В И Р О К
іменем України
"06" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0007843 від 30 травня 2015 року за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області Ратнівського району с.Жиричі, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно на будівництві робітником, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 30 травня 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись на території середньої загальноосвітньої школи №65 у м.Києві, що розташована за адресою: м.Київ, вулиця Челябінська, 5, помітив раніше незнайому малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проходила поруч, при цьому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна останньої, а саме мобільного телефону, який ОСОБА_6 тримала в правій руці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та став руками виривати у неї з руки мобільний телефон «Леново», однак потерпіла стала чинити опір, при цьому не відпускала з руки свій телефон.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 застосував до потерпілої фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, при цьому своїми руками здавив середній палець правої руки останньої, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 фізичний біль, внаслідок чого вона випустила з рук свій мобільний телефон «Леново», вартістю 1300 гривен. Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 30 травня 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, він, знаходячись на території середньої загальноосвітньої школи №65 у м.Києві, що розташована за адресою: м.Київ, вулиця Челябінська, 5, помітив раніше незнайому дівчину, якою виявилась в подальшому малолітня ОСОБА_6 , яка проходила поруч та тримала в руці мобільний телефон, яким він вирішив відкрито заволодіти. З цією метою, він підійшов до ОСОБА_6 та став руками виривати у неї з руки мобільний телефон «Леново», однак потерпіла стала чинити опір, не відпускаючи з руки свій телефон. У зв`язку з цим, він своїми руками здавив середній палець правої руки потерпілої, завдавши їй фізичний біль, внаслідок чого вона випустила з рук свій мобільний телефон «Леново». Після цього, він з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. В подальшому, невдовзі, він був затриманий та викрадений мобільний телефон «Леново», що належав потерпілій ОСОБА_6 у нього був вилучений.

Свою винність ОСОБА_5 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що вчинив злочин через скрутне матеріальне становище, оскільки тривалий час на будівництві йому не виплачувалась заробітна плата, а також зазначив, що з доказами зібраними по справі, в тому числі з показаннями потерпілої, свідків по справі, вартістю викраденого ним майна, що зазначена в обвинувальному акті, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Поряд з цим обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що викрадене майно було повернуто потерпілій та вона і її законний представник не мають до нього претензій.

Дані обвинуваченим ОСОБА_5 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних протоколу огляду місця події, вилучення викраденого майна та документів на викрадений у потерпілої мобільний телефон «Леново», в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.186ч.2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який неофіційно працює на будівництві, одружений, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який неофіційно працює на будівництві, одружений, раніше не судимий, злочин вчинив вперше вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, що визнано судом обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, враховуючи поряд з цим, що обвинувачений в судовому засіданні засудив свої протиправні дії, крім того майно потерпілій повернуто, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Леново», який визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінальної справи та переданий на зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 слід залишити у розпорядженні останньої; змиви, розкладний ніж та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід знищити.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області до набрання вироком законної сили змінити на особисте збов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатись з м.Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Леново», який визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінальної справи та переданий на зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 - залишити у розпорядженні останньої; змиви, розкладний ніж та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві - знищити.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: