АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3280/14-к Номер провадження 11-кп/786/160/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ВЦ ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури міста Комсомольська Полтавської області на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення. Звільнено ОСОБА_7 , засудженого 08.04.2013 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.3 ст.357 КК України із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України, умовно-достроково на 1 рік.

Згідно ухвали суду, 24.12.2014 року до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла заява засудженого ОСОБА_9 , у якій він не погоджуючись з рішенням комісії Комсомольського ВЦ №136 про відмову йому в умовно-достроковому звільненні, прохає розглянути питання щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2013 р. ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.3 ст.357 КК України із застосуванням ч.н.1,4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. За цим вироком початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_10 відраховано з 08.04.2013 року, із зарахуванням в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 08.08.2012 року по 08.04.2013 року.

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2014 р. невідбута частина строку покарання замінена більш м`яким у вигляді обмеження волі.

За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.08.2014 року у строк покарання засудженому зараховано час слідування під вартою до дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі в кількості 27 днів у відповідності до вимог ст.72 КК України.

Засуджений ОСОБА_11 відбуває покарання у Комсомольському ВЦ № 136 з 24.07.2014 року, куди прибув з Старобабанівської ВК № 92.

Згідно з характеристикою засудженого ОСОБА_9 , останній за час відбування покарання у виправному центрі допускав порушення режиму відбування покарання, за що отримав 2 стягнення, заохочень не має, залучається до роботи на контрагентському об`єкті НВП Фероліт, вцілому характеризується посередньо.

Згідно з матеріалами особової справи засудженого, ОСОБА_11 за період відбування покарання отримав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та має 4 стягнення, останні два стягнення отримав у 2014 році за паління у невстановленому місці.

Згідно з довідкою від 10.12.2014 року засудженому ОСОБА_10 оголошено про дострокове зняття раніше накладеного стягнення.

Відповідно до листа від 10.12.2014 року керівництво НВП Фероліт клопоче про застосування до засудженого ОСОБА_9 заохочення за якісне та добросовісне виконання дорученої роботи, сумлінне ставлення до праці.

Задовольняючи заяву засудженого суд своє рішення мотивував тим, що станом на 12.01.2015 року засуджений ОСОБА_11 відбув 2 роки 6 місяців строку покарання, що відповідно є більшим ніж 2/3 строку покарання призначеного судом і є обов`язковою умовою в контексті ст.81 КК України.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_11 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів свої виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню. За таких обставин, вчинення ним незначних проступків у виді паління у невстановленому місці, стягнення за які до речі зняті, не є підставою для відмови у задоволенні його заяви.

Представником Комсомольського ВЦ не надано суду заперечень проти задоволення заяви засудженого, наявний в матеріалах особової справи витяг з протоколу №29 від 15.11. 2014 року про відмову в умовно-достроковому звільнені ОСОБА_9 не містить будь-яких обґрунтувань прийнятого рішення.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури міста Комсомольська просить скасувати ухвалу суду, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, засудженого ОСОБА_7 , який просив ухвалу суду залишити без змін, та представника виправної установи, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення протягом усього строку відбування покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_11 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів свої виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню.

Крім того, вчинення ним незначних проступків у виді паління у невстановленому місці, стягнення за які до речі зняті, не є підставою для відмови у задоволенні його заяви.

Представником Комсомольського ВЦ не надано суду як першої, так і апеляційної інстанції заперечень проти задоволення заяви засудженого, наявний в матеріалах особової справи витяг з протоколу №29 від 15.11. 2014 року про відмову в умовно-достроковому звільнені ОСОБА_9 не містить будь-яких обґрунтувань прийнятого рішення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлена ухвала є законною, обгрунтованою і справедливою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора міста Комсомольська Полтавської області залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України.

СУДДІ:

--------------------- --------------------- -----------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
копія з оригіналом згідно: