Справа № 1-126/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді
Березовського ОД.,

при
секретарі -
Томило Н.Ф.,

з участю
прокурора - Червонюк Ю.М.
,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
залі суду у м.
Городня справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. м. т. Найстен"ярви
Суоярвського району Карелія Російська Федерація, білоруса,
громадянина України, освіта повна
загальна середня, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, тимчасово не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89
КК України, проживаючого за адресою :
АДРЕСА_1,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17
травня 2007 року співробітниками Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській
області, гад час проведення
оперативно-розщукових заходів, при
проведенні огляду господарства ОСОБА_1,
проживаючого за адресою : АДРЕСА_1,
год стріхою
господарчого сараю, був виявлений і
вилучений предмет схожий на вогнепальну зброю,
який ОСОБА_1 знайшов влітку 1999
року під стріхою при розборі придбаного ним в с Хоробичі старого будинку,
і який він переніс до свого господарства, де зберігав,
не маючи на те передбаченого законом дозволу. Згідно висновку
балістичної експертизи № 23 від 28 травня 2007 року, предмет вилучений у ОСОБА_1 є вогнепальною зброєю, а саме обрізом виготовленим саморобним
способом з казнозарядної,
одноствольної, дробової (
гладкоствольної ) куркової мисливської рушниці моделі ЗК, 16 калібру,
виробництва Іжевського зброярського заводу, 1952 року випуску, який придбаний для стрільби.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч. 1 ст.
263 КК України визнав повністю і підтвердив обставини скоєного
злочину, викладені в обвинуваченні та
свої свідчення дані ним в якості обвинуваченого на досудовому слідстві. У скоєному
щиро кається. Показав, що він проживає в
с Хоробичі
Городнянського району разом зі своєю сім'єю,
а саме дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Біля 8 років тому, а саме влітку 1999 року він вирішив у своєму
господарстві побудувати сарай. З метою отримання будівельних матеріалів для
будівництва сараю він придбав у селі Хоробичі старий нежилий будинок, який в послідуючому розібрав, перевіз отриманий при розборі матеріал до
себе в господарство та подував з нього сарай. Будинок він купував за 300 грн. у
жительки с Хоробичі
Чигринець, ім'я та по-батькові якої він
не знає. Коли він розбирав цей будинок,
то год стріхою
знайшов обріз одноствольної мисливської рушниці 16 калібру. При цьому ніхто не
бачив як він знайшов цей обріз і його він нікому не показував. Обріз він
переніс до свого господарства та заховав у своєму господарстві під стріхою в
сараї. ОСОБА_1 свої дії пояснив
тим, що вирішив забрати обріз на

всякий випадок.
Обріз був придатний для стрільби. Особисто він один раз стріляв з цього обрізу
в своєму господарстві кабана, однак при
цього присутній ніхто не був. Один патрон 16 калібру для пострілу він попросив
у свого вже покійного діда, який у свій
час був мисливцем. Особисто він
мисливцем не являється і офіційно зареєстрованої зброї в нього немає, ніяких документів, що надавали б йому право на зберіганні зброї
в нього не було і немає на даний час.
Ніхто з членів його родини обрізу не бачив і не знав про нього. 17
травня 2007 року до нього приїхали працівники Городнянського РВ УМВСВ і
повідомили йому, що в них є дані про
те, що він зберігає в себе в господарстві
незареєстрований обріз. Йому запропонували видати дану зброю. Він не
відмовлявся від цього і підтвердив, що
має обріз, а також: розповів, де він його взяв. Після цього він дістав
обріз з - під стріхи сараю та віддав його співробітникам міліції. В присутності
двох понятих міліціонери вилучили в нього обріз і склали відповідний протокол.
Про те, що не можна зберігати в себе
дома вогнепальну зброю він знав. Обіцяє,
що більше такого не повториться та просить суд суворо його не карати.

З'ясувавши
думку учасників судового розгляду про те,
які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються, враховуючи, що підсудним не оспорюється доведеність його вини
та кваліфікація його дій, з'ясувавши
правильне розуміння підсудним змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та
істинності його позиції, роз'яснивши
йому, що у такому випадку він буде
позбавлений права оспорювати ці арктичні обставини справи в апеляційному
порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_1 , знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні у повному обсязі, а його дії
правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 263
КК України, як придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без
передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи
питання про міру покарання, суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину,
конкретні обставини справи,
предмет злочину, відсутність тяжких
наслідків вчиненого злочину, особу
винного - його вік, сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх
дітей, освіту, стан здоров'я, виключно позитивну характеристику за місцем
проживання, той факт, що підсудний раніше не притягувався до
адміністративної відповідальності,
раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, а також; те,
що підсудний щиро кається у вчиненому злочині.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудному
ОСОБА_1 суд вважає його шире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

З
урахуванням викладеного, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі у межах санкції статті,
якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення
підсудного та попередження нових злочинів та враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, предмет злочину, відсутність тяжких наслідків вчиненого
злочину, а також обставину, що пом'якшує покарання (щире каяття ), суд приходить до висновку про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням
підсудного від відбування покарання з випробуванням покласти на нього
обов'язки, передбачені ст. 76
КК України.

Відповідно
до Закону України , Про амністію" № 955 - V від
19.04. 2007 року підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на
певний строк та від інших покарань, не
пов'язаних з позбавленням волі,
особи, засуджені за умисні
злочини, за які законом передбачено
покарання менш суворе, ніж позбавлення
волі на строк не більше п'яти років, які
не позбавлені батьківських прав та які на день набрання чинності цим Законом
мають дітей, яким не виповнилось 18
років. Враховуючи те, що підсудний
вчинив умисний злочин, за який
передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років, не позбавлений батьківських прав та має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, яким
не виповнилось 18 років, надав суду
заяву від 26.06.2007 року з проханням звільнити його від

кримінальної
відповідальності на підставі Закону України „Про амністію" № 955 - V від
19.04.2007 року, а тому відповідно
до ст.
86 КК України, п. б ст. 1
Закону України , Про амністію'' підсудний ОСОБА_1 підлягає звільненню від призначеного судом
покарання.

Цивільний позов
по справі не заявлявся.

Речовий доказ по
справі, а саме вогнепальна зброя - обріз
підлягає знищенню.

Судові
витрати в сумі 183, 08 грн., пов'язані з
проведенням по справі судово - балістичної експертизи, підлягають стягненню з підсудного.

Міру запобіжного
заходу слід залишити без змін - підписка про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КГЖ України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у
вигляді двох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки.

Згідно ст. 76
КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

·повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

·періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На
підставі ст. 86 КК України, п. б
ст. 1 Закону України „Про
амністію" № 955 - V від 19.04.2007 року звільнити ОСОБА_1 від призначеного
судом покарання.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання
вироком законної сили, залишити без
змін- підписка про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави 183, 08 грн. судових витрат, пов'язаних з проведенням по справі
судово-балістичної експертизи.

Речові докази:
вогнепальну зброю - обріз - знищити (ас.
18-19).

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.