Справа № 191/4908/14-к
Провадження № 1-кп/191/54/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.11.2009 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, 69, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 15. 06. 2012 року з Синельниківської ВК №94 на підставі постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік 3 місяці 13 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та угоду про примирення від 24 жовтня 2014 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 23. 05. 2014 року, приблизно 22 год. 10 хв., знаходячись на перехресті вул. 50 років Жовтня та вул. Енгельса, розташованого у м. Синельникове Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , та шляхом ривку із його правої руки, відкрито по відношенню до останнього, умисно, із корисливих спонукань на свою користь викрав мобільний телефон марки «Prestigio» чорного кольору, вартістю 500 грн. 00 коп., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 500 грн. 00 коп. Під час досудового розслідування Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена судовотоварознавча експертиза, згідно висновку експерта №2873-14 від 08. 10. 2014 року сума викраденого майна з урахуванням зносу на момент здійснення кримінального правопорушення складає 212 (двісті дванадцять) гривень 00 коп.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про примирення повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для примирення між потерпілим та обвинуваченим, узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

24 жовтня 2014 року між сторонами кримінального провадження: потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно підтвердив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, він повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України; потерпілий ОСОБА_5 також цілком розуміє положення абз. 2 ч. 5 ст. 474 КПК України, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність підстав для примирення сторін.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженого ними покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно вимог ст. ст. 485, 487 КПК України судом з`ясовано його ставлення до вчиненого ним діяння.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 471, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 24 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000934, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадин, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази, мобільний телефон марки «Prestigio» чорного кольору що знаходяться під розпискою у потерпілого ОСОБА_5 (а. с. 26), залишити в його користуванні.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1