У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Кліменко
М.Р. і Філатова В.М.,

за участю прокурора засудженого

Саленка І.В., ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 20 листопада 2007 року кримінальну справу за касаційними
скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2006 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької
області від 6 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше не судимого,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

раніше не судимого,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,

раніше не судимого,

- засуджено кожного за ч.1 ст.172 КК України на 1 рік 6 місяців виправних
робіт з відрахуванням в доход держави
щомісячно 15% заробітної плати.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 засуджено за грубе порушення законодавства про
працю, а саме: статті 46 Конституції України, ст.ст. 171, 173 Кодексу законів
про працю України, ст.ст. 4, 22 Закону України “Про охорону праці”, п.8 Порядку
розслідування і ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №
1112 від 25.08.2004 року, а також ОСОБА_3-
за порушення п.11.5.9 “Системи управління охороною праці в вугільній
промисловості України”, п.п. 3, 5 Посадової інструкції начальника зміни з
охорони праці, ОСОБА_1 - за порушення п.11.15.15 “Системи управління охороною
праці в вугільній промисловості України”, ОСОБА_2 - за порушення п.10.8
“Системи управління охороною праці в вугільній промисловості України”, вчинене в ДП ВК “Краснолиманська” за таких
обставин.

15.04.2006 року під час другої зміни на дільниці ПР-2 шахти
“Краснолиманська”, що знаходиться в м. Ординське Донецької області, працівник
ОСОБА_4 був травмований на виробництві, внаслідок чого йому були спричинені
середньої тяжкості тілесні ушкодження. Про це в.о. помічника начальника
дільниці, гірничий майстер дільниці
підготовчих робіт ОСОБА_2, всупереч законодавству про працю і своїх обов'язків, не повідомив гірничого
диспетчера, а поставив до відома лише начальника дільниці підготовчих робіт №2
ОСОБА_1 Останній після встановлення у
ОСОБА_4 в лікарні перелому руки і
надання йому медичної допомоги, в порушення
законодавства про працю і своїх службових обов'язків, не повідомив про факт
травматизму керівництво шахти, а, повернувшись з потерпілим на шахту, разом
з начальником зміни з охорони праці
шахти “Краснолиманська” ОСОБА_3 і ОСОБА_2 умовили потерпілого тимчасово не
розголошувати факт травмування руки на виробництві, пообіцявши вирішити це
питання пізніше, від чого у подальшому відмовились.

У період з 15.04.2006 року по 13.07.2006 року під час проведення за заявоюОСОБА_4 службових розслідувань
нещасного випадку ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 умисно утаїли факт травматизму потерпілого на виробництві.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6 лютого 2007 року
вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 залишено без зміни. Апеляцію потерпілогоОСОБА_4 задоволено, вирок у
частині цивільного позову скасовано, а справу в цій частині направлено на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

У касаційних скаргах, доводи яких
аналогічні, засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 просять судові рішення щодо них скасувати, а справу провадженням
закрити, доводячи, що вони не вчиняли грубого порушення законодавства про працю
і не є суб'єктами злочину, передбаченого ст.172 КК України, а тому місцевим судом було неправильно застосовано
кримінальний закон, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції. Окрім
того, стверджують, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив у передачі їх на поруки трудовому колективу ДП ВК
“Краснолиманська”. ОСОБА_1 також
посилається на те, що за утаювання факту нещасного випадку з ОСОБА_4 на
виробництві, він поніс адміністративну відповідальність, передбачену ст.165-4
КУпАП, сплативши штраф, а тому не міг удруге за ці ж дії притягатися до
кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_3 на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який просив
відмовити у задоволенні касаційних скарг засуджених, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають
бути наведені суть апеляцій, докладні мотиви прийнятого рішення. Доводи, що
містяться в апеляціях, мають бути
проаналізовані і не можуть залишатися без відповіді. При залишенні апеляцій без
задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які
апеляції визнано необґрунтованими.

Ці вимоги закону апеляційним судом не дотримано.

Так, в апеляціях засуджені ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, порушуючи питання
про скасування вироку Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2006 року щодо них, посилалися на те, що їх дії не
містили складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, оскільки не
становили порушення саме законодавства про працю, не носили характер грубого
порушення та, окрім того, вони не були суб'єктами цього злочину. Засуджений
ОСОБА_1 в апеляції зазначав і про
безпідставне притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 172
КК України за дії, за які до нього вже
було застосовано адміністративне стягнення - штраф на підставі
ст. 165-4 КУпАП. Також усі засуджені в своїх апеляціях вказували на безпідставність відмови
місцевого суду у задоволенні клопотань про передачу їх на поруки трудовому
колективу.

Залишаючи апеляції засуджених без задоволення, апеляційний суд обмежившись
лише мотивуванням, чому він вважає засуджених суб'єктами злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 172 КК України, не навів в ухвалі переконливих підстав для прийняття
такого рішення, не дав вичерпної відповіді на інші доводи апеляцій, не
сформулював належним чином свої висновки щодо доведеності винуватості
засуджених у вчиненні злочину, щодо обґрунтованості призначеного їм покарання і
відмови в передачі їх на поруки трудовому колективу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду в частині вирішення апеляцій засуджених
підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого апеляційному
суду необхідно перевірити у повному обсязі доводи апеляцій засуджених та
прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. 394 - 396
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Донецької області від 6 лютого 2007 року в частині вирішення апеляцій
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд в іншому складі суддів.

Судді:

Синявський О.Г.
Кліменко М.Р.
Філатов В.М.