Справа № 11-968 Головуючий у І інстанції Сингаївський
Категорія 11 21.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

„ 21 вересня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді - Ігнатюка О.В.,

суддів - Дриги А.М., Колокольнікової Н.М.,

за участю прокурора - Нечепоренко С.П.,

представників потерпілої - ОСОБА_2 і ОСОБА_3,

захисників - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції, захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2011 року,

цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, фізична особа-підприємець, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. вул. Щорса, 38, раніше не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 152 КК України до 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази по справі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за те, що 27 березня 2009 року близько 03-00 год. він, знаходячись в власному будинку по вул. Щорса, 38 в смт. Гостомель Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій та той факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 є неповнолітньою, подолавши опір останньої, що був обумовлений небажанням неповнолітньої ОСОБА_7 вступити з ним в статевий зв'язок, з застосуванням фізичного насильства вчинив зґвалтування потерпілої, тобто статеві зносини.

В апеляції прокурор, який приймав участь в розгляді справи, не оспорюючи доведеності винності у вчиненому злочині та вірності кваліфікації дій ОСОБА_6, просить вирок суду змінити, та вказати в резолютивній частині вироку визнані судом дії досудового слідства , які суд не взяв до уваги як докази, а саме протокол огляду місця події та явку з каяттям підсудного, такими, які проведені із порушенням вимог кримінально процесуального законодавства.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_4 просить вирок суду скасувати у звязку з однобічністю та неповнотою судового слідства. Зазначає, що вирок суду побудовано на аналізі показів ОСОБА_6, наданих ним під час досудового слідства, та на показах допитаних по справі свідків з боку потерпілої, чим упереджено підвів усі покази в бік обвинувачення ОСОБА_6

В апеляції захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати і постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ст. 155 КК України. Зміст апеляції викладений аналогічно за змістом апеляції захисника ОСОБА_4, крім цього, в апеляції захисник ОСОБА_5, наводячи обґрунтування, зазначає, що на думку захисту всі досліджені під час досудового і судового слідства докази і фактичні дані у справі вказують саме на склад злочину, передбаченого диспозицією ч.1 ст. 156 КК України.

В поданих запереченнях на апеляції захисників засудженого представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 зазначає, що під час досудового слідства і судового розгляду справи здобуто достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєнні ним зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 152 КК України, міра покарання відповідає ступеню тяжкості скоєного, просить залишити апеляції захисників без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора і заперечував проти апеляцій захисників засудженого, думки захисників засудженого, які, кожен окремо, щодо апеляції прокурора поклались на розсуд суду, і підтримали подані ними апеляції, думки представників потерпілої, які, кожен окремо, щодо поданої прокурором апеляції поклались на розсуд суду і заперечували проти задоволення апеляцій захисників засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у зґвалтуванні, тобто здійсненні статевих зносин із застосуванням фізичного насильства, вчинених щодо неповнолітньої, є правильним і ґрунтується на наявних у справі доказах та перевірених в судовому засіданні у встановленому кримінально - процесуальним законом порядку.

Дослідженим доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 152 КК України.

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо зміни вироку суду, з зазначенням в резолютивній частині вироку визнані судом дії досудового слідства а саме протокол огляду місця події та явку з каяттям підсудного, такими, які проведені із порушенням вимог кримінально процесуального законодавства задоволенню не підлягає, оскільки в мотивувальній частині вироку зазначено, що вказані процесуальні дії - складання протоколу огляду місця події та явки з каяттям підсудного проведені з порушенням кримінально процесуального законодавства і щодо зазначених порушень судом винесена окрема постанова на адресу прокурора Київської області.

Викладені в апеляціях захисників мотивації для скасування вироку суду і направлення справи на новий судовий розгляд або постановлення нового вироку, яким засудити ОСОБА_6 за ст. 155 КК України є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Висновок суду щодо доведеності винності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за обставин викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами : показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 26.03.2009 року, обманним шляхом завіз її до свого власного будинку, що розташований в смт. Гостомель Київської області, де із застосуванням фізичного насильства та проти її волі вступив з нею в статеві зносини. Після того, як вона зрозуміла, що її було зґвалтовано підсудним, потерпіла вибігла на вулицю та попросила допомоги сторонніх людей, які в свою чергу викликали її батьків та працівників міліції (т.3, а.с. 134-137); показаннями законного представника потерпілої - ОСОБА_8, який під час судового слідства пояснив, що 26.03.2009 року його дочка ОСОБА_7 пішла до нічного клубу «Бінго» на концерт і до 21 години повинна була прийти додому. Приблизно о 03 годині наступного дня йому подзвонила потерпіла та повідомила, що знаходиться у якихось людей за межами м. Києва. Після того, взнавши місцезнаходження своєї молодшої дочки, він разом з дружиною, старшою дочкою та сусідом поїхали за нею в смт. Гостомель Київської області, де узнали, що молодшу доньку було зґвалтовано. В подальшому потерпіла показала будинок, де відносно неї було скоєно злочин, після чого вони викликали працівників міліції, які приїхавши на місце події, затримали підсудного (т.3, а.с. 144-146); показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які дали аналогічні показання показанням ОСОБА_8Л про те, що 26.03.2009 року їх дочка та відповідно молодша сестра ОСОБА_7 пішла до нічного клубу «Бінго» на концерт і до 21 години повинна була прийти додому. Однак цього не сталося, її телефон не відповідав і вони разом з ОСОБА_8 та іншими особами почали її розшукувати. Під час цього, приблизно о 03 годині наступного дня ОСОБА_8 подзвонила потерпіла та повідомила, що знаходиться у якихось людей за межами м. Києва. Після того, взнавши її місцезнаходження, вони поїхали за нею в смт. Гостомель Київської області, де узнали, що потерпілу ОСОБА_7 було зґвалтовано. В подальшому потерпіла показала будинок, де відносно неї було скоєно злочин, після чого вони викликали працівників міліції, які приїхавши на місце події, затримали підсудного (т.3, а.с. 147-151); показаннями свідка ОСОБА_11, який підтвердив показання ОСОБА_7, що 26.03.2009 року їх дочка ОСОБА_7 пішла до нічного клубу «Бінго» на концерт і до 21 години повинна була прийти додому. Однак цього не сталося, її телефон не відповідав і він на своїй машині допомагав ОСОБА_8 розшукувати її. Під час цього, приблизно о 03 годині наступного дня ОСОБА_8 подзвонила потерпіла та повідомила, що знаходиться у якихось людей за межами м. Києва. Після того, взнавши її місцезнаходження він разом з сім'єю ОСОБА_8 поїхали на його автомобілі за нею в смт. Гостомель Київської області, де узнали, що молодшу дочку подружжя ОСОБА_8 було зґвалтовано. В подальшому потерпіла показала будинок, де відносно неї було скоєно злочин, після чого вони викликали працівників міліції, які приїхавши на місце події, затримали підсудного (т.3, а.с.152-153, 182-183); показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що

27.03.2009 року у ночі до них у будинок за допомогою прибігла потерпіла та повідомила,

що її зґвалтував підсудний. Вони зателефонували батькам потерпілої, які відразу приїхали.

В подальшому потерпіла показала будинок, де відносно неї було скоєно злочин, після чого вони

викликали працівників міліції, які приїхавши на місце події, затримали підсудного (т.3, а.с.142-

144, 146-147, 181-182); показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що вона за направленням працівників міліції проводила судово-медичне обстеження потерпілої

ОСОБА_7 в ході якого в останньої виявлено наявність тілесних ушкоджень, а також

ушкодження на статевих органах внаслідок розриву дівочої пліви (т.З, а.сі 54-157); оголошеними показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що

вона займається проституцією і 26.03.2009 року підсудний запропонував їй за грошову

винагороду поїхати до нього та зайнятись сексом, на що вона погодилась. По дорозі

підсудний на автобусній зупинці побачив ще одну дівчину до якої він вийшов з машини та

згодом вони разом сіли у автомобіль. З розмови з даною дівчиною вони дізнались, що їй 15

років. Приїхавши додому підсудного вони з початку стали пити горілку, потім потерпіла

стала казати, що їй необхідно повертатись додому, але підсудний сказав, що вже пізно і

вона переночує у нього. Після чого підсудний з потерпілою піднялись на другий поверх, а

свідок заснула на дивані. О 3 годині її розбудив підсудний та повідомив, що з потерпілою

мав статевий акт і на даний час вона кудись побігла з будинку. Потім вони вдвох ще

випили горілки та пішли спати, прокинулись від стуку, після цього в будинок зайшли

працівники міліції та затримали підсудного (т.1, а.с.43-44); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19.06.2009 року

відповідно до якого ОСОБА_7 розповіла та на місці показала про обставини

вчиненого щодо неї злочину (т.1, а.с.89-92); висновком експерта № 6/96 від 19.06.2009 року згідно якого у потерпілої виявлені наступні ушкодження: садна обличчя і задньої поверхні тулуба; розрив дівочої пліви та садна (розриви) шкіри біля основних великих статевих губ, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_7 порушена. Давність цього порушення може відповідати 27.03.2009 року, до цього терміну вона статевим життям не жила (т.1, а.с. 123-125); висновком комплексної амбулаторної психолого-психіатричної експертизи №457 від 10.06.2009 року, з якого слідує, що ОСОБА_7 в період скоєння відносно неї інкримінованих дій на психічне захворювання не страждала і не страждає на даний час. Вона також тоді не перебувала в тимчасовому хворобливому стані. Вона має достатній рівень розумового розвитку, також достатньо обізнана в статевих питаннях. Схильності до підвищеного навіювання у неї не виявлено. Тому під час скоєння відносно неї протиправних дій вона могла розуміти їх характер та значення цих дій та чинити опір, а також правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та давати про них відповідні показання. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що тоді вона перебувала в стані сп'яніння, а маються лише відомості про вживання незначної кількості спиртних напоїв. її посилання на тривалу втрату свідомості, які вона пов'язує з тим, що хворіє на вегето-судинну дистонію, не відповідають клінічній картині цього захворювання (т.1, а.с.132-133); іншими наведеними у вироку доказами.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст. 152 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку та тяжкість скоєного злочину, дані про особу засудженого, обставини, що помякшують і обтяжують покарання, тому визначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є домірним скоєному.

Тому підстав для задоволення апеляцій прокурора і захисників засудженого колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2011 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Головуючий:

Судді :