ВИРОК №1-69/07р.

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

Головуючого судді: Галича А.І.

При секретарі: Василевській Н.І.

За
участю прокурора: Сухоноса А.В.

Адвоката: ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки М.Новомосковськ,
Дніпропетровської області, українки, гр.України, з базовою середньою освітою,
не заміжньої, не працюючої, жительки АДРЕСА_1, має на утриманні малолітню
дитину, раніше судимої 06.10.2006 року Зарічним районним судом м.Суми за ст.190
ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік 6 місяців; за ст.ст. 190 ч.2,357 ч.З КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна по справі ОСОБА_1, 14 квітня
2006 року в обідній час за попередньою змовою з особою, матеріали відносно
якої, виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, прибули
в м.Прилуки, де по вул.Незалежності, біля водоканалу,
шляхом обману гр.ОСОБА_2, незаконно заволоділи належною їй сумочкою, вартістю
152 грн. та речами, що знаходились в ній, а саме: паспорт та ідентифікаційний
код на ім'я потерпілої; мобільний телефон марки "Самсунг Е-530",
вартістю 1425 грн., в чохлі, вартістю 30,4 грн., з сім-карткою мобільного
оператора зв'язку "UMC", вартістю 100
грн.; губна помада "Оріфлейм", вартістю 27,3 грн;

пластмасовий
гребінець, вартістю 8 грн.; кульковий дезодорант "Оріфлейм", вартістю
14,4 грн.;

заколка
для волосся, вартістю 4 грн.; глиняний амулет у вигляді іконки з зображенням
розп'яття Ісуса Хреста, вартістю 5 грн.; блокнот, вартістю 3 грн.; а також
поліетиленовим пакетом, вартістю 0,35 грн., з наступними речами, що знаходились
в ньому: гроші в сумі 1190 грн.; фотокартка батьків ; золотий ланцюжок,
вартістю 1100 грн.; золота іконка, вагою 3,5 г, вартістю 385 грн.; весільна
золота каблучка, вагою 3,5 г, вартістю 385 грн.; золотий перстень вагою, 3 г,
вартістю 330 грн.; золота каблучка з каменем, вагою 2,3 г, вартістю 220 грн.;
золоті сережки у вигляді півмісяця, вагою 3,2 г, вартістю 350 грн.; золота
каблучка, вагою 3 г., вартістю
285 грн.; жіночий шкіряний гаманець, вартістю 44 грн.

Після скоєння злочину з викраденим
зникли, розпорядившись викраденим на
власний розсуд.

Всього викрали майна гр.ОСОБА_2 на загальну суму 6058,45
грн.

03 серпня 2006
року в період часу з 15 до 16 години ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3
прибули в м. Прилуки, де у в/м НОМЕР_1, шляхом обману неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, незаконно заволоділи грошима в сумі 1500 доларів США, що згідно
офіційного курсу валют складає 7575 грн., 1 парою золотих сережок, вагою 2 г,
вартістю 220 грн., мобільним телефоном марки "Samsung
C-200", вартістю 234 грн., які належали ОСОБА_4, та срібним
ланцюжком, вагою 5 г, вартістю 81 грн., срібним ланцюжком, вагою 7 г, вартістю
86 грн., срібною обручкою, вагою 2 г.,
вартістю 44 грн., срібною обручкою, вагою 2,5 г, вартістю 48 грн., 2 парами
срібних сережок, вагою по 2 г. кожна пара, вартістю 76 грн. за пару, та
мобільним телефоном марки "LG 1800", вартістю 420 грн., що належали ОСОБА_5.

2

Після скоєння злочину з викраденим
зникли.

Викраденим розпорядилися на власний
розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4

матеріальну шкоду на загальну суму
8029 грн., потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду

на загальну суму 831 грн.

Як на досудовому так і під час судового слідств підсудна
визнала себе винною

за пред'явленим їй обвинуваченні в повному обсязі при цьому суду пояснила,
що

проживає з разом сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Лебедин, Сумської області. 14 квітня 2006 року разом зі своєю знайомою ОСОБА_3
приїхавши в м. Прилуки, на таксі доїхали до центру міста, де близько 12 години
біля міськвиконкому, побачили жінку з якою вона почала розмовляти
про те, що на неї наведена порча. В цей час до них, за попередньою домовленістю, підійшла ОСОБА_3, яка почала дякувати їй
нібито за надана раніше допомогу. Після цієї розповіді жінка стала довіряти їй
і запитала, чи зможе вона їй допомогти.
Повідомивши, що для зняття порчі потрібні яйця, хустинки, пакет, блокнот та
ручка, жінка разом з ОСОБА_3 пішли на ринок, де купила вказані речі.

Після цього, вона знову почала розмовляти з жінкою про її проблеми і що для
їх зняття потрібні гроші. Жінка погодилась принести їй
гроші і разом з ОСОБА_3 поїхали до дому неї, а вона
залишилась чекати їх. Приблизно через годину вони повернулись. Взявпш у жінки пакет з яйцями, вона почала нібито знімати
порчу і сказала жінці відійти, залишивши сумку з грошима.
Коли жінка відійшла близько 100 м., вона разом з ОСОБА_3 сіли в автомобіль таксі і поїхали до автовокзалу звідки поїхали в
Лебедин. Гроші, які знаходилися в сумці
незнайомої жінки, поділили між собою, золоті вироби та мобільний
телефон продали, а інші речі забрала ОСОБА_3.

03 серпня 2006 року вона разом з ОСОБА_3 знову приїхали в м. Прилуки. На таксі вони поїхали в центр міста, по дорозі ОСОБА_3 весь
час про щось домовлялася з водієм. Після цього водій відвіз їх в невідоме для них
місце і там ОСОБА_3 пішла шукати дівчат,
яких можна об манути, а вона чекала в машині. Через декілька хвилин ОСОБА_3
позвала її. Вийшовши з машини, водію сказала чекати. Підійшовши до ОСОБА_3, яка стояла з двома дівчатами, роблячи вигляд, що
вони раніше не знайомі та попросила її розповісти
про її минуле, проблеми. Розповідаючи, вигадуючи, сказала, що можу допомогти у вирішенні проблем. Дівчата, які стояли
поруч з ОСОБА_3 та слухаючи нашу розмову, почали їй розповідати про свої
проблеми і просили допомогти їм, на що вона погодилась і сказала щоб вони взяли дома все золото і гроші, які
потрібні для зняття порчі. Після
цього ОСОБА_3 з дівчатами пішли, а через деякий час вони повернулись. Коли вони
повернулись, вона сказала ОСОБА_3, що читати молитви треба на відстані і що з
собою не потрібно брати гроші. ОСОБА_3 віддала свою сумочку, в якій нібито були
гроші одній з дівчат, а сама зайшла в один з під'їздів будинку. В цей час вона
нібито почала знімати порчу. Потім
ОСОБА_3 вийшла з під'їзду, підійшла до мене і запропонувала прочитати молитви дівчатам, на що вони погодились, віддали
пакет, в якому лежали гроші ОСОБА_3, а самі
зайшли в під'їзд, куди перед цим остання заходила . Коли дівчата зайшли в
під'їзд, вона разом з ОСОБА_3 пішли
до автомобіля, водій якого їх чекав і поїхали до автовокзалу, звідки
поїхали до м.Лебедин.

Гроші в сумі 1500 доларів США, які вони отримали шляхом обману,
поділили між собою.

Свою вину визнає, розкається у скоєному, просить суд суворо її не карати,
так як має малолітню дитину, яку потрібно виховувати.

Окрім визнання самої підсудної, її
вина підтверджується показами потерпілих. Так потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що дійсно 14 квітня 2006 року близько

12 години до неї
на вулиці підійшла підсудна, яка сказала , що на неї та її сім'ю напущена порча і що вона може їй допомогти. Через
деякий час до них підійшла інша жінка,
яка почала дякувати незнайомій жінці за те, що вона їй допомогла. Довірившись, вона зробила все, що їй сказала незнайома жінка,
купила всі необхідні речі на ринку, а також
поїхала до дому та за її вказівкою,
взяла гроші та золоті вироби, які склала в

з

пакет, який згодом віддала невідомій
жінці для того, щоб остання зняла їй порчу. Коли жінка нібито знімала їй порчу , вона сказала їй відійти і зробити деякі
дії. Залишивши пакет з цінностями, грошима та
жіночою сумочкою з особистими речами у жінки, відійшла, на деяку відстань, а коли через деякий час оглянулась , то обох
жінок вже не було.

На даний час збитки їй
відшкодовані, просить не позбавляти підсудну волі.

Потерпіла неповнолітня ОСОБА_4 суду показала, що 03 серпня 2006 року дві невідомі жінки, одна з яких підсудна, яку вона 29
листопада 2006 року , під час впізнання особи в Прилуцькому МРВ
УМВС впізнала, шахрайським шляхом заволоділи грошима та золотими речами, мобільним телефоном, так як нібито хотіла зняти
порчу з їх сім'ї.

На даний час збитки їй відшкодовані, претензій до підсудної не має, просить
не позбавляти її волі.

Потерпіла неповнолітня ОСОБА_5 суду показала, що 03 серпня 2006 року дві
невідомі жінки, одна з яких підсудна, яку вона 29 листопада 2006 року , під час
впізнання особи в Прилуцькому МРВ УМВС впізнала,
шахрайським шляхом заволоділи срібними ювелірними
виробами та мобільним телефоном, так як нібито підсудна хотіла зняти порчу з
їх сім'ї, і якій вона довірилась.

На даний час збитки їй
відшкодовані, претензій до підсудної не має.

Окрім того, вина підсудної підтверджується матеріалами кримінальної справи,
а саме:

- явками з повинною ОСОБА_1 (а.с.53,111) , в яких
вона детально розповідає

про обставини скоєння злочинів ;

- протоколами
пред' явлення ОСОБА_1 для впізнання, в
яких зафіксовано факт

впізнання потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
її як особи, яка разом

з іншою жінкою шляхом обману заволоділа їх майном
(а.с.56-58Д20-122,123-125)

-протоколом огляду та вилучення у ОСОБА_7 мобільного телефону „LG", яким ОСОБА_1 шляхом обману заволоділа у ОСОБА_5(а.с. 117)

- висновком
товарознавчої експертизи, в якому визначена вартість викраденого майна

(а.с.
164-166)

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що дії підсудної по
заволодінню чужим майном правильно кваліфіковані
органами досудового слідства за 4.2 ст.190 КК України як
шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно
та за попередньою змовою групою осіб.

Все це знайшло своє підтвердження у судовому засіданні за що підсудна і
повинна нести кримінальну
відповідальність.

Аналізуючи звинувачення підсудної за ч.З ст.357 КК України , суд виходить з
наступного:

Виходячи із загального визначення поняття злочину потрібно наявність таких ознак як : суспільна небезпечність, передбаченність його
КК, винність та вчинення його суб'єктом злочину. Винність у свою
чергу поділяється на умисел і необережність.

Злочин, передбачений ст.357 КК України може бути учинено тільки з прямим умислом.

Як вбачається із матеріалів справи і це не знайшло своє підтвердження в
судовому слідстві, підсудна ОСОБА_1,
приймаючи від потерпілої ОСОБА_2 жіночу сумочку не могла знати , що там знаходяться її особистий паспорт. Він був переданий їй разом
з іншими речами в закритій сумці і про його
існування підсудна дізналася значно пізніше, вже після скоєння
шахрайства.

А тому, враховуючи, що в підсудної ОСОБА_1 відсутній умисел на викрадення, привласнення чи вимагання саме паспорта потерпілої
ОСОБА_2, то відсутній і склад злочину, передбаченого ч.З ст. 357
КК України і її за цією статтею необхідно виправдати.

Переходячи до вибору міри покарання підсудній, суд враховує, що до скоєння

4

цього злочину вона не притягувалася
до кримінальної відповідальності , позитивно характеризується за місцем проживання , має на утриманні малолітню дитину,
яка страждає захворюванням , повністю відшкодувала
потерпілим спричинені шахрайством збитки.

Також, суд як пом'якшуючу обставину враховує щире каяття підсудної , а
також прохання самих потерпілих не позбавляти волі підсудну.

З врахуванням
вищевикладеного, враховуючи, що скоєний нею злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, суд вважає за можливе
вибрати їй покарання у вигляді
позбавлення волі , але з приміненням ст.ст.75, 76 КК України, змінивши їй запобіжну міру до вступу вироку в законну силу, із
утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Цивільні позови відшкодовані в
добровільному порядку.

Керуючи ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2
(двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_1 за ч.З ст.З 57 КК України -виправдати.

У відповідності зі ст.70 КК України частково приєднати, призначене
покарання за вироком Зарічного районного суду
м.Суми від 06 жовтня 2006 року за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначити
їй покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування покарання за даним вироком з іспитовим
строком на 2 (два) роки, зобов'язавши її повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжну міру, обрану відносно ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, змінити з утримання під вартою на підписку про
невиїзд, звільнивши її з-під варти із залу суду.

Зарахувати в строк відбуття покарання, час знаходження гр.ОСОБА_1 під вартою в СІЗО № 31 м.Чернігів в період з ЗО листопада
2006 року по 20 лютого 2007 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки „LG 1800" , що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у її законному
володінні, користуванні і розпорядженні.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд на протязі
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: