ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002192 від 11.05.2015 року, за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштовану, раніше судиму: 24.03.2011 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 20.01.2012 року за вироком Київського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року позбавлення волі; 21.06.2012 року за вироком Київского районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 198, 70, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнену з місць позбавлення волі 20.07.2013 року за відбуттям строку покарання, яка фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2015 року близько 15 години, обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись у себе за місцем мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, що відбулась між нею та її раніше знайомим ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих між ними особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, взяла зі столу кухонний ніж та завдала потерпілому

ОСОБА_4 один удар ножем в область живота з лівого боку, спричинивши йому відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 1424-С/15 від 15.06.2015 року, тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, а саме проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з пошкодженням прямого м`язку живота, великого сальника.

З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_4 10.05.2015 року був госпіталізований бригадою екстреної медичної допомоги до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому було надано своєчасну медичну допомогу.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого їй злочину 10 травня 2015 року, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнала повністю та пояснила, що дійсно біля 15 години 10 травня 2015 року вона разом зі своїм співмешканцем, раніше знайомим їй потерпілим ОСОБА_4 , та ще з одним знайомим, знаходились в квартирі АДРЕСА_2 , де вона на той час мешкала, та разом вживали спиртні напої. Раптово між нею та потерпілим ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої вона взяла зі столу в свою праву руку кухонний ніж, яким завдала один удар в область живота з лівого боку потерпілому ОСОБА_4 . Після чого, останній був госпітолізірований до медичної установи. Обвинувачена у суді зазначили, що причину сварки, яка виникла між нею та потерпілим вона на теперішній час не пам`ятає.

Обвинувачена ОСОБА_5 у суді зазначила про те, що вона розуміє, що скоїла злочин, та щиро розкаюється у його вчинені.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні нею злочину 10 травня 2015 року, та кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст.121 КК України, оскільки вона скоїла умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше судима, а саме: 24.03.2011 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 20.01.2012 року за вироком Київського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року позбавлення волі; 21.06.2012 року за вироком Київского районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 198, 70, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 20.07.2013 року за відбуттям строку покарання, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає в м. Харкові без реєстрації.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує її щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує покарання обвинуваченої. Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про винної особи, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд з урахуванням викладеного, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані її дії.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі, а саме, що початок строку відбування покарання обвинуваченої рахується з 22 травня 2015 року, відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року.

До набрання законної сили вироку суду, суд вважає доцільним міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

По справі потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі суд стягує з ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , до набрання законної сили вироку, залишити раніше обрану тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , на підставі ч.5 ст.72

КК України, обчислювати з 22 травня 2015 року, відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в сумі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази по справі: кухонні ножі в кількості 4 (чотирьох) штук, блюдце та футболку зі слідами речовини бурого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1