Справа № 192/100/15-к
Провадження № 1-в/192/46/15
Ухвала
"20" березня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає

участь у режимі

відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 раніше судимий:

- 13.02.1980 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.229-6 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі;

- 18.11.1985 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК України (1960р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.08.1990 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі;

- 26.05.1997 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.229-6, ст.45 КК України (1960р.) до 2 років позбавлення волі;

- 12.06.2002 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 25.05.2006 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.188, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 07.08.2006 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.03.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

У даній справі ОСОБА_5 засуджено 14.11.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Початок строку: 14.11.2012 року, кінець строку: 14.12.2015 року.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений прибув 15 серпня 2013 року.

26 січня 20145 року засуджений звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, вказуючи на те, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що вину у вчиненому злочині він визнає повністю, щиро розкаюється, у Солонянській ВК №21 працює в заводоуправлінні установи, порушень режиму утримання не допускав. Крім того має діагноз ВІЛ.

Представник Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. До праці ставиться не сумлінно, жодного разу не був заохочений. Крім того не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі та у роботі самодіяльних організацій. Не входить до складу ради колективу засуджених.

01 серпня 2014 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно ст.100, ст.101 КВК України як особі, що не стала на шлях виправлення, а також у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

26 грудня 2014 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_5 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення. Засуджений до праці та до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачаючи суспільної необхідності у їх виконанні. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не проявляє соціальну корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Стягнень та заохочень не має.

Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації СВК-21, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

ОСОБА_5 засуджено 14.11.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання ОСОБА_5 прибув 15 серпня 2013 року.

01 серпня 2014 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно ст.100, ст.101 КВК України як особі, що не стала на шлях виправлення, а також у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

26 грудня 2014 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_5 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення.

Засуджений до праці та до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачаючи суспільної необхідності у їх виконанні. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не проявляє соціальну корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Згідно витягу з протоколу №5 від 26 грудня 2014 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, ОСОБА_5 , було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення. У характеристиці від 19.01.2015 року також зазначено, що він не довів своє виправлення.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 відбув необхідну частину покарання для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка на протязі строку відбування покарання не є сумлінною. Засуджений жодного разу не заохочувався, що свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці.

ОСОБА_5 має судимості за злочини проти власності, тобто за тяжкі злочини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий