Справа № 1-85/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в скаладі:

Головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участі прокурора Струся О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на вихованні знаходиться двоє малолітніх дітей, працюючого художнім керівником будинку культури с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області, раніше не судимого,

по ст. 185ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21 грудня 2010 року близько 22.00 годин, перебуваючи в будинку культури с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області на сцені за кулісами побачив на стільці мобільний телефон „Hokia 5130 XpressMusic„ який належить неповнолітній ОСОБА_2, після чого у нього виник умисел викрасти вказаний мобільний телефон. Далі, ОСОБА_1 користуючись тим, що його ніхто небачить, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, викрав мобільний телефон „Hokia 5130 XpressMusic„ вартість якого згідно товарознавчої експертизи №197 від 01.02.2011 року становить 516,38 гривень, в середині якого знаходився стартовий пакет „Діджус вартістю 25 гривень, чим заподіяв ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 541 гривні 38 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочину визнав повністю і пояснив, що він 31 грудня 2010 року біля 22.00 годин перебував на роботі в будинку культури с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області, де проводилось свято нового року. Він перебував на сцені за кулісами, біля пожежного щита стояв стілець на якому лежав мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Вищевказаний мобільний телефон він взяв в руки і поклав в кишеню і відразу вийшов на двір. На дворі він викинув стартовий пакет, а телефоном почав користуватися сам. Вдома він нікому не говорив, що викрав телефон. 29.01.2011 року він пішов в міліцію і розказав як він під час святкування нового року викрав мобільний телефон. Разом з працівниками міліції він поїхав до себе додому в с. Жадани, де в нього і вилучили телефон. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

В звязку з тим, що підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання підсудного, відповідно до ст.299ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних даних, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєні злочину підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: протоколом огляду місця події від 29.01.2011 року (а.с.21), протоколом виїмки мобільного телефону (а.с.20), висновком експерта №197 від 01.02.2011 року в якому зазначено, що вартість мобільного телефону становить 516 гривень 38 копійок (а.с.6),протоколом огляду речового доказу (а.с.59).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину доведена повністю, його дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно по ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин злочину та його наслідків, особу підсудного, раніше не судимий, працює, який позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, на вихованні у нього знаходяться двоє малолітніх дітей, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, які б обтяжували його покарання в ході розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності, та обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без його ізоляції від суспільства, і вважає за можливе, ОСОБА_1 призначити міру покарання, передбачену санкцією ч.1ст.185 КК України у виді виправних робіт.

Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст.81 КПК України.

Відповідно до ст.91 КПК України судові витрати по справі покласти на засудженого ОСОБА_1.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно підсудного суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321- 324 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185 ч.1 КК України у виді одного року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Речові докази по справі мобільний телефон „Hokia 5130 XpressMusic повернути потерпілій ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області 268 (двісті шістдесят вісім) гривень і 50 (пятдесят) копійок судових витрат по справі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін-підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Суддя М.І. Мотрук