Справа № 11а-403-2007 р. Головуючий
у 1-й інст. - Бокій В.Ю.
-ч. 1 ст.279 КК України Доповідач-Міщенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007 року колегія суддів
судової палати в кримінальних справах

Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючої -
Міщенко О.А. Суддів - Гладкого СВ.,
Коробова O.K. З участю
прокурора - Клімашевич Н.О. Та засудженого - ОСОБА_2.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальну
справу за апеляцією засудженого на вирок Рівненського районного суду
Рівненської області від 21 травня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Харалуг Корецького району Рівненської області, мешканець
АДРЕСА_1, українець, громадянин України раніше не судимий, засуджений

- за ч. 1 ст.279 КК України до
покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти

п'яти
неоподаткованих мінімумів доходів громадян в прибуток держави.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, українець, громадянин України,
раніше не судимий, засуджений

- за ч.1 ст.279 КК України до
покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти

п'яти
неоподаткованих мінімумів доходів громадян в прибуток держави. Судом вирішено
питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
визнані винними та засуджені за те, що 28 вересня 2005 року, біля 19.00 год. в смт. Клевань
Рівненського району Рівненської області, приймаючи участь у мітингу, який
відбувався на пероні залізничного вокзалу станції Клевань блокували транспортну
комунікацію за допомогою переносного сигналу у вигляді прямокутного щита
червоного кольору із написом "Стоп", який ставить вимогу
"Стій", припинивши рух пасажирських поїздів "Київ-Варшава"
на 34 хв. та "Луцьк-Київ" на 30 хв., чим порушили нормальну роботу на
транспорті та заподіяли збитків Рівненській дирекції залізничних перевезень на
загальну суму 760 грн. 14 коп.

8 поданій на вирок суду апеляції
засуджений ОСОБА_2. покликається

на істотні порушення норм матеріального та кримінально-процесуального
права,

неповноту та необ'єктивність досудового слідства, невідповідність висновків
суду,

викладених у вироку, фактичним обставинам справи. Просить вирок суду
скасувати, а

справу направити прокурору на додаткове розслідування.

Апеляцій
відносно ОСОБА_1
не надходило.

2

колегія суддів
вважає, що апеляції засудженого та його захисника-адвоката не підлягають до
задоволення з таких підстав.

Висновок
суду першої інстанції про винність ОСОБА_3
у вчиненні злочину, за який його засуджено ґрунтується на сукупності
достатніх та достовірних доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Кваліфікація дій
засудженого за ч.2 ст.121 КК України є вірною.

З
показань потерпілого ОСОБА_4
вбачається, що 02 серпня 2003 року, коли він зайшов в квартиру, то побачив,
що його матір сидить на ліжку, тримаючи біля живота закривавлений рушник.
Кухонного ножа, який був у крові він знайшов на кухні та заховав під стіл. На
досудовому слідстві зазначав, що відносно поранень мама пояснила, що це батько
вдарив її ножем декілька разів. Крім цього, показав, що на прохання звернутись
в лікарню вона відповіла, що батько її не пускає. В судовому засіданні
ствердив, що мама ніколи не говорила про самогубство.

Із
показань свідка ОСОБА_5., яка працює фельдшером швидкої допомоги, вбачається,
що коли вона приїхала на виклик, то ОСОБА_6 сиділа на східцях і не хотіла йти в
квартиру, пояснивши, що там є її чоловік, який може побити. Оглядаючи хвору в
квартирі, виявила два ножових поранення. Рани були оброблені, чисті. ОСОБА_6
пояснила, що 5 днів назад її "штрикнув" ножем чоловік. Від госпіталізації
категорично відмовилась. Прокинувшись, ОСОБА_3 вів себе агресивно, виганяв
свідка з будинку.

Показання
потерпілого ОСОБА_4
та свідка ОСОБА_5. суд обґрунтовано визнав достовірними та такими, що
узгоджуються з матеріалами справи та добутими по справі доказами.

Доводи
засудженого та його захисника-адвоката в апеляціях стосовно того, що показання
потерпілого ОСОБА_4
та свідка ОСОБА_5. є непослідовні та нелогічні не заслуговують на увагу та
спростовуються добутими в справі доказами.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого
колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки, брижі,
ускладнено калово-гнійним перитонітом, міжпетельним абсцесом, що призвело до
септичного шоку (а. с. 38-40).

За висновком
судово-криміналістичної експертизи рана на тілі потерпілої могла виникнути
внаслідок удару ножа, представленого на експертизу (а. с. 44-45), який згідно
протоколу від 6 серпня 2003 року виявлений та вилучений у квартирі ОСОБА_3 (а.
с. 4).

Як вбачається із
висновку судово-медичного експерта від 10 серпня 2003 року рана ділянки правого
підребер'я, рани тонкої кишки та брижі виникла внаслідок однієї травматичної
дії колючо-ріжучим предметом /типу ножа/, могло виникнути внаслідок удару рукою
сторонньої людини, /а.с.40/. За таких обставин, доводи засудженого в апеляції,
що потерпіла сама нанесла собі тілесні ушкодження є безпідставними. Ні в ході
досудового слідства, ні в судовому засіданні не встановлено, що потерпіла
ОСОБА_6 мала намір вчинити самогубство.

3

Заслухавши
доповідача, доводи ОСОБА_2. про скасування вироку суду, думку прокурора про
залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні злочину ґрунтуються на сукупності
зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних
доказів, яким дана правильна юридична оцінка.

Кваліфікація дій
засудженого за ч. 1 ст.279 КК України є вірною.

Із
показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, даних в ході судового
засідання , вбачається, що засуджені під час проведення мітингу на залізничному
вокзалі смт. Клевань із знаками, які забороняють рух поїздів були серед
натовпу, бігали по перону, по коліях. Один із засуджених побіг в напрямку
поїзда "Луцьк-Київ", а інший в сторону поїзда
"Київ-Варшава".

Той
факт, що саме ОСОБА_2. біг в сторону потягу "Київ-Варшава" ствердив у
суді свідок ОСОБА_11, який під час мітингу був у групі документування.

На
фототаблицях, які містяться в матеріалах справи зафіксовано, що засуджений
ОСОБА_2. знаходився на коліях руху поїздів та тримав знак заборони руху
/а.с.13/

Доводи
ОСОБА_2. в апеляції стосовно того, що обвинувачення є необґрунтованим та не
відповідає вимогам закону є надуманими, а покликання на неповне з'ясування
обставин справи спростовуються матеріалами кримінальної справи.

Суд
першої інстанції дослідивши всі докази по справі вірно кваліфікував дії
засудженого ОСОБА_2. як блокування транспортних комунікацій, яке порушило
нормальну роботу транспорту.

Призначаючи
ОСОБА_2 покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності
вчиненого злочину, дані, що характеризують його як особу та призначив покарання
відповідно до вимог ст.65 КК України.

Підстав для
скасування чи зміни вироку суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.
365,366 КК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2007 року
відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_2. - без
задоволення.