Справа № 466/2993/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження ( № 0000907 від 17.03.2015р.) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із не повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

09.11.2005 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 4. 189, 70 КК України до 8-ми років позбавлення волі із конфіскацією майна

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч. 1, 395 КК України, -

у с т а н о в и в:

30.05.2013 р. обвинуваченому ОСОБА_4 в день звільнення з Личаківської виправної колонії № 30 було оголошено постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.2013 року, якою останньому встановлено адміністративний нагляд терміном на два роки та застосовані обмеження: 1) забороні виходу із будинку (квартири) з 22.00 години до 06.00 години; 2) з`являтися в органи внутрішніх справ за місцем свого проживання для реєстрації чотири рази на місяць та зобов`язано не пізніше 02.06.2013 року прибути на реєстрацію в Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , всупереч постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.2013 року, умисно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу працівників ОВС залишив місце свого проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 та умисно ухилився від встановлених обмежень - перестав прибувати на відмітки у Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, тим самим ухилився від адміністративного нагляду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 30 березня 2015 року приблизно о 17:30 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вулиці Замарстинівська, 26 у м. Львові, в порушення існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, у ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , штовхнув його у плече, від чого останній впав на землю. Після того, обвинувачений ОСОБА_4 почав виражатись грубою нецензурною лайкою, тим самим ображаючи честь і гідність останнього та став коліном правої ноги на грудну клітку потерпілому ОСОБА_5 , чим завдав останньому фізичної болі. Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_4 витягнув із правої зовнішньої кишені розкладний ніж, який направив в сторону потерпілого ОСОБА_5 , при цьому погрожував останньому фізичною розправою. В подальшому протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 були припинені перехожими, які виявили останнього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно 30.05.2013 р. в день його звільнення з Личаківської виправної колонії № 30 йому було оголошено постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.2013 року, якою встановлено адміністративний нагляд терміном на два роки та застосовані обмеження. Однак вимог постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.2013 року не дотримувався і самовільно, без дозволу працівників міліції залишив місце свого проживання квартиру АДРЕСА_2 та не прибував на відмітки у Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

Крім того, 30 березня 2015 року приблизно о 17:30 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по вулиці Замарстинівська, 26 у м. Львові, в нього із потерпілим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Під час даного конфлікту, він виражався до потерпілого нецензурними словами, штовхнув останнього у плече та після того, як потерпілий впав на землю, він став йому коліном ноги на грудну клітку та витягнувши із кишені розкладний ніж, погрожував йому фізичною розправою. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

В судове засідання потерпілий не з"явився, подав суду заяву в якій свої попередні показання на досудовому слідстві підтримав та просив обвинуваченого суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000907.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, оскільки обвинувачений своїми умисними діями вчинив хуліганство, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, дії якого супроводжувались особливою зухвалістю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, порушення правил адміністративного нагляду, що знайшло свій прояв у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, його наслідки, особу винуватого, який раніше судимий, його характеристику, щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді арешту із застосуванням ст. 70 КК України.

Речовий доказ по справі складний туристичний ніж, який переданий та зберігається в камер зберігання Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області слід знищити ( а.с. 91-93)

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого слід стягнути в користь держави 491, 04 грн. витрат за проведення експертизи холодної зброї.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 395, 296 ч. 1 КК України та призначити йому покарання

- за ст. 395 КК України у виді 2 ( двох) місяців арешту;

- за ст. 296 ч.1 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов"язання.

Речовий доказ по справі складний туристичний ніж, який переданий та зберігається в камер зберігання Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 491, 04 грн. витрати за проведення експертизи холодної зброї.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1 Донченко