Справа № 694/2397/14-к Провадження №1-кп/694/6/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
12.03.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
Приблизно о 16 години 30 хвилин 19 червня 2014 року ОСОБА_3 за попередньою змовою разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки чужого майна, таємно, умисно, з корисливих мотивів, проникли на територію орендованої земельної ділянки садово-вишневих насаджень, які є власністю ТОВ СОФТ ТОРГ та розташовані в адмінмежах Кобиляцької сільської ради. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, нарвали у принесені із собою два пластикових ящики вишні загальною вагою 27 кг, вартістю 18 грн. за 1 кг, на загальну суму 486 грн. та намагались їх викрасти, але з причини, що не залежить від їх волі, не вчинили всіх дій, які вважали необхідними, для доведення злочину до кінця, оскільки були помічені фізичною охороною ТОВ СОФТ ТОРГ.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, приблизно о 06 год. 20 хв. 19 жовтня 2014 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по вул. В.Чорновола в м. Звенигородка Черкаської області, неподалік будинку № 114, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, наніс три удари долонею руки і один удар жіночою сумкою в область обличчя та один удар кулаком в область грудної клітини потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній губі справа, на спинці носа, на лівій гомілці, на грудній клітині справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 308 від 17.11.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Дав показання про те, що приблизно о 16 годині 19 червня 2014 року він разом зі своїм товаришем вирішили поїхати до вишневого садка, що розташований біля с. Кобиляки Звенигородського району Черкаської області та належить підприємству Софт торг, з метою нарвати вишень для власних потреб. Для цього вони взяли із собою два пластикові ящики. Зайшли на територію садка та почали рвати вишні. Коли вони вже майже нарвали повні ящики, то їх помітили двоє охоронців, які їх затримали та забрали ящики з вишнями.
Також ОСОБА_3 дав показання про те, що 18.10.2014 року він перебував в нічному клубі Диско Хауз в м. Звенигородка Черкаської області, де вживав спиртні напої. Під час відпочинку зустрівся з ОСОБА_6 та вони спілкувались. Вранці 19.10.2014 року він запропонував Хвалибіді провести її додому та вони разом на таксі поїхали за місцем проживання останньої на АДРЕСА_2 . Біля будинку потерпілої під час розмови у них виник конфлікт, в ході якого він кілька разів вдарив її долонею по обличчю. В скоєному щиро розкаюється та пообіцяв більше не вчиняти злочинів.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена повністю та кваліфікує його дії:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 по епізоду заподіяння умисного легкого тілесне ушкодження, згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд не визнає обставино, що обтяжує покарання ОСОБА_3 по епізоду не закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою, передбаченою ч. 2 ст. 185 КК України.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі та в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. При цьому необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. З урахуванням тяжкості злочинів, особи винного та думки потерпілих, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді шістдесяти годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речовий доказ два пластикові ящики з вишнями, загальною вагою 27 кг, які були передані на зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 16), залишити потерпілому ТОВ СОФТ ТОРГ, як законному володільцю.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1