Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/433/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000513 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турія, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у сумі 295 грн. 20 коп., -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за таких обставин:

В кінці квітня 2014 року (точна дата органами досудового розслідування не встановлена), приблизно 10.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , таємно викрав з домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , майно на загальну суму 146 грн., яке в подальшому здав як металобрухт.

Вказаними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок та призначити йому покарання у виді штрафу, посилаючись на те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Вважає, що призначене покарання не відповідає сумі завданої шкоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Обвинувачений згоден з кваліфікацією його дій судом першої інстанції.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг, а вина обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України правильна.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочину; особу винуватого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без його ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Доводи обвинуваченого про те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не можуть слугувати підставами для пом`якшення йому покарання, враховуючи при цьому тяжкість, характер та суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, злочин вчинив проти особи похилого віку, скориставшись тим, що проживав у її домоволодінні.

Колегія суддів не знаходить підстав для призначення покарання у виді штрафу, як просить обвинувачений, оскільки він не працює, інших законних джерел для сплати штрафу обвинувачений не наваів.

Посилання обвинуваченого на те, що призначене покарання не відповідає сумі завданої шкоди є безпідставними, оскільки дана обставина не впливає на підстави призначення покарання.

Інших доводів, які б давали підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, тому підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3