У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія Суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Школярова В.Ф.

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 5 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на судові
рішення щодо нього,

в
с т а н о в и л а:

вироком Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим
від 19 січня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

судимого 15 серпня 2001 року за ч. 2

ст. 141 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

- засуджено за ч. 3 ст.
187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, яке
є його власністю.

Цим вироком засуджено
також ОСОБА_2 судові рішення щодо якої у касаційному порядку не оскаржені.

Ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 13 квітня 2006 року зазначений вирок щодо
ОСОБА_1.
залишено без зміни.

За вироком ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він 01 листопада
2005 року приблизно о 14-й годині за
попередньою змовою з ОСОБА_2., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у квартиріАДРЕСА_1, вчинив розбійний напад на ОСОБА_3.,
у ході якого завдав їй декілька ударів руками по голові та обличчю, а потім
погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я
потерпілої, примусив її написати розписку про добровільну видачу відеоплеєра
марки “SUPRA”, вартістю 300 грн. Після цього, ОСОБА_1. та ОСОБА_2., продовжуючи свій
злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_3., погрожуючи ножем,
відвели її до квартириАДРЕСА_2, де вимагали від потерпілої відчинити двері, а
коли вона відмовилась це зробити,
ОСОБА_1. вибив їх. Проникнувши таким чином до квартири ОСОБА_1. разом з
ОСОБА_2. продовжили завдавати удари ОСОБА_3., після чого заволоділи вказаним
відеоплеєром, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 300 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. посилається на однобічність та
неповноту досудового і судового слідства, вказує, що залишились без належної
оцінки розбіжності у показаннях зацікавлених осіб - потерпілої ОСОБА_3.,
свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5. Зазначає,
що в судовому засіданні не допитано свідків, які б могли підтвердити його
непричетність до злочину, за який його притягнено до кримінальної
відповідальності. Зважаючи на наведене вказує, що слідство велось з
обвинувальним ухилом. Крім того, звертає увагу на те, що судові рішення
постановлені з порушеннями норм кримінально-процесуального
законодавства, оскільки кримінальну справу відносного нього розглянуто без
фіксування технічними засобами, про що він заявляв клопотання у судовому
засіданні. Просить скасувати судові рішення щодо нього, а справу направити на
додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів,
вважає, що підстав для її задоволення не вбачається.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1. оспорює фактичні обставини
справи і посилається на однобічність і неповноту досудового й судового
слідства. Відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України фактичні обставини справи,
які були предметом перевірки та оцінки суддів першої та апеляційної інстанцій,
перегляду в касаційному порядку не підлягають. Тому колегія суддів при розгляді
справи за касаційною скаргою на вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного
суду, постановлену щодо цього вироку, виходить із фактичних обставин,
установлених рішеннями цих судів.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. у
вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на досліджених і
перевірених у судовому засіданні доказах, у тому числі показаннях потерпілої
ОСОБА_3., яка підтвердила, що ОСОБА_1. разом з ОСОБА_2. з застосуванням насильства
та погрози його застосування заволоділи
її відеоплеєром.

Показання потерпілої ОСОБА_3. повністю узгоджуються з
показаннями свідка ОСОБА_4., яка підтвердила, що ОСОБА_1. разом з ОСОБА_2. погрожували ОСОБА_3. фізичним
насильством і вимагали передати їм
відеоплеєр.

Із показань свідка ОСОБА_6. вбачається, що саме ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
продали йому відеоплеєр.

На підставі аналізу зазначених доказів та ретельної перевірки інших
матеріалів справи, у тому числі показань свідка ОСОБА_5., який підтвердив, що ОСОБА_3. зверталася до нього
за допомогою, повідомивши при цьому про обставини вчиненого щодо неї розбійного
нападу, даних протоколів огляду місця події, добровільної видачі, висновків
судово-медичної експертизи про локалізацію та характер тілесних ушкоджень,
спричинених потерпілій ОСОБА_3., суд дійшов правильного висновку щодо винності
ОСОБА_1. у вчиненні розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб з
проникненням у житло.

Дії засудженого ОСОБА_1. за ч. 3 ст. 187 КК України кваліфіковано
правильно.

Посилання засудженого ОСОБА_1. у скарзі на неправдивість
показань потерпілої ОСОБА_3., свідків
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. є безпідставними. Ці
показання послідовні, підтверджуються іншими доказами, і даних про те, що вони
обмовили ОСОБА_1. немає.

При призначенні ОСОБА_1. покарання суд відповідно до
вимог ст. 65 КК України врахував ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, і правильно призначив
покарання в межах санкції закону, за яким його визнано винним.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження
засудженого ОСОБА_1. у
касаційній скарзі про те, що судом першої інстанції проігноровано його
клопотання про повне фіксування судового процесу технічними засобами.

З огляду на матеріали справи клопотання засудженого аналогічного
змісту відсутнє і зауваження на протокол судового засідання з цих підстав ним
не подавалися.

Перевіркою матеріалів справи істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Таким чином, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, не вбачає в ній,
передбачених ст. 398 КПК України, підстав для призначення справи до касаційного
розгляду з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.394
-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 на вирок
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 19 січня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
13 квітня 2006 щодо нього.

с у д д і:

Присяжнюк Т.І. Глос Л.Ф. Школяров В.Ф.