Справа № Провадження №11-398/12 11/1090/1981/12 Головуючий у І інстанціїКисіль
Категорія34Доповідач у 2 інстанції Бех
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2012 року Апеляційний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Бех М.О.

суддів - Димарецького В.М., Ященко І.Ю.,

з участю прокурора Єлфімова І.П., засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_2 на вирок Яготинського районного суду від 01 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за ч.1 ст.263 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязано засудженого зявлятися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації згідно графіку, встановленому цими органами та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

За вироком суду, ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 14 жовтня 2010 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на вул. Котляревського, в м. Яготин Київської області, приблизно в 5-10 м від кафе-бару «У грузина»на землі виявив паперову коробку, на якій був напис «спортивно - мисливські патрони калібру 5,6 мм». Вказану коробку ОСОБА_1 підняв та поклав до задньої кишені джинсів, тим самим незаконно придбавши бойові набої, після чого незаконно зберігаючи бойові набої при собі, пішов у напрямку залізничного вокзалу станції Яготин, де був затриманий працівниками транспортної міліції та доставлений до лінійного пункту міліції на ст. Яготин, що в м. Яготині Київської області, де під час огляду в нього виявлено та вилучено паперову коробку з предметами, зовні схожими на набої в кількості 15 штук, що є боєприпасами спортивно-мисливськими набоями калібру 5,6 мм, придатними для стрільби, виготовлені промисловим способом.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальну справу за відсутністю складу злочину, оскільки, на його думку, досудове та судове слідство проведено неповно та однобічно.

Так, апелянт вказує на те, що слідчим безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про проведення дактилоскопічної експертизи на наявність відбитків на набоях, також слідчим не було зясовано стан здоровя ОСОБА_1, зокрема апелянт вказує на погіршення зору у ОСОБА_1, коли той ознайомлювався «з дрібним рукописним текстом складених документів при відсутності окулярів та захисника».

Як на порушення процесуального закону апелянт посилається на те, що «виїзд на місце знахідки»був виконаний не 14.10.2010 року, а лише 02.11.2010 року.

Крім того, захисник зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема захисник засудженого вважає, що ОСОБА_1 не придбав набої, а знайшов їх і мав всі підстави, відповідно до п.3 ст.337 ЦК України зберігати їх.

Знайшовши набої ОСОБА_1 не мав на маті їх використовувати, оскільки не мав відповідної зброї, а підібрав коробку з набоями для того, щоб ці набої не підібрали діти, з подальшим наміром здати набої в міліцію.

Крім того, зазначає апелянт, предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, можуть бути не будь-які набої, а лише ті, які вилучені з цивільного обігу. Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна»у власності громадян не можуть перебувати зброя і боєприпаси, крім мисливської та спортивної зброї та боєприпасів до такої зброї.

Виходячи з цього захисник вважає, що знайдені ОСОБА_1 15 штук набоїв до спортивно-мисливської зброї калібром 5,6 мм через малозначність не становить суспільної небезпеки.

Також, цей апелянт стверджує, що слідчі дії проведені з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки визнання вини та покази ОСОБА_1 були отримані шляхом тиску та погроз, всупереч вимог ст.107 КПК України допит ОСОБА_1 проведено без захисника; при предявленні обвинувачення йому захиснику ОСОБА_2 - не надали можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Вказує апелянт і на що судом немотивовано взяті до уваги покази свідка ОСОБА_3 на досудовому слідстві, в яких він вказував, що ОСОБА_2 не заявляв наміру здати набої, проте в судовому засіданні цей свідок пояснив, що ОСОБА_2 сам вийняв цигарки, за жигалку, телефон, гроші і патрони і хотів їх здати.

Захисник зазначає в апеляції, що час складання протоколу огляду місця події, не співпадає з часом відправлення рапорту про вилучення; в протоколі неправдиво вказано, що підсудному пропонувалося витягти все з кишень, оскільки його відразу почали обшукувати; неправдиво вказано, що ОСОБА_1 знаходився в нетверезому стані.

В запереченнях на апеляцію прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення.

Прокурор вважає вирок суду законним та обґрунтованим, оскільки вина засудженого підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

***

Заслухавши суть вироку, повідомлення ким і в якому обсязі він оскаржується, зясувавши думку апелянта, який підтримав апеляцію, засудженого ОСОБА_1, який в поясненнях, дебатах та в останньому слові просив справу щодо нього закрити, оскільки він не мав наміру зберігати знайдені набої, а бажав їх здати працівникам міліції, але не встиг, прокурора, який заперечував проти поданої апеляції; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, заперечення на апеляцію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.263 КК України за обставин встановлених судом, підтверджується сукупністю доказів, яким суд дав належну оцінку та обґрунтовано послався на них в обвинувальному вироку.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, які вказують, що 14.10.2010 року під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_1, в задній кишені брюк, в які він був одягнений, було виявлено та вилучено паперову коробку в середині якої знаходилось 15 предметів зовні схожих на набої малокаліберної зброї, які, як пояснив ОСОБА_1, він знайшов біля кафе «У грузина», що розташоване за адресою м. Яготин по вул. Котляревського та вирішив залишити їх собі; протоколом огляду місця події від 14.10.2010 року, складеним в звязку з виявленням у гр..ОСОБА_1 15 набоїв схожих на набої до дрібнокаліберної гвинтівки; висновком судово-балістичної експертизи № 290 від 18.11.2010 року, згідно якого надані на дослідження схожі на набої предмети (11 набоїв, 4 гільзи і 1 куля), які були вилучені у ОСОБА_1 14.10.2010 року, є боєприпасами - спортивно-мисливськими цільовими набоями калібру 5,6 мм., придатними для проведення ними пострілів.

Сам ОСОБА_1 в ході досудового слідства та при розгляді справи в суді не заперечував, що 14.10.2010 року він знайшов картонну коробку з 15 набоями калібром 5,6 мм., які хотів залишити собі (а.с. 55,63,226).

Судом обґрунтовано, виходячи з показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та інших, визнано, що під час скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння .

Виходячи з перевірених судом доказів рішення про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.263 КК України є правильним, а посилання захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи безпідставними.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає меті та загальним засадам призначення покарання і за своїм видом та розміром є домірним тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

З врахуванням наведеного не можна вважати обґрунтованим твердження апелянта про правомірність дій ОСОБА_1, з посиланням на ст..337 ЦК України та постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», оскільки, згідно диспозиції ч.1 ст.263 КК України, носіння, зберігання, придбання, виготовлення, збут та ремонт бойових припасів без передбаченого законом дозволу є кримінально-караним діянням.

За змістом вказаної норми кримінального закону патрони до вогнепальної нарізної зброї різних калібрів є бойовими припасами.

Як зазначено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 р., №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами»незаконне придбання бойових припасів це умисні дії, повязані з їх набуттям, в тому числі і привласнення знайденого.

Згідно Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 25.03.1993 року, №164 обіг бойових припасів на території України здійснюється тільки з дозволу органів внутрішніх справ.

Оскільки ОСОБА_1 незаконно придбав (знайшов) та носив у кишені свого одягу 15 набоїв до нарізної вогнепальної зброї калібром 5,6 мм., його дії не можна вважати малозначними та такими, що не становлять небезпеки для суспільства.

Твердження апелянта, що під час досудового слідства порушувалося право ОСОБА_1 на захист при перевірці кримінальної справи не знайшло підтвердження.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_1, як підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, перед його допитом, було розяснено право мати захисника (а.с.49), проте підозрюваний від участі захисника при проведенні цієї слідчої дії відмовився, вказавши на спроможність здійснювати свій захист самостійно, і його відмова була прийнята слідчим про що були складені відповідні процесуальні документи (а.с.50, 51).

Аналогічним чином було зясовано питання про участь захисника і при пред»явленні ОСОБА_1 обвинувачення 04.02.2011 року (а.с.56-63).

Пізніше, 22.02.2011 року, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_1 йому був призначений захисник адвокат ОСОБА_9, за участю якого проводилися слідчі дії притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого та його допит, очні ставки, ознайомлення з матеріалами кримінальної справи (а.с.96-116).

Таким чином в ході досудового слідства були дотримані вимоги ст..ст.44-47 КПК України щодо забезпечення ОСОБА_1 здійснення його права на захист.

Стосовно того, що при проведенні слідчих дій у ОСОБА_1 не було окулярів, що могло впливати на якість його ознайомлення з процесуальними документами, то таке твердження захисника не ґрунтується на матеріалах справи.

В ході всього досудового слідства ОСОБА_1 на вади зору не скаржився, при виконання слідчих дій всі підписи та записи в процесуальних документах зроблено ОСОБА_1 самостійно, чітко, із зазначенням, що відповідні процесуальні документи він прочитав і з їх змістом погоджується, заяв та зауважень не має (а.с. 37, 46, 49, 50-66, 84-92, 96-101, 116).

Щодо посилання апелянта на застосування до ОСОБА_1 недозволених методів слідства, то вони також не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки скарг з цього приводу ОСОБА_1 ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні не заявляв.

Оскільки ОСОБА_2 був допущений в якості захисника свого брата ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи, то ненадання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи при предявленні обвинувачення, не може розцінюватися як порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Посилання апелянта на суттєві порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при перевірці кримінальної справи за апеляцією ОСОБА_2 таких порушень, які б могли бути підставами для скасування чи зміни вироку, не виявлено.

Як вбачається з протоколу судового засідання та з вироку судом в повному обсязі досліджені зібрані докази, які судом належним чином проаналізовані та відповідно оцінені.

В ході судового слідства були перевірені покази всіх свідків, які підлягали виклику в судове засідання, клопотання про виклик нових свідків в судовому засіданні не заявлялися, з огляду на що твердження захисника засудженого про не зясування якихось обставин справи через те, що не були допитані всі свідки є надуманим.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляцію захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Яготинського районного суду Київської області від 01.12.2011 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Головуючий підпис

Судді підписи

З оригіналом звірено суддя М.О.Бех