Справа № 1 -90/2007 p.
ВИРОК

Іменем України

4 травня 2007 року Ленінський
районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого - Льон С.М. при
секретарі - Дигас
В.М. за участю прокурора -
Березолової І.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця м. Кіровограда, освіта неповна середня,
навчається на 2-му курсі
ПТУ №8, неодруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 18.09.2003 року
Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст. 309 ч. 1 КК України,
справу закрито за ст. 6 п. 4 КПК України пп.
"а" п. 1 Закону
України "про амністію" від 11.07.2003
року, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186,
ст. 304 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,
громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого, у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 186, ст. 304 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою
осіб та втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність за наступних обставин.

15.12.2006
року близько 17
год., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попередньою змовою з н/л ОСОБА_3, маючи
намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих
спонукань, попередньо розподіливши ролі, згідно яких ОСОБА_2, ввівши в оману
ОСОБА_4, підвів останнього до приміщення торгівельного центру "Мурай"
розташованого по вул. Преображенській у м. Кіровограді, де до них підійшли н/л
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та в
присутності ОСОБА_4, вдали, що ОСОБА_2 винен їм гроші, після чого завели
ОСОБА_4 за приміщення торгівельного центру, де н/л ОСОБА_3 забрав мобільний
телефон "Сіменс М 65"
з карткою мобільного оператора "Діджус" у ОСОБА_4, попередньо
обшукавши його, під приводом повернення ніби-то існуючого боргу з боку ОСОБА_2
та в рахунок погашення цього боргу передачею мобільного телефону ОСОБА_4 за
ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_3 передав телефон ОСОБА_1 та, не збираючись його повертати, н/л ОСОБА_3 та ОСОБА_1 попрямували
далі, при цьому ігноруючи вимогу ОСОБА_4 повернути йому телефон, а ОСОБА_2
приєднався до них пізніше. Тим самим вони заподіяли потерпілому ОСОБА_4 майнову
шкоду у розмірі 700 грн.

З місця вчинення
злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи злочинну діяльність, 15.12.2006 року близько 17 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
достовірно знали, що ОСОБА_3 являється неповнолітнім, вступили з ним у
злочинний зговір, тим самим втягнувши н/л ОСОБА_3 у злочинну діяльність та
діючи навмисно за попередньою змовою з н/л ОСОБА_3, маючи намір на відкрите
викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, попередньо
розподіливши ролі, згідно яких ОСОБА_2, ввівши в оману ОСОБА_4, підвір"
останнього t до приміщення торгівельного центру "Мурай"
розташованого по вул. Преображенській у м. Кіровограді, де до них підійшли н/л
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та в
присутності ОСОБА_4, вдали, що ОСОБА_2 винен їм гроші, після чого завели
ОСОБА_4 за приміщення торгівельного центру, де н/л ОСОБА_3 забрав мобільний
телефон "Сіменс М 65"
з карткою мобільного оператора "Діджус" у ОСОБА_4, попередньо
обшукавши його, під приводом повернення ніби-то існуючого боргу з боку ОСОБА_2
та в рахунок погашення цього боргу передачею мобільного телефону ОСОБА_4 за
ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_3 передав телефон ОСОБА_1 та, не
збираючись його повертати, н/л ОСОБА_3 та ОСОБА_1
попрямували далі, при цьому ігноруючи вимогу ОСОБА_4

2

повернути йому телефон, а ОСОБА_2 приєднався до них
пізніше. Тим самим вони заподіяли потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 700 грн.

З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися
на власний розсуд.

Допитані у
судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 свою вину у вчинених злочинах визнали повністю, підтвердили покази дані
на досудовому слідстві, не заперечили проти фактичних обставин справи і
показали, що дійсно, 15.12.2006
року близько 17 год.
домовились, що ОСОБА_2, ввівши в оману ОСОБА_4, підведе його до приміщення
торпвельного центру "Мурай", де до них підійдуть ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Після цього в
присутності ОСОБА_4, вдали, що ОСОБА_2 винен їм гроші, після чого завели
ОСОБА_4 за приміщення торгівельного центру, де ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_4
мобільний телефон. Про те, що ОСОБА_3 був неповнолітнім їм було відомо. У
вчиненому розкаювалися.

Вина підсудних ОСОБА_1 Та ОСОБА_2
підтверджується доказами, дослідженими в порядку ч.З ст.299 КПК України,
оскільки показання підсудних відповідають фактичним обставинам справи і ними не
оспорюються.

Суд кваліфікує
діяння ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
за попередньою змовою групою осіб та за ст. 304 КК україни як втягнення неповнолітніх у злочинну
діяльність.

Вирішуючи питання
щодо міри покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винних, пом"якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Суд враховує те,
що підсудні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вчинили тяжкий злочин (
ч. 2 ст. 186 КК України) та
злочин невеликої тяжкості (ст. 304
КК України), як особа, характеризуються позитивно по місцю проживання. ОСОБА_1 по місцю
навчання ПТУ № 8 - посередньо,
не маючий судимості. ОСОБА_2 раніше не судимий.

Пом"якшуючими покарання обставинами для підсудних
суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не визнано.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне призначити підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2
покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у
вигляді позбавлення волі та за ст. 304
КК України у вигляді обмеження волі, остаточно призначивши покарання за
правилами ст. 70 КК
України. Однак, враховуючи обставини справи та особу підсудних, суд приходить
до висновку про можливість їх виправлення без відбування покарання і вважає за
можливе, застосувавши до них ст.75 КК України, звільнити їх від відбування
покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.321-324
КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним
за ч.2 ст. 186 КК
України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_1 визнати винним
за ст. 304 КК
України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_1 звільнити
від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі трирічного іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1
на апеляційний період залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати
винним за ч.2 ст. 186 КК
України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 304 КК
України, і призначити покарання у виді обмеження воді строком на 2. (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75
s 76 КК
України ОСОБА_2 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі
трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої" системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи

3

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 на
апеляційний період змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд,
звільнивши ОСОБА_2 з-під варти у залі судового засідання.

Речові докази по
справі - повернуті
за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 15 діб з
моменту його проголошення через Ледінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Льон
С.М.