Справа №490/8186/14-к 03.03.2015 03.03.2015 03.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
судового розпорядника: ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав середню освіту, працює періодично за договором підряду на будівельних роботах, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_9
__________________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/172/14 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ч. 2 ст. 345 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 3 місяці.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині застосування ст. 69 КК України та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляції прокурор, не оскаржуючи рішення суду по суті, вважає, вирок Центрального районного суду Миколаївської області від 04.12.2014 року підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яка полягає у безпідставному застосуванні ст. 69 КК України.
Вказує, що в діях обвинуваченого відсутні обставини, які передбачені ч. 1 ст. 66 КК України, які б пом`якшували покарання та істотно зменшували ступінь тяжкості вчиненого злочину, а відтак відсутні підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 25.05.2014 року, близько 7 години 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , умисно зірвав лівий погон з форменого одягу о/у сектору карного розшуку Центрального районного відділу ММУ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_11 , а також наніс останньому легкі тілесні ушкодження.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги викладені в тексті апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, оскільки це загалом покращує становище обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
Висновки суду першої інстанції, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин встановлених судом першої інстанції, ґрунтуються на доказах наведених у вироку і апелянтом не заперечуються. Кваліфікація дій обвинуваченого є вірною, і також сторонами не оскаржується.
Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно, на думку колегії суддів, призначено без дотримання вимог ст. ст. 65-67 та інших норм загальної частини КК України .
Доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК України - є вірними, оскільки у вироку суд першої інстанції не зазначив яким чином встановлені пом`якшуючі покарання обставини суттєво знижують тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину.
Колегія суддів не може погодитись, що щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди потерпілому та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей суттєво зменшили суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_7 злочину та його наслідків. ОСОБА_7 своїми діями підірвав авторитет не тільки органу державної влади в цілому, а й авторитет конкретного працівника правоохоронного органу, що є на даний час неприпустимим.
За таких обставин покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції кримінального закону, за який він засуджений.
Разом з тим, зазначені судом першої інстанції пом`якшуючі обставини, на думку колегії суддів, повинні бути враховані при визначенні виду та розміру призначеного ОСОБА_7 покарання, а також при обговоренні можливості звільнення його від відбування такого покарання.
Оскільки ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинений ним злочин не є тяжким, колегія суддів вважає, що йому слід призначити покарання у виді обмеження, а не позбавлення волі, як того просить в апеляційній скарзі прокурор, і з урахуванням його щирого каяття - у мінімальних межах цього виду покарання.
Обговорюючи питання про можливість звільнення цього обвинуваченого від відбування покарання, колегія суддів вважає, що такі підстави - є.
Згідно матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 працевлаштований, одружений, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, донька якого страждає на тяжкі захворювання та перебуває на диспансерному обліку, у матеріалах провадження міститься особиста заява від потерпілого ОСОБА_11 про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просить суворо його не карати (а. с. 10), колегія суддів вважає, що ОСОБА_12 може бути виправлений без ізоляції його від суспільства шляхом звільнення його від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 4.12.2014 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного обвинуваченому покарання - скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.345 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 рік.
На підставі п.2,3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, та повідомляти цей орган про зміну місця свого жительства, роботи або навчання.
В решті вирок суду першої інстанції - залишити без змін.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений сторонами судового провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий: Судді :