Справа № 11-550/2007 р. Головуючий
у І інстанції Цигура Н.А.
Доповідач Борисенко І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року колегія
суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області
в складі:

головуючого
Кузюри М. М.

суддів Борисенка І.П., Гром Л.М.

з участю
прокурора ОСОБА_3

потерпілого -
ОСОБА_1

представників потерпілого - ОСОБА_2,
ОСОБА_3

засудженого
ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_4 та помічника прокурора Срібнянського району на вирок
Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 травня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Городня
Чернігівської області, мешканець с
Калюженці Срібнянського району Чернігівської області, українець,
громадянин України, з неповною
середньою освітою, непрацюючий, одружений,
раніше не судимий,

засуджений
за ст.
296 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі,

за ст.
122 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі,

за ст.
187 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 3 роки 3 місяці
позбавлення волі.

Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь держави 197 грн. 19 коп. витрат на проходження курсу
лікування потерпілого.

Стягнуто
з ОСОБА_4 15 грн. 28 коп. судових витрат за проведення експертизи холодної
зброї.

Доля речових
доказів вирішена відповідно до вимог
ст. 81 КПК України.

Засуджений
ОСОБА_4 визнаний судом винним в тому, що
18 жовтня 2006 року близько 24 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, після відвідування бару „Ольга" в
с. Сокиринці Срібнянського району на
вулиці О.Вересая з хуліганських спонукань,
став чіплятися до ОСОБА_1. Проявляючи зневагу до загальноприйнятих норм
поведінки та моральності, з особливим
цинізмом та зухвалістю, звалив
останнього на землю, зняв брюки та
умисно наніс ОСОБА_1 лінійні різані рани на сідниці у вигляді нецензурного
слова. В ході сутички, долаючи опір
ОСОБА_1, ОСОБА_4, спричинив потерпілому різану рану кисті лівої
руки з пошкодженням глибокого розгинача і згинача IV-V пальця, різану рану с/з шиї зправа, забій правого плечового суглобу. Згідно акту
судово-медичного обстеження № 427 від 19.10.2006 року ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкодження середнього ступеня тяжкості,
з втратою працездатності більш,
як на 10 %.

На вирок
суду подані апеляції адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та
помічника прокурора Срібнянського району.

В
апеляції адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 вважає вирок суду
необгрунтованим, який підлягає зміні з
наступних підстав. ОСОБА_4 не вчиняв розбійного нападу на ОСОБА_1, а захищав свою співмешканку ОСОБА_6 ,
об'єктивних даних про те,
що ОСОБА_4 вчинив розбійний напад в матеріалах кримінальної справи не
має. Суд у вироку не вказав яке насильство він вчинив і чи воно дійсно було
небезпечним, у висновку експертизи
(а.с. 69-71) на яку суд послався як на
доказ, не встановлено до якої категорії
тяжкості відносяться тілесні ушкодження,
нанесені ОСОБА_1 Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст.
296 КК України є зайвою та підлягає виключенню, а справа в цій частині закриттю, оскільки ніяких хуліганських дій не
було, а це була помста, також суд не мотивував у чому саме полягали хуліганські
дії. Суд призначив надто суворе покарання,
не врахував його стан здоров'я,
те, що раніше до кримінальної та
адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину. Просить
призначити покарання не пов'язане з позбавленням волі.

В
апеляції помічник прокурора вважає вирок суду незаконним, так як висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Факт скоєння розбійного нападу ОСОБА_4 на ОСОБА_1 не знайшов
свого підтвердження в ході судового слідства і тому був виключений із обсягу
обвинувачення. Суд вийшов за межі пред'явленого обвинувачення. Судом в
підтвердження вини ОСОБА_4 покладені покази представника потерпілого ОСОБА_2.
, який допиту як свідок не
підлягає, а покази свідка ОСОБА_6 судом незаконно
не прийняті до уваги. Не був витребуваний відмовний матеріал по факту замаху на
зґвалтування ОСОБА_1 ОСОБА_6
, а тому просить вирок суду
змінити, закрити провадження по ст.
187 КК України у зв'язку з відсутністю складу злочину.

Заслухавши
доповідача, адвоката ОСОБА_5 та
засудженого ОСОБА_4, які підтримали апеляцію,
просили вирок суду змінити,
призначити ОСОБА_4 покарання не пов'язане з позбавленням волі, міркування прокурора, який просив вирок суду змінити, закрити провадження по ст.
187 ч. 1 КК України, у зв'язку з
відсутністю в діях засудженого ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого даною статтею, думки потерпілого ОСОБА_1 та його
представників, які просили подані
апеляції залишити без задоволення, а
вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій та заперечень потерпілого і його
представника, колегія суддів до
висновку, що апеляція прокурора підлягає
задоволенню, апеляція захисника ОСОБА_5
в інтересах засудженого ОСОБА_4 - частковому задоволенню, а вирок суду слід змінити з наступних
підстав.

Органи
досудового слідства і суд, вірно
встановивши фактичні обставини вчиненого злочину, дали діям ОСОБА_4 неправильну юридичну
оцінку, кваліфікувавши їх напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечний для здоров'я
особи, яка зазнала нападу, тобто ОСОБА_1

Засуджений
ОСОБА_4 як у стадії досудового слідства,
так і в судовому засіданні визнавав,
що дійсно 18 жовтня 2006 року він у вечірній час перебував разом зі
своєю співмешканкою ОСОБА_6 в приміщенні бару „Ольга", який знаходиться в с.
Сокиринцях до 24 -і години,
спиртних напоїв вони не вживали. Після закриття бару, до них на вулиці підійшов потерпілий і
запропонував відвідати ще один бар, але
оскільки останній був закритий, то він
разом з співмешканкою пішли додому. Він чув як потерпілий залицявся до його
співмешканки, намагався її поцілувати та
тримав руками за сідницю, а вона
пручалась, тому він обурився і підбігши
до ОСОБА_1, вдарив його кулаком по обличчю, від чого той впав на землю, дістав з кишені ножа, силоміць стяг з ОСОБА_1 штани та сідниці
лезом ножа вирізав нецензурне слово. Жодних погроз та вимагання будь-яких речей
чи грошей у потерпілого він не здійснював.

Ці
показання узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, даними протоколів
огляду місця злочину, протоколами очних
ставок, висновком судово-медичної
експертизи щодо характеру і локалізації заподіяних тілесних ушкоджень.

Будь-яких
доказів того, що ОСОБА_4 здійснив напад
на потерпілого ОСОБА_1 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я у справі не
має. Про відсутність такого наміру свідчать також характер взаємовідносин між
ними як до, так і після вчинення злочину
і припинення злочинних дій за відсутності перешкод для їх продовження.

За таких
обставин вирок суду в частині засудження ОСОБА_4 за ст. 187 ч. КК України підлягає закриттю за
відсутністю в його діях складу злочину.

Засуджений
ОСОБА_4 має на
утриманні одну неповнолітню дитину,
дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про народження,
і відповідно до ст. 1 п. 6 Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року підлягає звільненню від відбування призначеного покарання за
вказаним вироком суду. На застосування амністії останній погодився.

За таких
обставин колегія суддів вважає про можливість застосування до засудженого
ОСОБА_4 ст. 1 п. б Закону України „ Про амністію"
від 19.04.2007 року.

За таких
обставин вказаний вирок щодо ОСОБА_4 підлягає зміні.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
379 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Срібнянського району Чернігівської області задовольнити.

Апеляцію
адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок
Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 травня 2007 року щодо
ОСОБА_4 змінити.

Вирок в
частині засудження ОСОБА_4 за ст. 187 ч. 1 КК України закрити за відсутністю в
його діях складу злочину.

Вважати
ОСОБА_4 засудженим за ст. ст.
122 ч. 1, 296 ч. 1 КК України до
покарання призначеного судом першої інстанції.

За ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до З -
(трьох) років позбавлення волі.

На
підставі ст. 1 п. Б Закону України „Про амністію" від
19 квітня 2007 року звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Звільнити
ОСОБА_4 з-під варти із зали суду.

В іншій
частині цей вирок щодо ОСОБА_4 залишити без змін.