Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого , раніше судимого: 1) 04 квітня 2006 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 1 рік; 2) 07 лютого 2007 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.309 КК України на підставі ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці; 3) 06 квітня 2007 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці; 4) 26 квітня 2007 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; 5)10 липня 2007 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців; 6) 06 липня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 7) 09 грудня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді ______________________________________________________________________________ Справа № 11 кп/787/274/2015 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_7 Категорія : ч.2 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_1 позбавлення волі на строк 3 роки, за останнім вироком відбув покарання повністю,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора : ОСОБА_8 ,

захисника : ОСОБА_9 , обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 ; ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 ( два) місяці.

Судом вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходу забезпечення кримінального провадження.

Як встановлено судом першої інстанції , 18 липня 2014 року близько 22 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського автотранспорту "Майдан Незалежності" в місті Рівне, умисне, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю за ним спостереження зі сторони потерпілої ОСОБА_10 , таємно викрав з належної потерпілій жіночої сумочки гаманець вартістю 180 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 500 грн., золоті сережки вартістю 2000 грн. та кредитна картка ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 . Цього ж дня о 22 год. 24 хв. ОСОБА_5 , зняв із зазначеної кредитної картки грошові кошти в сумі 2400 грн. та цього ж дня о 22 год. 56 хв., таємно викрав із вищезазначеної кредитної картки, шляхом безготівкового поповнення мобільного рахунку, грошові кошти в сумі 36 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілій майнової шкоди в розмірі 5116 гривень.
Крім цього, 11 січня 2015 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у маршрутному таксі №49 в місті Рівне, умисне, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю за ним спостереження зі сторони потерпілої ОСОБА_11 , таємно викрав з належної потерпілій жіночої сумочки гаманець вартістю 80 грн. 50 коп., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 200 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілій майнової шкоди в розмірі 280 грн. 50 коп..
Також, 11 січня 2015 року близько 22 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у маршрутному таксі №49 в місті Рівне, умисне, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю за ним спостереження зі сторони потерпілої ОСОБА_12 , намагався таємно викрасти з належної потерпілій сумки гаманець торгової марки "Weichen" вартістю 103 грн. 50 коп., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 102 грн., однак не довів свої дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на зупинці громадського автотранспорту ОСОБА_13 ..
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_9 не оспорюючи правильність кваліфікації дій, доведеності винуватості обвинуваченого, фактичні обставини кримінального провадження вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що судом першої інстанції не враховано такі пом`якшуючі обставини: повне визнання вини; щире каяття, відсутність компроментуючих дій зі сторони обвинуваченого, стан здоров`я обвинуваченого та його матері, яка є інвалідом третьої групи та потребує догляду з боку обвинуваченого, відсутність претензій зі сторони потерпілих, а також те, що він вчинив злочин внаслідок скрутного матеріального становища. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_5 покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 5 місяців; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 4 місяці . Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи правильність кваліфікації дій, доведеності його винуватості , фактичні обставини кримінального провадження вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що судом першої інстанції не враховано те, що він не є суспільно-небезпечним, його мати є інвалідом 3 групи (онкозахворювання) і потребує його догляду. Також він має постійне місце проживання та позитивно характеризується по місцю проживання. Просить вирок змінити, призначити йому покарання до 6 (шести) місяців арешту.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка та не оспорюються в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого.
Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, судом першої інстанції при його призначенні в повній мірі дотримано вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає наступні покарання: арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу із наступних підстав.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суровість.
На думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_5 покарання , суд першої інстанції правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, судимість за які не погашена, по місцю проживання характеризується формально- позитивно, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів, рішення суду вмотивоване. Також судом першої інстанції при призначенні покарання за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України дотримано вимоги ч.3 ст.68 КК України.
З дотриманням вимог ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 призначене остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Покликання захисника ОСОБА_9 про не врахування судом першої інстанції при призначенні покарання обставин, які пом`якшують покарання : повного визнання вини, щирого каяття не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини враховані судом при призначенні покарання, що підтверджується вироком суду від 24 березня 2015 року.
Покликання захисника щодо вчинення обвинуваченим злочинів внаслідок скрутного матеріального становища не може бути визнано обставиною, яка пом`якшує покарання, так як не могло значною мірою обумовити вчинення ним злочинів.
Доводи захисника та обвинуваченого про не врахування судом першої інстанції при призначенні покарання стану здоров`я обвинуваченого та його матері, яка є інвалідом третьої групи та потребує догляду з його сторони є безпідставними. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 задовільний.
Наявність хвороби та інвалідності у матері обвинуваченого, поряд із врахованими обставинами, передбаченими ст.65 КК України, не можуть бути підставою для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що покарання, призначені ОСОБА_5 за кожен із злочинів у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України та остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, вирок суду є законним, обгрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 , 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - залишити без зміни, апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3