Справа № Провадження №11-597/12 11/1090/2287/12 Головуючий у І інстанціїЛевченко
Категорія42Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
УХВАЛА

Іменем України

«19»квітня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОРЕЛ А.І.,

суддів ДИМАРЕЦЬКОГО В.М. та ЗАГОРУЙКА В.В.

за участю прокурора СКРИПКА І.М., засудженого ОСОБА_1, його захисника-адвоката ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляції представника потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_5, захисника засудженого ОСОБА_2, старшого помічника Бориспільського міжрайонного прокурора Баклан В.М., представника потерпілої ОСОБА_4В ОСОБА_6, на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року, за яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста горлівка Донецької області, одруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адр6есою: с. Щасливе Бориспільського району Київської області, вул. Лесі Українки, 14/64, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_3 16 350 грн. матеріальних збитків та 100 000 грн. моральної шкоди, а на користь потерпілої ОСОБА_4 9 687,49 грн. матеріальних збитків, та 100 000 грн. моральної шкоди.

Колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, ОСОБА_1, 27.06.2011 року о 3.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним автомобілем «NISSAN X-TRAIL 2.5 G», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Леніна в селі Щасливе Бориспільського району Київської області, поблизу будинку № 226, проявив необережність та, грубо порушуючи вимоги ПДД, виїхав на смугу зустрічного руху, де в умовах недостатньої видимості перевищив швидкість руху, рухаючись при цьому зі швидкістю близько 80 км/год., здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, що рухалися в попутному із автомобілем напрямку по зустрічній для автомобіля смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8, від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а ОСОБА_7 в кареті швидкої медичної допомоги по дорозі лікарню.

Не погоджуючись з даним вироком, подані апеляції, в яких їх автори просять:

- старший помічник Бориспільського міжрайонного прокурора Баклан В.М. - вирок скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання, та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, в обґрунтування чого вказує лише, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення засудженого. В доповненнях до апеляції він вказує, що судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_1 повністью не визнав свою вину, та не визнав позови потерпілих, при цьому просив у них вибачення за вчинений злочин. Судом, на переконання прокурора, не враховані тяжки наслідки злочину смерть двох осіб, та недостатньо враховано обтяжуючу покарання обставину перебування під час ДТП в стані спяніння. Будучи раніше судимим, ОСОБА_1 належних висновків для с6ебе не зробив, та скоїв новий злочин.

- представник потерпілої ОСОБА_4В ОСОБА_6 - вирок скасувати, та постановити новий вирок, призначивши засудженому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, цивільний позов задовольнити, стягнути на користь даної потерпілої 9 687,49 грн. матеріальної та 200 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування цього вона вказує, що саме таке покарання просила суд призначити винному потерпіла ОСОБА_4, а судом не враховано, що ОСОБА_1 скоїв тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть двох людей, а сам винний намагається ухилитися від відповідальності.

- представник потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 вирок скасувати, та постановити новий вирок, призначивши засудженому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, цивільний позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування цього він вказує, що суд призначив ОСОБА_1 занадто мяке покарання, не врахувавши при цьому факт загибелі двох неповнолітніх дітей, та те, що винний не відшкодував і не намагався відшкодувати спричинену шкоду, був раніше судимим, але не зробив для себе відповідних висновків.

- захисник засудженого ОСОБА_2 вирок скасувати, направити справу на новий судовий розгляд, змінивши його підзахисному запобіжний захід на підписку про невиїзд, в обґрунтування чого вказує, що досудове та судове слідство проведено не обєктивно, неповно, однобічно та упереджено з порушенням норм КПК. Так, суд безпідставно поклав в основу вироку обвинувачення у скоєнні ДТП в стані алкогольного спяніння, схема ДТП не відповідає дійсності, а висновки трасологічної та автотехнічної експертиз базується на даних схеми та фототаблицях місця пригоди. Покази свідка ОСОБА_9, на переконання адвоката, не можуть бути взятими до уваги, оскільки він під час ДТП був стані спяніння, а свідок ОСОБА_10 підтвердила той факт, що ОСОБА_1 категорично відмовився від алкогольних напоїв. Свідок ОСОБА_11 вказав, що на місці пригоди була калюжа, але цей факт не відображений на схемі і в висновках експертів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок скасувати, виступи засудженого його захисника, потерпілих та їх представників, яки підтримали кожен свою апеляцію, апеляційний суд, обговоривши доводи апеляцій, та вивчивши матеріали справи, знаходить вирок законним та обґрунтованим, виходячи при цьому з наступного.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини засудженого ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яки достатньо викладені у вироку, та їм дана належна оцінка.

Так, в основу вироку покладені покази самого засудженого, який заявив, що 26 червня 2011 року він алкогольні напої не вживав, а лише близько 23 години завітав до кафе, де замовив собі пива, однак його не вживав, оскільки воно йому не сподобалось на смак. Після цього він в цьому ж кафе придбав ще пива, та зі своїм знайомим на імя ОСОБА_9 поїхав на дискотеку. Після 3 години 27 червня 2011 року він, ОСОБА_1, разом з ОСОБА_9 поїхали в ліс, щоб показати останньому місце, де він займається спортом. По дорозі він побачив силуети людей, яки йшли по дорозі в попутному напрямку. Ці люди раптово появились на дорозі, так як обходили велику калюжу, і він, ОСОБА_1, не встиг відреагувати, після чого відчув удар в передню частину машини. Після зупинки, він побачив на дорозі тіло людини, та викликав швидку допомогу та міліцію.

Свої покази ОСОБА_1 підтвердив під час проведення відтворення обстановки та обставин події, коли в присутності адвоката він детально розповів про обставини скоєного ним наїзду на пішоходів.

Свідок ОСОБА_9, який перебував у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 під час розглядаємих подій, давав як на досудовому слідстві, так і в суді послідовні покази про обставини наїзду ОСОБА_1 на пішоходів в с. Щасливому 27 червня 2011 року. Свої покази він також підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події.

Таким чином, факт наїзду ОСОБА_1 на пішоходів не тільки не оспорюються учасниками процесу, але і в повному обсязі підтверджений дослідженими в судовому засідання доказами, а саме протоколами огляду місця події, огляду транспорту, висновками експертиз, яки також в повному обсязі викладені у вироку.

Що ж стосується механізму ДТП, на що звертає увагу в своїй апеляції адвокат засудженого, то він також був детально встановлений як на досудовому слідстві, так і в суді.

Так, згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи № 542А від 18.07.2011р., наїзд автомобілем «NISSAN X-TRAIL 2.5 G», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів відбувся на лівій смузі руху проїзної частини по ходу руху автомобіля, перед початком осипу скла та пластмаси. ( т.1, а.с. 138-141).

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 572А від 05.08.2011р., який був досліджений в судовому засіданні та, згідно якого, з технічної точки зору, водій автомобіля «NISSAN X-TRAIL 2.5 G», реєстраційний номер НОМЕР_1, повинен був діяти згідно вимог Правил дорожнього руху, тобто рухатись по правій, відносно напрямку свого руху стороні проїзної частини, як найближче до правого краю проїзної частини. Задані в вихідних даних постанови про призначення експертизи покази водія автомобіля «NISSAN X-TRAIL 2.5 G», реєстраційний номер НОМЕР_1, щодо розташування цього автомобіля в момент наїзду на пішоходів, є технічно неспроможними. Задані в вихідних даних постанови про призначення експертизи покази пасажира автомобіля «NISSAN X-TRAIL 2.5 G», реєстраційний номер НОМЕР_1, щодо розташування цього автомобіля в момент наїзду на пішоходів, є технічно спроможними. ( т.1, а.с. 150-154 ).

Калюжа, на яку, як причину наїзду на пішоходів, посилається адвокат, на відміну вказаному ним в апеляції, не тільки вказана на схемі ДТП, але і добре її видно на фотографіях, зроблених на місці події відразу після прибуття туди працівників ДАІ. При цьому колегія суддів мала змогу впевнитись, що ця калюжа займає лише половину зустрічної смуги, а тому припущення захисника в цій частині не тільки не відповідають висновкам експертів, але і матеріалам справи. При цьому колегія суддів в повному обсязі погоджується з висновками експертів в тій частині, що наїзд на пішоходів відбувся саме на зустрічній для автомобілю ОСОБА_1 смузі руху, оскільки як видно зі схеми місця пригоди, та долучених фотографій, осип скла, частини автомобілю, одягу та взуття загиблих знаходяться саме на цієї зустрічної для ОСОБА_1 - смузі руху, що підтверджує факт порушення ним правил дорожнього руху.

Що ж стосується стану спяніння ОСОБА_1 під час скоєння ДТП, то даний факт також був детально розглянутий в судовому засіданні, та знайшов своє повне підтвердження. Так, згідно протоколу медичного огляду (т.1, а.с. 25), о 9 годині 35 хвилин 27 червня 2011 року, сам ОСОБА_1 повідомив лікарям, що він до ДТП вживав пиво. В протоколі також зазначено, що у водія в 7 годин 40 хвилин взята кров на алкоголь, а тому остаточний результат буде встановлено після отримання результатів її дослідження. При проведенні судово-токсікологічної експертизи було встановлено, що в крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,21 %о., а тому суд цілком обґрунтовано поклав в основу вироку факт знаходження винного під час розглядаємих подій в стані алкогольного спяніння. На таке рішення суду не впливає і посилання адвоката на покази свідка ОСОБА_10, яка заявила, що в кафе, де вона працює, ОСОБА_1 в цей вечір алкогольних напоїв не вживав. До такого висновку суд приходить на тій підставі, що даний свідок бачила ОСОБА_1 лише до 24 години, після чого засуджений перебував ще не менш 3-х годин на дискотеці, де вона вже його не бачила, і більш того, перед закриттям кафе саме вона продала ОСОБА_1 дві банки пива.

Адвокат засудженого також наполягає на тому, що покази свідка ОСОБА_9 не можуть бути взяті до уваги, оскільки той в момент ДТП перебував у стані спяніння, але ці доводи також не можуть вплинути на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_9 хоча і був в ніч розглядаємих подій на підпитку, однак в стані патологічного спяніння він не перебував, міг в повному обсязі керувати своїми діями, та адекватно становитись до оточуючої його обстановки та подій. Про це переконливо свідчать як його дії на місці пригоди, що не заперечує і сам засуджений, але і його покази на досудовому слідстві та в суді, коли він послідовно та детально розповідав про ДТП. До того ж, свої покази в якості свідка, в тому числі і при відтворенні обстановки та обставин подій даний свідок давав вже через декілька днів після розглядаємих подій, і даних про те, що під час проведення цих слідчих дій ОСОБА_9 перебував в стані спяніння в справі не має, а адвокатом не наведено.

Дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 286 КК України судом кваліфіковані вірно, та ніким з учасників процесу це не оспорюється.

Розвязуючи цивільні позови потерпілих, суд достатньо мотивував своє рішення, та вірно встановив суми, яки підлягають стягненню на їх користь з засудженого. З врахуванням їх страждань, зміни укладу життя, суд призначив справедливе відшкодування в частині моральної шкоди, і підстав для його зміни колегія суддів не знаходить.

Призначаючи винному покарання, суд 1-ї інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що обтяжують покарання, та при цьому не встановив обставин, що помякшують його відповідальність. Саме з їх урахуванням, суд 1-ї інстанції призначив ОСОБА_1 покарання, яке колегія суддів вважає справедливим, а тому підстав для задоволення апеляцій в цій частині не знаходить. На цей висновок суду не впливає і той факт, що в судовому засіданні за клопотанням захисника засудженого до матеріалів справи були долучені квитанції про відшкодування потерпілим матеріальної шкоди, оскільки хоча у відповідності до вимог ст. 66 КПК України це і являється обставиною, що помякшує покарання, однак в даному конкретному випадку, на переконання колегії суддів, це не може слугувати підставою для помякшення покарання, оскільки цей факт відбувся через тривалий час після загибелі ОСОБА_8 та ОСОБА_7, за два дні до розгляду апеляції.

Таким чином, підстав для задоволення апеляцій по даній справі колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Київської області,

У Х В А Л И Л А :

Апеляції представника потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_5, захисника засудженого ОСОБА_2, старшого помічника Бориспільського міжрайонного прокурора Баклан В.М., представника потерпілої ОСОБА_4В ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року стосовно ОСОБА_1 без змін.