Справа № 1-529/08
Ленінський районний суд м. Вінниці в складі:
головуючого судді Ковальчук Л. В.,
при секретарі Свірінь І. М.,
за участю прокурора Курбатової І. Л.,
захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Калинівка Вінницької області, українця,
громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, раніше засудженого 03.04.2008 року вироком
Ленінського районного суду м. Вінниці за ч.2 ст. 309 КК України до трьох років
позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування
покарання з іспитовим строком один рік,
в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_3 05.02.2008 року
о 13 год. 00 хв. перебуваючи на території парку ім. Ющенко, біля Вінницької
обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенко, по вул. Пирогова 109 в м.
Вінниці, побачив раніше незнайому йому
ОСОБА_4. В цей час у нього виник умисел
на відкрите заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3
підійшов до ОСОБА_4 та запропонував їй познайомитись. Отримавши її відмову, він
обхопив її ззаду за голову, затулив однією рукою з серветкою їй рот, щоб вона
не змогла покликати на допомогу, а іншою зірвав з її лівого вуха золоту
сережку, вартістю 240 гривень, наніс їй
удар коліном в живіт, завдавши потерпілій фізичного болю, після чого витягнув з
кишені її дублянки гроші в сумі 800
гривень, та зник з викраденим з місця скоєння злочину, розпорядившись
викраденим на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому
злочині не визнав та пояснив, що з 2003 року він вживав
наркотики, в лютому 2008 року перебував на реабілітації в наркодиспансері, але потерпілу він не бачив та ніякого нападу
05.02.08 р. не робив, оскільки в цей
день був вдома в смт Калинівці, тому що дуже сильно хворів. Те, що він був вдома
і не міг знаходитися на території лікарні ім. Ющенко, можуть підтвердити свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вони також були в них вдома в той день. На
руці в нього була рана, вона була
перев'язана, в нього трималася підвищена температура.
Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_3 у скоєнні пограбування
ОСОБА_4, суд вважає, що його винність підтверджується показаннями потерпілої та
свідків, допитаних в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона 5 лютого 2008 року
перебуваючи на лікуванні зі своєю
старшою дитиною в обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. Ющенко в м.
Вінниці, пішла до аптеки, яка знаходиться по вул. Зодчих в м. Вінниці, щоб
купити ліки для дитини. Повертаючись з аптеки, вона йшла по стежці в парку лікарні між деревами,
була досить холодна погода, людей довкола не було. До неї підійшов раніше не
знайомий їй ОСОБА_3, який був одягнутий
у чорну шкіряну куртку, кросівки, джинси, светр та шапку. Розмовляючи
“суржиком” він запропонував їй
познайомитись. Вона відмовила йому, оскільки наміру знайомитись не мала та
поспішала. Після чого ОСОБА_3 напав на неї зі спини, схопив рукою за голову та
затулив рот платком. Вона намагалась видертись, почала кричати, але ОСОБА_3
вдарив її коліном у живіт, завдавши болю. Після чого правою рукою зірвав
сережку, яка мала форму ланцюжка, лівою рукою заліз до кишені дублянки та
витягнув з неї 800 гривень. Після чого
відштовхнув її та зник. Через
деякий час працівниками міліції проводилось впізнання по фотографіях, їй
показала декілька фотознімків, на одному з них вона впізнала ОСОБА_3, оскільки
дуже добре його запам'ятала. Потім працівники міліції приводили ОСОБА_3 до лікарні одного, де вона
впізнала його, як особу що пограбувала
її 05.02.08 р.. В судовому засіданні потерпіла впевнено впізнала ОСОБА_3 як
особу, що пограбувала її 05.02.08 р. на території лікарні ім. Ющенко у м.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що до Ленінського РВ УМВС України
у м. Вінниці звернулась ОСОБА_4, з
заявою що її пограбували при виході з території лікарні ім. акад. Ющенко, у
заяві остання зазначила прикмети особи, яка її пограбувала. Під час проведення
впізнання ОСОБА_4, по фотографіях впізнала ОСОБА_3, як особу, яка її пограбувала, та якого в
подальшому було затримано. Крім того,
ОСОБА_7 пояснив що, після затримання, ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину визнав та
показав, що він проходив лікування у наркологічному відділенні лікарні ім. акад. Ющенко, побачивши ОСОБА_4,
з якою спочатку мав намір познайомитись, він вирішив її пограбувати, для цього
закрив останній рот серветкою, зірвав сережку та витягнув з кишені гроші в
розмірі 800 гривень. Також ОСОБА_7
показав, що йому відомо, що по даній
справі проводилось службове розслідування з приводу дотримання норм
кримінально- процесуального законодавства
під час досудового слідства, однак з результатами розслідування він не
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що
він працює старшим оперуповноваженим Ленінського РВ УМВС м. Вінниці. Під час
несення служби йому стало відомо, що на території лікарні ім.. Ющенко 05.02.08
р. було скоєно пограбування дівчини. При оперативно-розшукових заходах стало
відомо, що до злочину може бути причетний ОСОБА_3, його було затримано. Коли
проводилося відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_3 без будь-якого
тиску при понятих добровільно показав та детально розповів всі обставини
скоєного ним злочину. При цьому він добре орієнтувався на місцевості, було
видно, що злочин скоїв саме він. ОСОБА_3 мав змогу при понятих поскаржитися, що
на нього чиниться тиск, однак він ніяких скарг не висловлював. Не було скарг
від нього і при поміщенні в ІТТ.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що
він працює разом з батьком підсудного ОСОБА_3 у Києві, 3-4 тижні вони працюють, 6-7 днів відпочивають. 05 лютого
2008 року він приїхав до смт Калинівки приблизно о 11 год. 30 хв. Перебував в
домі ОСОБА_3 до другої години ночі. ОСОБА_3 протягом дня бачив декілька разів, він знаходився в своїй
кімнаті та грав в комп'ютерні ігри разом з дівчиною. Кілька разів ОСОБА_3
виходив без верхнього одягу на двір, ніяких ліків йому ніхто не давав, лікар до
дому не приходив. Потім він разом з
батьком ОСОБА_3 ремонтували вольєр, який знаходиться в дворі, ОСОБА_3 їм не допомагав, було багато снігу. Надалі о
другій годині ночі вони поїхали до Києва. В судовому засіданні свідка ОСОБА_6
він не впізнав та пояснив, що раніше ніколи
з нею не зустрічався, 05.02.08 р. в домі ОСОБА_3 він її не бачив.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що
з ОСОБА_3 вона знайома з 2006 року, на
момент знайомства не знала, що ОСОБА_3
наркозалежний, дізналась тільки коли він пішов не програму реабілітації. 05
лютого 2008 року вона приблизно о 12 год. 00 хв. приїхала до смт Калинівка.
ОСОБА_3 проживає недалеко від залізничного вокзалу. Коли прийшла до будинку
ОСОБА_3 двері їй відчинила ОСОБА_2, вона роздягнулась та пішла до кімнати.
ОСОБА_3 лежав в кімнаті, він був хворий, вони
поїли, попили чаю. В той день ніхто до ОСОБА_3 не приходив, свідка ОСОБА_5 вона не впізнала, пояснила що
раніше його не зустрічала, 05.02.08 р. в домі ОСОБА_3 його не бачила.
В судовому засіданні були досліджені також матеріали справи, які
підтверджують винність ОСОБА_3 у скоєнні
інкримінованого йому злочину, а саме:
Протокол про прийняття заяви про злочин від 05.02.2008 року згідно якого
ОСОБА_4 заявила про скоєний 05.02.2008 року, о 12:45 год. в м. Вінниці, у парку лікарні ім.. акад.
Ющенко злочин, а саме відкрите викрадення із застосуванням фізичної сили у
ОСОБА_4 невідомою особою золотої сережки та грошей у сумі 800 гривень ( а.с. 2;
- Протокол пред'явлення фотознімків для
впізнання від 08.02.2008 року згідно якого ОСОБА_4, на пред'явлених
фотознімках, на фотографії № 2, впізнала особу чоловіка, яким виявився ОСОБА_3,
який 05.02.08 року пограбував її на
території парку ім.. Ющенко, біля лікарні ім. Ющенко, по вул. Пирогова, 109 в
м. Вінниці.( а.с. 14);
Протокол відтворення обстановки і обставин події від 13.02.2008 року,
згідно якого ОСОБА_3 в присутності двох понятих показав та розповів як 05.02.2008 року о 13 год. 00 хв. перебуваючи
на території парку ім. .акад. Ющенко,
біля лікарні ім. Ющенко в м. Вінниці він побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4, спочатку
намагався познайомитись з нею, після чого, однією рукою закрив їй рота, щоб перешкодити покликати на допомогу,
а іншою зірвав з її лівого вуха золоту сережку, вартістю 240 гривень, та
витягнув з кишені куртки гроші в сумі 800
гривень. При цьому наніс ОСОБА_4 удар
коліном в живіт та побіг в сторону смітника.(а.с.57-69);
Протокол очної ставки між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_4 підтвердила, що саме ОСОБА_3 05.02.08 року
о 13 год. 00 хв. пограбував
її на території парку ім.. Ющенко, біля лікарні ім. Ющенко,
по вул. Пирогова, 109 в м. Вінниці. Показання
ОСОБА_4, ОСОБА_3 підтвердив та пояснив, що умисел у нього виник раптово,
пограбування скоїв через скрутне матеріальне становище.(а.с. 71);
Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.02.2008 року, згідно якого ОСОБА_9
показала, що 08.02.2008 року, перебуваючи в
лікарні ім. акад. Ющенко, вона була запрошена працівниками міліції в
якості понятої при пред'явленні фотознімків для впізнання потерпілій. В її присутності ОСОБА_4 було
запропоновано три фотографії невідомих їй осіб з метою впізнання особи яка
пограбувала останню. Переглянувши фотографії ОСОБА_4 вказала на фотографію № 2,
на якій був зображений ОСОБА_3(
- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від
13.02.2008 року, згідно якого ОСОБА_10 показала, що 13.02.2008 року її
запросили працівники міліції прийняти
участь в якості понятої при проведенні слідчої дії - відтворення обстановки та
обставин події, яка мала місце 05.02.2008 року, під час проведення якої ОСОБА_3
показав, як він підійшовши до ОСОБА_4 наніс останній удар коліном в живіт,
після чого однією рукою закрив їй рота, щоб перешкодити їй покликати на допомогу, а іншою зірвав з її
лівого вуха золоту сережку, вартістю 240 гривень. Надалі витягнув з кишені її куртки гроші в сумі 800 гривень, та зник
з місця скоєння злочину розпорядившись викраденим на власний
розсуд.(оголошено а.с.70);
Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.02.2008 року, згідно якого
ОСОБА_11 показала, що 13.02.2008 року її запросили працівники міліції прийняти участь в якості понятої при
проведенні слідчої дії - відтворення обстановки та обставин події, яка мала
місце 05.02.2008 року, під час проведення якої ОСОБА_3 показав як він підійшовши
до ОСОБА_4 наніс останній удар коліном в живіт, після чого однією рукою закрив
їй рота, щоб перешкодити останній
покликати на допомогу, а іншою зірвав з її лівого вуха золоту сережку, вартістю
240 гривень. Надалі витягнув з кишені
її куртки гроші в сумі 800 гривень, та зник з місця скоєння злочину
розпорядившись викраденим на власний розсуд ( оголошено а.с. 69);
- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від
18.06.2008 року згідно якого ОСОБА_12 показав, що він працює старшим
оперуповноваженим Ленінського РВ УМВС України. 13.02.2008 року він був задіяний
для конвоювання раніше не знайомого йому ОСОБА_3 з метою проведення слідчої дії
- відтворення обстановки та обставин події. Під час проведення слідчих дій ОСОБА_3, без
будь-якого впливу з боку працівників міліції, показав місце та обставини скоєння злочину, і як він
реалізовував свій злочинний умисел. ( оголошено а.с. 117)
Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що
винність підсудного ОСОБА_3 доведена
на досудовому слідстві та була підтверджена в судовому засіданні.
Ствердження ОСОБА_3 про те, що до нього застосувався фізичний тиск з боку
працівників міліції і тому він зізнався у скоєнні злочину на досудовому
слідстві спростовується показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які повідомили,
що ОСОБА_3 під час відтворення добровільно без будь-якого тиску в присутності
понятих давав зізнавальні показання, та детально описав обставини скоєного ним
злочину, добре орієнтувався на місцевості, в присутності понятих ОСОБА_3 мав
змогу повідомити, що на нього здійснюється тиск працівниками міліції, однак він
ніяких скарг не висловлював.
В той же час під час всього досудового слідства ОСОБА_3 давав зізнавальні
показання, при чому вони повністю узгоджується з показаннями потерпілої та
іншими доказами, зібраними по справі. Тому суд приймає саме їх до уваги і
вважає, що заперечуючи свою вину в суді ОСОБА_3 намагається ввести суд в оману
з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки
обидва свідки стверджували, що вони 05.02.08 р. перебували в домі ОСОБА_3,
бачили ОСОБА_3, який весь день був вдома, однак абсолютно по-різному описували
події того дня. Так ОСОБА_5 повідомив, що в той день було багато снігу, ОСОБА_3
був в своїй кімнаті разом з дівчиною, грав на комп'ютері, ніхто до них не
приходив, свідка ОСОБА_6 він не бачив, кілька разів ОСОБА_3 виходив на двір без
Свідок ОСОБА_6 стверджувала, що в той день була мокра погода, ОСОБА_3 лежав
в своїй кімнаті хворий сам, до нього ніхто не приходив, ОСОБА_5 вона не бачила.
Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагаються створити алібі
ОСОБА_3 і вводять суд в оману.
Ствердження захисника ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 розповідала суду правду,
але можливо переплутала день, коли вона приходила до ОСОБА_3 суд оцінює
критично, оскільки даний свідок допитувався в суді за клопотанням захисників
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які стверджували, що ОСОБА_6 зможе підтвердити алібі
ОСОБА_3, але після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали суперечливі показання, захисник став стверджувати, що
свідок переплутала дату, коли вона була
Суд вважає, що довідку з наркодиспансеру про те, що ОСОБА_3 05.02.08 р. не
був на програмі лікування від наркозалежності не можна розцінювати як доказ
того, що він взагалі не був на території лікарні ім. Ющенко. Адже злочин скоєно
на території парку лікарні, і ОСОБА_3 мав змогу не перебуваючи на програмі
вчинити пограбування.
досудовим слідством кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 186 КК
України , як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що обтяжують та пом'якшують
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_3
раніше не судимий (а.с. 18), за
місцем проживання характеризується задовлільно (а.с. 37), на обліку у
Вінницькому обласному наркологічному диспансері « Соціотерапія» та у Вінницькій обласній психіатричній
лікарні ім. акад. О.І. Ющенка не
перебуває (а.с. 39, 41).
Обставин, які пом'якшують та обтяжують
покарання судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, а також те, що підсудний вину не визнав, не
розкаявся, шкоду не відшкодував, суд дійшов висновку що виправлення та
перевиховання ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому
необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Потерпілою ОСОБА_4 на досудовому слідстві був заявлений цивільний
позов на суму 1040 грн., в судовому засіданні потерпіла позов підтримала на суму 800 грн., пояснила, що сережку було
їй повернуто працівниками міліції і вона зберігається в неї.
Підсудний ОСОБА_3 цивільний позов не
Захисники ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заперечував проти задоволення позову.
Прокурор Курбатова І.Л. вважає позов обґрунтованим та просила його
Суд вважає, що позов потерпілої підлягає задоволенню з підстав доведеності
вини підсудного та обґрунтованості позову.
Суд також вважає, що речовий доказ - сережку слід залишити потерпілій.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323 , 324 КПК України ст. 65 КК України,
суд, -
ЗАСУДИВ
ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у
виді п'яти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 08 лютого
Відповідно ч. 4 ст.70 КК України вирок Ленінського районного суду м.
Вінниці від 03.04.2008 виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до
набрання вироком законної сили залишити
без змін - взяття під варту.
Речові докази по справі, а саме: золоту сережку 585 проби вагою 2,5
гр., яка зберігається у потерпілої ОСОБА_4 - залишити останній.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 вісімсот
гривень майнової шкоди.
Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а підсудним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту
отримання копії вироку.

Суддя: