справа № 619/6088/13-к
провадження 1-кп/619/78/14
УХВАЛА
06 червня 2014 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004556 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
установив:
21 листопада 2013 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004556 від 10.08.2013 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2013 року кримінальну справу було призначено до судового розгляду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 20 січня 2014 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 січня 2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 14 березня 2014 року.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 20 квітня 2014 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 13 червня 2014 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу щодо з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст.177 КПК. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК (ч.1 ст.183 КПК). Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з обвинувального акту та наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України 19 вересня 2013 року був затриманий уповноваженою службовою особою та до нього відповідно до ухвали слідчого судді від 20 вересня 2013 року був застосований запобіжний у вигляді тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко встановити наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Прокурором не надано суду чітких визначень як законодавчих підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 112 рішення від 01 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Оцінивши в сукупності всі обставини, на які посилалися сторони кримінального провадження, у тому числі відповідно до ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; його вік; відсутність майнової шкоди, наявність у нього родини й утриманців; стан здоров`я членів його сім`ї, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання.

Суд вважає, що сторона захисту довела наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

Відповідно до ч.2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Керуючись ст.ст. 178, 179, 194, 196, 201, 202, 331, 350, 372, 392 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 задовольнити повністю.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, змінити запобіжний захід з тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу прокурора чи суду.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити під розпис обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Ухвала підлягає негайному виконанню та в частині покладення обов`язків на обвинуваченого діє до 05 серпня 2014 року.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1