА_7 . В подальшому вищезазначені картки викинув, так і не викравши із них грошових коштів, оскільки не зміг ввести правильний пін-код карток.
3. 06.08.2014 року в ранній час ОСОБА_8 через вікно на першому поверсі проник до будинку за адресою АДРЕСА_5 звідки повторно таємно викрав золотий браслет вагою 3 грама, вартістю відповідно до висновку товарознавчої експретизи 990 грн. завдавши збиків на вищезазначену суму потерпілому ОСОБА_10 .
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
4. 06.08.2014 року в ранній час ОСОБА_8 через вікно на першому поверсі проник до будинку за адресою АДРЕСА_5 звідки повторно таємно викрав ювелірні вироби з золота згідно висновку товарознавчої експертизи на загальну суму 2153 грн., належні потерпілому ОСОБА_11 .
Крім того, знаходячись у вказаному будинку ОСОБА_8 таємно викрав банківську картку « Приватбанку» № НОМЕР_6 належну ОСОБА_11 , розуміючи, що вказана картка є офіційним документом, яка дає змогу ідентифікувати платіжну систему
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
5. 07.08.2014 року в ранній час ОСОБА_8 через вікно на першому поверсі проник до будинку за адресою АДРЕСА_6 звідки повторно таємно викрав гроші в сумі 360 грн. та дві пачки кави відповідно до висновку товарознавчої експертизи загальною вартістю 50 грн., три ікони, які матеріальної цінності для потерпілої особи не становлять, а всього заволодів майном потерпілої ОСОБА_12 на суму 410 грн. З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, знаходячись в будинку за вищезазначеною адресою ОСОБА_8 , розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, містить реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, викрав кредитну картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 та зарплатну картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , належні ОСОБА_12 . В подальшому вищезазначені картки викинув, так і не викравши із них грошових коштів, оскільки не зміг ввести правильний пін-код карток.
6. 02.09.2014 року в ранній час ОСОБА_8 через вікно проник до будинку за адресою АДРЕСА_6 звідки повторно таємно викрав гроші в сумі 7000 грн. належні ОСОБА_13 , завдавши їй збитків на вищезазначену суму. З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
7 . 05.09.2014 року в ранній час ОСОБА_8 через вікно проник до будинку за адресою АДРЕСА_7 звідки повторно таємно викрав ювелірні вироби з золота відповідно до висновку товарознавчої експертизи на загальну суму 11 070.22 грн. , належні потерпілій ОСОБА_14 .
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
8. 11.09.2014 року в ранній час ОСОБА_8 через вікно проник до будинку за адресою АДРЕСА_8 звідки повторно, таємно викрав 1700 грн. та 10 доларів США, що відповідно до довідки управління НБУ в Сумській області становить 129.77 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 1829.77 грн.
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою провину у скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі став співмешкати з жінкою, яка мешкає в с. Грунь Лебединського району. Деякий час працював неофіційно в санаторії в с. Токарі Лебединського району, а потім припинив працю у вказаній установі. Зазначені в обвинувальному акті крадіжки дійсно скоював, підшукуючи будинки та проникаючи до них через вікна, переважно пластикові, які вмів відкривати. Викрадені золоті вироби збував на ринку в м. Харків, викрадені кошти та гроші виручені від збуту крадених ювелірних виробів використовував на власні потреби. Звернув увагу суду на те, що крадіжки скоював в господарських печатках і тому об`єктивно сліди вказаних перчаток виявлені під час огляду місць події (загальний рисунок) відповідає тим перчаткам, в яких він скоював крадіжки. Пояснив, що зібрані по справі докази: зокрема висновки криміналістичних експертиз вказують на нього як на особу, що скоїла крадіжку лише по двом епізодам крадіжок, але не дивлячись на ці обставини, він дійсно скоїв ті крадіжки, які зазначені в обвинувальному висновку і визнає свою провину у скоєному, оскільки вирішив більше не скоювати злочинів і у скоєному щиро кається.
Він погоджується з тим, що викрав банківські картки в якості документів, оскільки вважав на момент крадіжки, що за допомогою вказаних банківських карток отримає кошти, але отримати по карткам кошти не зміг, оскільки не міг належним чином скористатись платіжними картками.
За таких обставин, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі, оскільки, вони обвинуваченим не оспорювались, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам справи процесуальні наслідки повного визнання обвинуваченим своєї провину у скоєному по пред`явленому обвинуваченню. Письмова розписка обвинуваченого про зрозумілість змісту обвинувачення, змісту ч.3 ст. 349 КПК України приєднана до матеріалів справи.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному, повторному, з корисливою метою, викраденні чужого майна, що належить ОСОБА_5 на загальну суму 18 761 грн., ОСОБА_7 на загальну суму 12 904 грн., ОСОБА_10 на суму 990 грн., ОСОБА_11 на загальну суму 2 153 грн., ОСОБА_12 на загальну суму 410 грн., ОСОБА_13 на заявлену суму 7 000 грн., ОСОБА_14 на загальну суму 11 070,22 грн., ОСОБА_6 на загальну суму 1 829,77 грн., ОСОБА_19 на загальну суму 14 847 грн., ОСОБА_17 на загальну суму 28 909,95 грн., ОСОБА_18 на загальну суму 28 792,98 грн., поєднаними із проникненням у житло, за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючи ознаки «проникнення у житло» та «повторність».
Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 , які виразилися в таємному викраденні пенсійної картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , соціальної картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , кредитної картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , зарплатної картки банку «РайффайзенБанк Аваль» № 4149, 5300, НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_7 , пенсійної картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_11 , кредитної картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 та зарплатної картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 357 КК України.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
ОСОБА_8 свою провину визнав повністю, у скоєному щиро кається, слідчий в обвинувальному акті зазначає, що він активно сприяв розкриттю злочинів. Згідно лікарської довідки ОСОБА_8 має вади здоров`я. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
За місцем проживання в с. Грунь Лебединського району Сумської області ОСОБА_8 характеризується позитивно ( а.с. 154, 155).
Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі біля 15 років і знов вчинив умисні корисливі злочини, завдавши збитки 11 потерпілим особам.
З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України та у виді обмеження волі в межах санкції ст. 357 ч.1 КК України, оскільки вважає, що саме такі покарання необхідні та достатні для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази гіпсові зліпки зі слідом низу підошви взуття ( а.с. 57, 130), перчатки (а.с 77), викрутку металеву (а.с. 96, 149) знищити.
На підставі ст. 126 КПК України з ОСОБА_8 на користь держави належить стягнути судові витратив в сумі 10 917, 52 грн. за провадження по справі 34 судових експертиз ( а.с. 11-12).
В матеріалах кримінальної справи потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування завданих збитків в сумі 1829.77 грн. В судовому засіданні ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. ОСОБА_8 позовні вимоги визнав.
Суд на підставі ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки сума заподіяних збитків встановлена в результаті товарознавчої експертизи.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
Засудив:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.3 , 357 ч.1 КК України та призначити йому покарання
· за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років
· за ст. 357 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.
За сукупність злочинів на підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити без змін - тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислювати з 15 жовтня 2014 року - з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Речові докази гіпсові зліпки зі слідом низу підошви взуття ( а.с. 57, 130), перчатки (а.с 77), викрутку металеву (а.с. 96, 149), що зберігаються в камері схову речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області - знищити.
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування завданих збитків задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 відшкодування завданих збитків в сумі 1829.77 грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1