Справа№ 1-361/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2007 року Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Куценко О.В.

з участю прокурора - Гаврилової Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
Київської області, Кагарлицького району, с.Горохове, українця, громадянина
України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, одруженого, на утриманні
має неповнолітню дитину 2000 року народження, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого (в силу ст.89 КК України),

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2007 року близько 20 години по вул.Юнкерова, 92 в
м.Києві ОСОБА_1, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, зайшов до салону
мікроавтобусу „Івеко" д.н.з. НОМЕР_1, за кермом якого знаходився ОСОБА_2
Під час спілкування між ОСОБА_1 з ОСОБА_2 виникла сварка, оскільки останній висловлювався
на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою в образливій формі та почав виштовхуючи ,
виганяти його з салону мікроавтобусу на вулицю. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 на
ґрунті неприязнених стосунків, які виникли внаслідок висловлюванням потерпілим
нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1, почалась бійка, під час якої ОСОБА_1
умисно наніс ОСОБА_2 декілька ударів руками в ліву частину голови і обличчя та
один удар правою ногою по нозі потерпілого.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №174/И від
14.03.2007 року, у ОСОБА_2 виявлено закритий внутрішньосуглобний перелом
поверхневого мишелка лівої великої берцевої кістки зі зміщенням уламків, що
відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як не небезпечні для
життя, але таке, що потягло спричинило тривалий розлад здоров'я, оскільки для
зрощення перелому необхідний строк більше 21 дня.

Допитаний у якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України
визнав повністю, щиро розкаявся, пояснивши суду, що 20.02.2007 року близько
18:40 години разом зі своїми знайомими вигулювали собак біля озера „ЦК",
що розташований в Пущі-Водиці. При цьому вони вживали алкогольні напої. Через
годину вони пішли в напрямку свого дому, по дорозі він побачив мікроавтобус
„Івеко" д.н.з. НОМЕР_1 та вирішив запитати у водія, до котрої години
працює маршрут, підійшовши до водія ОСОБА_2 між ними виникла розмова, яка
згодом переросла в бійку, в ході якої він наніс ОСОБА_2 декілька ударів в
область голови та один удар носком правої ноги по лівій нозі потерпілого, після
чого бійку припинили присутні поряд люди, він пішов додому. Пояснює вчинене
тим, що знаходився в стані сп»яніння. Жалкує про вчинене, запевняє суд про
недопущення подібного, просить суд призначити покарання, не пов»язане з
позбавленням волі.

Враховуючи те, що підсудний та інші учасники процесу не
оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно
розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз'яснивши їм
положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів
по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази,
суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у судовому засіданні доведена
повністю.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК
України, тому що він вчинив навмисні дії, які виразились нанесенні умисного
середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК
України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

2

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності
зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальними обставинами, згідно ст.66 КК України,
суд визнає те, що підсудний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд
визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, при обранні підсудному міри покарання судом
враховується його відношення до вчиненого, а також те, що підсудний має на
утриманні малолітню дитину 2000 року народження.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі, але вважає, що його перевиховання та
виправлення можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити
ОСОБА_1 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року
обмеження волі

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік,
зобов'язавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи, а також періодично з'являтись на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про
невиїзд до набуття вироком чинності - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.