Справа № 11 -153 Головуючий
у 1 інстанції - Орел I.I.
Категорія:ч.2 ст. 289 КК України Доповідач -
УХВАЛА

Іменем України

2008 року лютого місяця 6 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Ландара О.В.

Суддів - Лісіченко Л.М., Кисіля A.M.

З участю прокурора - Кашициної О.Є.

Засудженого -ОСОБА_1

Законного представника - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
кримінальну справу за апеляціями старшого помічника прокурора Чорнухинського
району Полтавської області та засудженого ОСОБА_1 на вирок Чорнухинського
районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2007 року. Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець

АДРЕСА_1, українець, з неповною

середньою
освітою, неодружений, раніше

судимий:

1.
17.04.2007 року Чорнухинським районним судом за ч. 2 ст.
289 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2.
01.08.2007 року Чорнухинським районним судом за ч. 3 ст.
185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

засуджений за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 3 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України до
покарання за цим вироком частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_1 засуджений на 3
роки 7 місяців позбавлення волі.

2

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23 липня 2007 року близько
3 години ночі в с Хейлівщина
Чорнухинського району Полтавської області, маючи намір заволодіти автомобілем
ОСОБА_3, через вікно проник до гаражу останнього і, відкривши ворота, викотив
звідти автомобіль „Жигулі", запустив двигун та поїхав до м. Лохвиці. При
в'їзді до міста, біля кафе „Калинка", у автомобілі закінчився бензин і
ОСОБА_1 був
змушений зупинитися. Зранку ОСОБА_1 відвіз незнайомих хлопців, які заправили пальне, до с Млини, а по
дорозі назад, його затримали працівники міліції.

В апеляції із
внесеними змінами старший помічник прокурора Чорнухинського району просить
вирок Чорнухинського районного суду від 24.10.2007 року щодоОСОБА_1 змінити,
виключити з вироку посилання на ч.4 ст.70 ЮС України і вважати його засудженим
за ст.289 КК України до міри покарання, призначеної судом - 3 роки позбавлення
волі, вирок Чорнухинського районного суду від 1 серпня 2007 року, яким ОСОБА_1 засуджений за
ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК
України на 2 роки, виконувати самостійно.

У апеляції
засуджений просить пом'якшити йому покарання з урахуванням його молодого віку
та дати можливість виправитися.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, думку прокурора, який апеляцію із внесеними змінами
підтримав та просив змінити вирок суду виключити з вироку посилання на ч.4
ст.70 КК України і вважати його засудженим за ст.289 КК України до міри
покарання, призначеної судом - 3 роки позбавлення волі, вирок Чорнухинського
районного суду від 1 серпня 2007 року, яким ОСОБА_1 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки, виконувати самостійно, доводи
апелянта - засудженогоОСОБА_1
та в його інтересах законного представника ОСОБА_2, які просили пом'якшити
покарання, застосувавши ст.75 КК України і не позбавляти волі засудженого,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій вважає, що апеляція прокурора
із внесеними змінами підлягає задоволенню повністю, а апеляція засудженого
підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду
про винуватістьОСОБА_1
у вчиненні злочину та кваліфікація його дій за ч.2 ст.289 КК України
відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам і в апеляціях не
оспорюються.

Покарання за
вчинення цього злочину призначено відповідно до вимог ст.65 КК України із
врахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи засудженого.

Судом першої
інстанції правильно визнано обставинами, що пом'якшують покаранняОСОБА_1 є вчинення
злочину неповнолітнім та щире каяття.

Ці обставини
обґрунтовано визнані судом такими, що істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину в зв'язку з чим мотивовано застосована ст.69 КК України і
покарання засудженому призначено нижчим від найнижчої межі.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення
засудженому остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд порушив вимоги
ч.4 ст.70 КК України та не врахував роз'яснення, що містяться у п.23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику
призначення судоми кримінального покарання», відповідно до яких, якщо особа,
яку звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком,
вчинила до постановления
вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до
покарання, що належить

3

відбувати реально, застосування
принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не
допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Із матеріалів
справи убачається, що вироком Чорнухинського районного суду від 01 серпня 2007
року ОСОБА_1 був засуджений за ч. З ст. 185 КК України на З роки позбавлення волі;
відповідно до ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано
невідбуте покарання за вироком Чорнухинського районного суду від 17 квітня 2007
року і остаточно його визнано засудженим на З роки 6 місяців позбавлення волі;
на підставі ст.,ст.75,104 КК УкраїниОСОБА_1 звільнено від відбування покарання
з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Передбачений ч.2
ст.289 КК України злочин, за вчинення якого його було засуджено вироком
Чорнухинського районного суду від 24 жовтня 2007 року до покарання, яке належить відбувати реально, він
вчинив 23 липня 2007 року, тобто до засудження його за попереднім
вироком.

Неврахування
вищевказаних обставин потягло неправильне застосування судом першої інстанції
ст.70 КК України, оскільки останній за часом винесення вирок слід виконувати
самостійно.

Крім того, у
вступній частині вироку Чорнухинського районного суду від 24 жовтня 2007 року
зазначено, що ОСОБА_1
раніше судимий вироком Чорнухинського районного суду від 01 серпня 2007
року за ч. З ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком
на 2 роки.

В той же час,
згідно матеріалів справи на підставі ст.71 КК України до покарання за
вищевказаним вироком часткового приєднано невідбуту частину покарання за
вироком Чорнухинського районного суду від 17 квітня 2007 року і за сукупністю
вироківОСОБА_1 остаточно
засуджено на 3 роки 6 місяців позбавлення
волі; на підставі ст.,ст.75,104 КК України його звільнено від відбування покарання
з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Дана обставина
підлягає уточненню в ревізійному порядку відповідно до ст.365 КПК України.

З огляду
наведеного вирок суду першої інстанції підлягає зміні, апеляція прокурора до
повного задоволення, а апеляція засудженого - до часткового задоволення.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Чорнухинського району задовольнити повністю, а
апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Чорнухинського районного суду від 24 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з
резолютивної частини вироку посилання на ст.70 КК України щодо призначення
ОСОБА_1остаточного покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Вважати засудженим ОСОБА_1 за ч.2 ст.289 КК України із
застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі і цей вирок
виконувати самостійно.

4

Відповідно до ст.365 КПК України в ревізійному порядку
уточнити вступну частину вироку Чорнухинського
районного суду від 24 жовтня 2007 року стосовноОСОБА_1, вказавши, що він
раніше судимий вироком Чорнухинського районного
суду від 01 серпня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; відповідно до ст.71 КК України
до покарання за цим вироком часткового
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чорнухинського районного суду від 17 квітня 2007 року і за
сукупністю вироківОСОБА_1 остаточно засуджено на 3 роки 6
місяців позбавлення волі; на підставі ст.,ст.75,104 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, з
іспитовим строком 2 роки.

В іншій частині вирок суду залишити
без зміни.