УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня
2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді: Мельничук
Н.М.

суддів Михайловського В.І.,

Зав'язуна С. М.

при секретарі Білоус Т.А.

з участю прокурора Маньківського
В.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
заступника прокурора Житомирської області на постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від 16 листопада 2007 року,

встановив:

Цією постановою щодо обвинуваченого
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шамгона Зугдідського району
Грузинської РСР, громадянина
України, не судимого відповідно до
вимог ст. 89 КК України, змінено міру запобіжного заходу з тримання
під вартою на заставу у розмірі 10000 гривень,
які внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА в Житомирській області після
розгляду справи по суті.

Згідно
змісту постанови суду 13.09.2007 року в період з 00 50 хвилин по 04 годин 40
хвилин на узбіччі автодороги
Кременець-Б.Церква біля Ружинської ЦМЛ було виявлено та вилучено з
автомобіля "Мерседес-Бенц" держномер НОМЕР_1 пістолет-кулемет калібру
9 мм, пістолет 1930-33 років конструкції
Токарева серії НОМЕР_2 спорядженого 6™ набоями до пістолетів Макарова та
Стєчкіна, які ОСОБА_2 незаконно зберігав
у вказаному автомобілі. Органами досудового слідства ОСОБА_2 був затриманий та
йому пред'явлено обвинувачення за ст.
263 ч.1 КК України, він був затриманий та взятий під варту.
Згідно визначеної судом першої інстанції міри запобіжного заходу -тримання під
вартою ОСОБА_2 утримувався під вартою з 26 вересня 2007 року по 16 листопада
2007 року, після чого суд, з урахуванням

Справа №
10-215 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Поліщук М. Г.

Категорія ст. 1652 КПК України Доповідач Михайловський В.І.

2

сімейного стану та стану здоров'я
затриманого, характеристики його
особи, змінив запобіжний захід щодо
ОСОБА_2. на заставу.

В
апеляції прокурор просить скасувати постанову суду, а подання направити на новий розгляд.

В
обгрунтування апеляції прокурор посилається на те, що раніше ОСОБА_2 неодноразово притягався до
кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, у Рівненській області щодо нього порушена
кримінальна справа за ст. 296 ч.4 КК, а також 16.11.2007 року порушена кримінальна
справа за ст. 309 ч.1 КК України.

Також, на думку апелянта, відсутні дані, що ОСОБА_2 не може у зв'язку з хворобою
утримуватися в умовах СІЗО та на його утримання є п'ятеро неповнолітніх дітей.

Заслухавши
доповідача по справі, думку
прокурора, який підтримав подану
апеляцію, адвоката в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_2., який не
підтримав апеляцію прокурора та заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляції та вивчивши
справу, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Визначаючи
міру запобіжного заходу щодо затриманого ОСОБА_2., суд першої інстанції врахував, що він раніше не судимий, маючи постійне місце проживання та п'ятеро
неповнолітніх дітей, характеризується з
позитивної сторони, є інвалідом 2і
групи.

Крім
того, судом першої інстанції
обгрунтовано прийнято до уваги ті обставини,
що досудове слідство по справі у даний час фактично закінчено.

Посилання
апелянта на те, що відсутні відомості
про наявність у ОСОБА_2. п'ятеро неповнолітніх дітей та постійного місця
проживання, спростовані наданими
письмовими матеріалами, які свідчать про
те, що затриманий ОСОБА_2 має
дружину, п'ятеро дітей та постійне місце
проживання. Згідно наданих документів він характеризується з позитивної
сторони, у даний час у клініці терапії
проходить лікування внаслідок важких хронічних захворювань.

З
пояснень слідчого, наданих під час
апеляційного розгляду справи,
вбачається, що будь-яких перешкод
у розслідуванні кримінальної справи ОСОБА_2 не вчиняв, органами досудового слідства з ним
безперешкодно проводилися всі необхідні слідчі дії, випадків неявки обвинуваченого у слідчі
органи не було.

Оглянутими
у судовому засіданні письмовими матеріалами справи підтверджується внесення
обвинуваченим за ч.1 ст. 263 КК України
ОСОБА_2. застави у сумі 10 000 (десяти тисяч) гривень, а також відсутність судимостей відповідно до
вимог ст. 89 КК України.

За таких
обставин, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає постанову Корольовського
районного суду від 16 листопада 2007 року щодо ОСОБА_2 такою, що відповідає вимогам ст.
ст. 148-150, 154і КПК України та
не вбачає підстав для її скасування.

3

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
1652 КПК України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
заступника прокурора Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.
Житомира від 16 листопада 2007 року щодо обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_2 - без зміни.