ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року м. Ужгород

Військовий
місцевий суд Ужгородського гарнізону у складі: головуючого - підполковника
юстиції Дацківа В.В., при секретарі -
Лакатош Г.К.,

за
участю державного обвинувача - старшого помічника військового прокурора
Ужгородського гарнізону капітана юстиції Нарагана Р.В., потерпілих:ОСОБА_2, ОСОБА_3 та захисника підсудного - адвоката
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у примі­щенні військового суду кримінальну справу відносно
військовослужбовця військової частини А1771 бувшого старшого прапорщика

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Берегово Закарпатської області, угорця,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
одруженого, маючого на ут­риманні
двох неповнолітніх дітей, на військовій
службі з листопада 1985 року по листопад 1987 ро­ку та на військовій службі за
контрактом - з жовт­ня 1988 року по даний час,

за
обвинуваченням у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

Судовим
слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

23
червня 2007 року близько 17.00 год. ст. пр-к
ОСОБА_1 у м. Берегово Закарпатської об­ласті, керуючи технічно-справним автомобілем марки
ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1, намагаючись
здійснити поворот ліворуч з вул.
Мукачівської на вул.
Корятовича, у порушення вимог
п.п. 1.3, 10.1, 11.3,
16.3, 16.13 Правил дорожнього
руху України (далі - ПДРУ), перед зміною
напрямку руху не переконався, що це буде
безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учас­никам руху, не надав перевагу автомобілю марки ВАЗ-2107
д.н. НОМЕР_2 під керуванням гр-киОСОБА_2,
яка рухалась у зустрічному напрямку,
виїхав на зустрічну смугу руху,
де допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди
(далі -ДТП) водій автомобіля марки ВАЗ-2107 гр-каОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3
отримали ті­лесні ушкодження середньої ступені тяжкості, інші пасажири - гр-ка ОСОБА_5 та мало­літні
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - легкі тілесні ушкодження.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 286 ч.1 КК України, визнав повністю та показав, що 23 червня 2007 року при­близно біля 17.00
він за кермом власного автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 рухався в м. Берегово зі швидкістю біля 60 км/год.
Під'їжджаючи до перехрестя з вул.
Корятовича він поба-

2

чив, що на зустрічній смузі руху рухається
автомобіль марки ВАЗ 2107. У подальшому,
не зупи­няючись, здійснив поворот
ліворуч на зустрічну смугу руху, внаслідок
чого його автомобіль та автомобіль марки ВАЗ 2107 зіштовхнулися. При цьому
ОСОБА_1 не зміг обґрунтувати причину виїзду на смугу зустрічного руху, зіславшись лише на погіршення в цей момент
стану здоров'я, однак повністю визнав
свою вину у порушенні ПДРУ, у результаті
чого скоїв ДТП.

Крім
повного визнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 286 ч. 1 КК України, його вина у скоєному підтверджується
сукупністю інших зібраних та дослідже­них у суді доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_2 показала, що 23 червня 2007 року приблизно о 17.00 год. вона відвозила
свою матір - ОСОБА_5 та племінника - ОСОБА_6 на залізничний вокзал в м. Мукачево. Крім них в автомобілі перебували її
чоловік - ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_7 Ру­хаючись за кермом службового автомобіля
марки ВАЗ-2107 з державним номером НОМЕР_2 по вул. Мукачівській у напрямку м. Мукачево та проїжджаючи одне з
перехресть, вона відчула удар в ліву
сторону автомобіля та втратила свідомість. Коли прийшла до тями в Берегівській
ЦРЛ, то їй повідомили, що в її автомобіль в'їхав інший
автомобіль, за кермом якого перебував
військовослужбовець. При цьому, вона
пояснила, що їхала зі швидкістю 40-50
км/год.

Аналогічні
показання дали, кожен окремо потерпілі
ОСОБА_3 і ОСОБА_5

Свідок
ОСОБА_8 у суді показав, що у вказаний
день і час по вул. Мукачівській в
м. Берегово його підібрав в автомобіль
марки ВАЗ-2101 його знайомий ОСОБА_1 та запропонував підвезти до центру міста.
Підсудний рухався по вул. Мукачівська в
напрямку центра м. Берего­во на
швидкості приблизно 60 км/год. Перед перехрестям з вул. Корятовича ОСОБА_1 несподівано виїхав на
зустрічну смугу руху і він відчув сильний удар. У подальшому він побачив, що авто­мобіль марки ВАЗ-2101, в якому вони їхали, стоїть на перехресті вул. Корятовича та вул. Му­качівської поперек зустрічної смуги
проїжджої частини вул. Мукачівської.
Біля передньої час­тини ВАЗ-2101 стояв автомобіль марки ВАЗ-2107 фіолетового
кольору. Два автомобіля були деформовані. Під час руху по вул. Мукачівській ОСОБА_1 поводив себе
звичайно, в автомобілі спекотно не було.
Чому ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху,
він не знає.

Із
показань допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9, вбачається,
що 23 червня 2007 року приблизно о 17.00 год. він знаходився в м.
Берегово на перехресті вулиць Му­качівська та Корятовича. Через деякий
час, він побачив, що з боку центра м. Берегово в напрям­ку м. Мукачево по вул. Мукачівській рухається автомобіль марки
ВАЗ-2107 фіолетового кольо­ру. Автомобіль марки ВАЗ-2107 рухався зі швидкістю
приблизно 50 км/год. Після того, як вка­заний
автомобіль виїхав на перехрестя з вул.
Корятовича він побачив, що на
зустрічній смугу руху зі сторони м.
Мукачево рухається автомобіль марки ВАЗ-2101 зеленого кольору. У пода­льшому, водій автомобіля марки ВАЗ-2101, порушуючи правила дорожнього руху, не надав пе­ревагу водію автомобіля ВАЗ-2107
та виїхав на зустрічну смугу руху для повороту на вул. Коря­товича. На його думку - водій автомобіля
марки ВАЗ-2101 хотів встигнути проїхати перехрестя не зупиняючись. Водій
автомобіля марки ВАЗ-2101 їхав приблизно зі швидкістю 70 км/год. Далі він
побачив, що за кермом автомобіля марки
ВАЗ-2101 був чоловік у військовій формі у званні "старший прапорщик".
Коли він підійшов до того та спитав що він накоїв, той (підсудний) спо­кійно на все дивився і
нічого не відповідав.

Відповідно
до висновків судово-медичного експерта №№ 232,
233 від 05 липня 2007 року - громадянамОСОБА_2 і ОСОБА_3,
кожному окремо,
були заподіяні середньої тяжко­сті тілесні ушкодження, які виникли внаслідок дії тупих твердих
предметів, якими могли бути виступаючі
частини салону автомобіля при обставинах,
які мали місце 23 червня 2007 року.

Згідно
протоколу № 134 медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та
стану сп'яніння від 23 червня 2007 року в ОСОБА_1 у видохневому повітрі методом
Рапорта виявлено
факт вживання спиртних напоїв.

Відповідно
до висновку судово - токсикологічної експертизи № 1558 від 23.07.2007 ро­ку в
крові з вени громадянина ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в кількості 2, 11%
промілей, що відповідає середньому
ступеню алкогольного сп'яніння.

Із
висновку комісійної судово-медичної експертизи № 82 від 4 вересня 2007 року вба­чається, що із медичної картки № 5541 стаціонарного
хворого, заповненої на гр. ОСОБА_1, 1967

3

р.н.
відомо, що поступив він в кардіологічне
відділення Берегівської ЦРЛ 23.06.2007 року з діагнозом: ІХС. Гострий коронарний синдром. АВ блокада першого ступеня. Гіпертонічна хво­роба
II ступеня, серцева
недостатність І ступеня. Гостра ішенія мозку. Забій грудної клітки. Тупа травма
черева. Виписаний 25.06.2007 року з діагнозом заключним клінічним:
Кардіосклероз ате­росклеротичний. Переходяща АВ блокада І ступеня. Гіпертонічна
хвороба II ступеня. ХНК - І т. Посттравматичне пошкодження
міокарду? Хронічна недостатність кровообігу І ступеня, забій грудної клітки. Забійна рана
підборіддя. Посттравматична лівобічна нижньодольова пневмонія. Із виписки №
2485, заповненої на ім'я гр. ОСОБА_1
відомо, що він поступив в Закарпатський обласний
кардіологічний диспансер 17.08.2007 року,
а виписаний 22.08.2007 року з діагнозом: Нейроциркуляторна дистонія по
гіпертонічному типу, помірно вираженого
ступеня. Пролапс мітрального клапану І ступеня. Серцева недостатність І
ступеня.

Під час
консультативного обстежання в Закарпатському обласному кардіологічному
дес-пансері залишкових явищ серцево судинних захворювань (інфаркт
міокарду, інсульт) не виявле­но.

За
наведених у постанові погодних умов станом на 23.06.2007 року у громадянина
ОСОБА_1 не могло виникнути запаморочення на фоні виявленого захворювання.

Висновками
технічного стану автомобілів марки ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 № 268 та ВАЗ-2107 д.н.
НОМЕР_2 № 269 від 13 липня 2007 року встановлено, що на момент огляду робочі гальмівні системи, системи рульового керування та ходові частини
вказаних автомобілів на час ДТП
знаходилися в технічно-справному стані.

Згідно
висновку автотехнічної експертизи № 288 від 3 серпня 2007 року - у даній дорож­ній
ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки ВАЗ-
2101 д.н. НОМЕР_1 гр-н ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п. 16.13 ПДРУ та
водій автомобіля марки ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 гр-ка ОСОБА_7 - вимогами п. 12.3 ПДРУ.

Повний
зупиночний шлях автомобіля марки ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 у даних дорожніх умовах
становить відстань 33, 2 м.

Водій
автомобіля марки ВАЗ-2107 гр-каОСОБА_2 не мала
технічної можливості зупи­нити керований нею автомобіль до місця зіткнення з
автомобілем ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 шля­хом застосування своєчасного гальмування
з моменту виникнення їй небезпеки для руху.

З
технічної точки зору причиною даної ДТП
стали дії водія автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1, який при виконанні маневру повороту ліворуч
не дав дорогу автомобі­лю ВАЗ-2107 д.н НОМЕР_2,
що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, водій якого гр-ка ОСОБА_2 з моменту
виникнення їй небезпеки для руху вже була позбавлена технічної можливості
зіткнення шляхом застосування своєчасного гальмування.

Згідно
витягу з наказу командира в/ч А 1771 № 219 від 3 листопада 2003 року - старшого
прапорщика ОСОБА_1 призначено наказом командира в/ч А 1556 від 11 червня 2003 року № 28-ПМ на посаду начальника
продовольчого складу об'єднаних складів,
а відповідно до витягу з наказу № 130 від 25 червня 2004 року підсудного
призначено на посаду начальника продоволь­чого сховища в/ч А1771.

Згідно
витягу з наказу командира в/ч
А0796 № 296 від 3 липня 2007 року - ОСОБА_1 по­збавлено військового звання
"старший прапорщик".

Оскільки
бувший старший прапорщик ОСОБА_1 23 червня 2007 року близько 17.00 год.,
керуючи технічно-справним транспортним засобом -
автомобілем ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 під час руху у межах населеного пункту - по
вул. Мукачівській у м. Берегово Закарпатської області порушив п.п.
1.3, 2.9 (а), 10.1,
11.3, 16.3, 16.13 Правил дорожнього руху України, у результаті чого допустив зіткнення з
автомобілем марки ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2,
внаслідок чого по­терпілимОСОБА_2 та ОСОБА_3 було спричинено середньої
тяжкості тілесні ушкодження, ці дії підсудного
органами досудового слідства кваліфіковано за
ст. 286 ч. 1 КК України - як пору­шення
правил безпеки дорожнього руху особою,
яка керує транспортним засобом,
що спричи­нило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Разом з
тим, захисник підсудного - адвокат
ОСОБА_10 у ході судового розгляду даної кримінальної справи звернувся до суду з
проханням долучити до матеріалів справи та достежи-ти у ході судового слідства
письмове клопотання військового колективу військової частини

4

A1771,
підтримане командиром даної частини, про звільнення бувшого ст.
пр-ка ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з передачею його на
поруки вказаному військовому колективу.

Старший
помічник військового прокурора Ужгородського гарнізону з приводу задово­лення
заявленого захисником клопотання мав запереченння, посилаючись на те, що у показан­нях підсудного не вбачає щирого
каяття.

Підсудний
ОСОБА_1 дане клопотання адвоката ОСОБА_4 підтримав та проти за­криття відносно
нього кримінальної справи за даними нереабілітуючими обставинами не запе­речував
і заявив, що суть вимог ст. 10
КПК, ст. 47 КК України йому зрозуміла.

ПотерпіліОСОБА_2
та ОСОБА_3, кожен окремо, з приводу заявленого клопотання заперечили
проти його задоволення, посилаючись на
те, що підсудний скоїв злочин у стані
алко­гольного сп'яніння, за що повинен
нести кримінальну відповідальність.

Вислухавши
думку всіх учасників процесу, оцінивши
підстави та докази, на які вони по­слалися
у своїх виступах, та враховуючи інші
обставини справи, військовий місцевий
суд знахо­дить клопотання військового колективу військової частини А1771, де підсудний у даний час продовжує проходити
військову службу, про звільнення
колишнього ст.
пр-ка ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з передачею його на
поруки такими, що підлягають задоволеню
і виходить при цьому з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 органами досудового слідства
обвинувачується у вчиненні злочину, пе­редбаченого
ч. 1 ст.
286 КК України, санкція якої
передбачає покарання у вигляді штрафу або виправними роботами, або арештом,
або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 12
КК України даний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

У
відповідності до вимог ст. 47 КК України звільненню від кримінальної
відповідальнос­ті у зв'язку з передачею особи на поруки колективу
підприємства, установи чи організації за
їх­нім клопотанням підлягає особа, яка
вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, за умови,
що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає дові­ру
колективу, не ухилятиметься від заходів
виховного характеру та не порушуватиме громадсь­кого порядку.

Як
слідує із матеріалів справи, доданих до
неї у суді документів та пояснень учасників судового засідання, підсудний ОСОБА_1 дійсно вперше вчинив
злочин, який по класифікації відноситься
до злочинів невеликої тяжкості, у
скоєному щиро покаявся, визнавши свою
вину. Військовий колектив офіцерів та прапорщиків військової частини А1771
звернувся до суду з вмотивованим проханням у своєму клопотанні про звільнення
ОСОБА_1 від кримінальної відповіда­льності з передачею його вказаному
військовому колективу на поруки, які
зобов'язуються здійс­нювати над винним заходи виховного характеру. При цьому
підсудний не заперечує проти за­криття кримінальної справи за даною підставою і
сам просить суд застосувати до нього дану но­рму Закону.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1, суд визнає скоєння ним злочину, перебу­ваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з
тим суд враховує те, що ОСОБА_1 до
кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше ні у чому вартому осуду помічений не
був, від його злочинних дій тяжких нас­лідків
не настало, по місцю служби
характеризується з позитивної сторони, у
Збройних Силах прослужив 21 рік, на
утриманні має двоє неповнолітніх дітей,
одна з яких являється інвалідом з дитинства і дружина здійснює за нею
догляд, у зв'язку з чим ніде не
працює, тобто також пере­буває на
утриманні у чоловіка, у даний час він
хворіє і перебуває на диспансерному обліку з приводу гіпертонічної хвороби II
ст.
та сердечною недостатністю І ст. , що
об'єктивно підтвер­джується дослідженими у судовому засіданні медичними
документами.

При
розгляді у суді цивільного позову військового прокурора до підсудного ОСОБА_1
на загальну суму 2752, 34 грн. за лікування потерпілихОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у Берегівській ЦРЛ,
що підтверджується дослідженими у суді довідками-розрахунком із
вказаного медичного закладу та показаннями потерпілих, оскільки саме у ре­зультаті спричинення
підсудним потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, останні знаходилися на стаціонарному
лікуванні, у відповідності до вимог ст.
1206 ч. 1 ЦК

5

України та ст. 93-1 КПК України, суд вважає,
що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи
викладене, суд приходить до
висновку, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_1 можливе без фактичного застосування до нього
покарання, передбаченого санкцією ст.
286 ч. 1 КК України, у зв'язку з
чим вважає за необхідне звільнити його від кримінальної від­повідальності на
підставі ст. 47 КК України і кримінальну справу відносно
нього провадженням закрити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 273,
282 КПК України, військовий місцевий
суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
за вчинення злочину, передбаченого ст.
286 ч. 1 КК Укра­їни на підставі
ст. 47 КК України від
кримінальної відповідальності звільнити у зв'язку з пере­дачею його на поруки
військовому колективу військової частини А1771 за умови, що він протя­гом року з дня передачі на
поруки виправдає довіру колективу, не
ухилятиметься від заходів ви­ховного характеру та не порушуватиме громадського
порядку.

Контроль за
поведінкою ОСОБА_1 покласти на командування військової частини А1771.

Кримінальну
справу відносно ОСОБА_1, у відповідності до ст.
ст. 10, 282 КПК України, провадженням закрити.

Міру
запобіжного заходу - нагляд командування військової частини А1771, до вступу постанови у законну силу, залишити без зміни.

Цивільний
позов військового прокурора на загальну суму 2752 (дві тисячі сімсот п'ятдесят
дві) грн. 34 коп. - за стаціонарне лікування потерпілихОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у Берегівській ЦРЛ Закарпатської області (Банк - УДК Берегівського
району Закарпатської області, Код -
01992430, МФО - 812016, р/р -
2006) задоволь­нити та стягнути вказану суму із ОСОБА_1 у користь
вказаного медичного закладу.

Судові
витрати по кримінальній справі - за проведення експертизи технічного стану а/м
ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 у сумі 376
(триста сімдесят шість) грн. 05 коп.; за проведення експерти­зи технічного
стану автомобіля ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 у розмірі 376 (триста сімдесят шість)
грн.05 коп.; автотоварознавчої експертизи автомобіля ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 у
розмірі 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 84 коп. та за проведення автотехнічної
експертизи у сумі 376 (триста сімдесят шість) грн.05 коп., а всього на загальну суму 1347 (одна тисяча
триста сорок сім) грн. 99 коп. - стягнути із ОСОБА_1 у користь НДЕКЦ при УМВС
України в Закарпатській області (Отримувач платежу - НДЕКЦ при УМВС України в
Закарпатській області, Код , Банк - УДК в Закарпатській обл.,
МФО 812016, р/р
0411 "Плата за вико­нання експертизи").

Речові
докази по справі після набрання постановою законної сили, які передано на відпо­відальне зберігання у
Берегівський РВ УМВС України в Закарпатській області:

- автомобіль марки ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 -
передати ОСОБА_1;

- автомобіль марки ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 -
передати власнику - Берегівському район­

ному
відділенню Закарпатської обласної дирекції HACK
"Оранта" (службовий автомобіль).

На дану
постанову може бути подано апеляцію у військовий апеляційний суд Централь­ного
регіону через військовий місцевий суд Ужгородського гарнізону протягом 7 діб з
моменту її винесення.