АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст.184 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2015 року. Судом не визначений розмір застави.
Свої висновки слідчий суддя мотивує обґрунтованістю підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими, доведеними наданими суду поясненнями слідчого та прокурора щодо наявності ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування, а також можливості вчиняти тиск на потерпілого, свідків та інших учасників процесу (підозрюваних), які є його знайомими.
Враховуючи те, що підозрюваний хоча і вчинив злочин у 2009 році, коли й було порушено кримінальну справу, по якій раніше вже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за нормами КПК України в редакції 1960 року, те, що законодавцем у п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у редакції 2012 року не визначено, як діє кримінальний процесуальний закон у подібному випадку (внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР стосовно особи, яка вже тримається під вартою), спираючись на норми ч. 6 ст. 9 КПК України та застосовуючи принцип розумності строків, слідчий суддя початком перебігу строку тримання під вартою ОСОБА_9 вважає дату пред`явлення йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень 04.06.2015 року.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною. Вказує, що на час винесення оскаржуваної ухвали запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 20.01.2012 року, не змінений, не скасований, не припинений, тому суд, ухваливши рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрав йому запобіжний захід вдруге. Крім того, в повідомленні про підозру від 05.06.2015 року слідчим порушені вимоги чинного КПК України, оскільки не вказані обставини, що відносяться до складу злочину, а саме час, місце, спосіб скоєння злочину, мотив та інші обставини. Зазначає, що всі ризики, визначені клопотанням та ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_9 зводяться до того , що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того вказує, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою буде суперечити нормам КПК України, Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного, захисників, які просили скаргу задовольнити ,скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду,постановити свою ухвалу , якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, думку прокурора , який не підтримав доводи апеляції, просив в задоволенні скарги відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі, про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, ухвалою слідчого судді від 17.06.2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2015 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, захисника, які заперечували проти його задоволення, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та дійшов вмотивованого висновку про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню . Однак, згідно матеріалів кримінального провадження, на час винесення оскаржуваної ухвали запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 20.01.2012 року у вигляді тримання під вартою ні змінений , ні скасований, ні припинений не був, тому суд, ухвалюючи рішення про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обрав йому запобіжний захід вдруге.

Колегія суддів прийшла до висновку , що відносно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчим ніяким чином не було доведено обґрунтованість підозри.

Колегія суддів вважає , що не може бути доказом того , що ОСОБА_9 буде преховуватись від слідства і суду і той факт , що відносно нього виносився вирок АНД судом м. Дніпропетровська і тому йому було призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, оскільки цей вирок був скасований Апеляційним судом Дніпропетровської області як незаконний і тому посилання на нього, як на доказ є безпідставним і також незаконним.

Колегія суддів вважає безпідставним щодо ризику можливість незаконного впливу на потерплого чи інших підозрюваних з урахуванням того , що потерпілий, свідки, підозрювані були неодноразово допитані.

Колегія суддів вважає , що судом першої інстанції при винесенні рішення про обрання запобіжного заходу взяття під варту ОСОБА_9 було не вірно встановлено строк саме з 04.06.2015 року , а не з 20.01.2010року, чи з 20.10.2012 року. Саме з цієї дати ОСОБА_12 повторно було взято під варту з підстав, встановлених КПК України/ в редакції 1960 року/. В подальшому строки тримання під вартою лише продовжувались, в тому числі і згідно з ухвалою Апеляційного суду від 14.05.2015 р. ОСОБА_9 по даному кримінальному провадженню знаходився під вартою більше, як 5 років.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку , що обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою буде суперечити нормам КПК України, Європейській Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року , якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосований захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційним судом Дніпропетровської області, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4