У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.

суддів

Гриціва М.І., Синявського О.Г.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27 травня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області від 28
вересня 2007 року.

Вироком
Луцького міськрайонного суду від 24 липня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець
с. Троїцьк Сафонівського району

Смоленської області, громадянин
України,

на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,

без постійного місця проживання,

засуджений за ч. 2 ст. 15,
ч. 1 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. в
дохід держави 359 грн. судових витрат.

Ухвалою судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області від 28 вересня 2007 року вирок
змінено: дії ОСОБА_1. перекваліфіковано з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115
КК України на ч. 1 ст. 122 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі п. “г” ст. 1 Закону України “Про амністію” від 19 квітня 2007 року ОСОБА_1. звільнено від відбування призначеного
покарання.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він 21 квітня
2007 року близько 12-ої год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_2. кухонною сокирою та руками
множинні удари по голові та обличчю, заподіявши потерпілій ОСОБА_2.
тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

У касаційному подання прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, просить скасувати ухвалу апеляційного
суду і направити справу на новий апеляційний розгляд. При цьому посилається на
неправильне застосування кримінального закону судом апеляційної інстанції, яке
полягало у невірній кваліфікації дій ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 122 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України Короткевича М.Є., перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання
прокурора задоволенню не підлягає.

За
вироком суду ОСОБА_1. був визнаний винним у
тому, що він 21 квітня 2007 року близько 12-ої год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою вбивства, умисно
наніс потерпілій ОСОБА_2. кухонною сокирою та руками
множинні удари по голові та обличчю, однак свої дії не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, в
зв'язку з похилим віком та
недосконалістю знаряддя злочину. В результаті чого потерпіла ОСОБА_2.
отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляції
засудженого дійшов висновку про недоведеність умислу ОСОБА_1. на умисне
вбивство ОСОБА_2., який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від
його волі.

Посилання
прокурора на те, що дії ОСОБА_1. неправильно кваліфіковані апеляційним
судом є безпідставними, а твердження про спрямованість умислу ОСОБА_1. на умисне вбивство, який
не доведений до кінця через похилий вік та
недосконалість знаряддя злочину спростовуються матеріалами справи.

Для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст.
15, ч. 1 ст. 115 КК України необхідною умовою є наявність прямого умислу.

Вирішуючи питання
про зміст і направленість умислу ОСОБА_1., апеляційний суд виходив із
сукупності зібраних доказів. Зокрема показань самого засудженого та потерпілої ОСОБА_2., згідно з якими встановлено, що вони є колишнім подружжям, а неприязні стосунки між
ними виникли того дня через те,
що ОСОБА_2. відмовила
ОСОБА_1. у
вселенні в квартиру та образила його. Із їхніх показань також видно, що нанесення потерпілій
ударів було припинено винним тому, що потерпіла просила її не вбивати, а після
конфлікту ОСОБА_1. обмив руки й сокиру у ванній кімнаті,
ОСОБА_2. дала йому гроші на прожиття і він залишив квартиру,
після чого вона викликала швидку допомогу.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи ОСОБА_2. були заподіяні тілесні ушкодження легкого та середнього
ступеня тяжкості.

Отже, обставини, за яких сталося
побиття ОСОБА_2., фактичні наслідки - середньої тяжкості тілесні
ушкодження, причини припинення ОСОБА_1. нанесення ударів та характер
взаємовідносин потерпілої і засудженого після побиття свідчать, що дії ОСОБА_1. не були спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_2.

Таким
чином, дії ОСОБА_1. судом апеляційної інстанції за ч. 1
ст. 122 КК України кваліфіковані правильно і міра покарання призначена йому
відповідно до вимог закону.

Перевіркою матеріалів справи не
встановлено порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи
скасування судових рішень.

З урахуванням вищевикладеного, підстав
для призначення справи до касаційного розгляду немає.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні
касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, відмовити.

с у д д і :

Короткевич
М.Є. Гриців
М.І. Синявський
О.Г.