Справа
№1-6/2008 р.
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2008 року
Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Шевченко
Г.М., Омелюженко Я.С.

з участю прокурора Крилевець
Ю.М.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Білоцерківка,
Великобагачанського району, Полтавської області, українця, гр-нина України,
освіта середня-спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не
має, працюючого апаратником термічної обробки ТОВ „Полтавський гостинець”,
мешканця АДРЕСА_1, зареєстрованого: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в :

27 травня 2006
року, близько 22:30 год. ОСОБА_1, перебуваючи біля Будинку Культури в
с.Тахтаулове, Полтавського району, на ґрунті неприязних відносин, що виник
внаслідок конфлікту між ним, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з одного боку та гуртом молоді з
с.Івашки з іншого, після завданого йому в область передпліччя потерпілим
ОСОБА_5 удару металевим предметом, в ході силової боротьби з ОСОБА_5, який
використовував при цьому ніж та намагався завдати ним удар, уникаючи його,
схопився за лезо та перехопивши ніж, продовжуючи боротьбу з ОСОБА_5, з
необережності, не маючи умислу ні на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ні
смерті, наніс ОСОБА_5 один удар ножем в
груди, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження у вигляді сліпого,
проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа з пошкодженням
правої легені і правого передсердя, що згідно акту судово-медичної експертизи
трупа ОСОБА_5 № 569 від 29.05.2006 року відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та в подальшому
потягли за собою смерть потерпілого.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному не визнав та розповів
суду, що 27.05.2006 року він разом зі своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
приїхали на його автомобілі ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 до с.Тахтаулове,
Полтавського району, де з місцевого Будинку Культури мали забрати товариша
ОСОБА_4, який в даному закладі проводив дискотеку. Чекаючи закінчення
дискотеки, вони стояли на порозі Будинку Культури та розмовляли. Неподалік
входу даного закладу стояв автомобіль зеленого кольору біля якого був гурт
молоді, які розпивали спиртне, що знаходилося на капоті цього ж автомобіля. В
ході розмови зі своїми товаришами, він помітив, що один з молодиків з гурту
прискіпливо дивиться на нього, він відвернув погляд, однак згодом знову помітив
його погляд та також почав дивитися в його сторону. В подальшому незнайомець
підійшов до нього та запитав, чому той на нього дивиться та почав дорікати щодо
їх приїзду, як міських, до села. Згодом до них підійшли ще декілька хлопців з
гурту. В той час, як ОСОБА_4 зайшов до клубу, щоб покликати свого знайомого,
між ним, ОСОБА_3 та гуртом молоді виникла бійка. Так, його кілька хлопців
відтіснили в сторону та наносили удари в різні частини тіла. В якийсь момент
він помітив, що в його сторону від автомобіля зеленого кольору біжить один з
місцевих жителів з металевим предметом в руках, як стало в подальшому відомо,
його прізвище ОСОБА_5 Останній, піднявшись по східцях, підбіг до нього та
намагався нанести удар, однак він пройшов всковз. Даний металевий предмет з рук
ОСОБА_5 випав, однак в подальшому він побачив в руці останнього ніж, яким той
намагався нанести йому удар, однак він перехопив ножа, взявшись за його лезо та
між ними почалася боротьба, в ході якої він в якийсь момент відчув, що зачепив
ним нападника. ОСОБА_5 наніс йому удар в обличчя після чого їх почали
розбороняти, але хто саме, не пам'ятає. Припускає, що поранення ОСОБА_6 міг
нанести в момент, коли викидав ножа, оскільки поряд знаходилися декілька
місцевих хлопців, що приймали участь в бійці. Після цього, він з товаришами
сіли в його автомобіль, при цьому, за кермо сів ОСОБА_4, оскільки він мав
поранення руки, та поїхали в сторону м.Полтави, місцеві жителі - ініціатори
бійки, на власному автомобілі спочатку намагалися перегородити їм шлях, а потім
деякий час переслідували їх, однак відстали. Зауважив, що того вечора ножа при
собі не мав, оскільки був одягнений в спортивний костюм. Окрім того, як
зазначає підсудний умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень тяжкого
ступеню та, тим паче, смерті, він не мав.

Не зважаючи на
не визнання своєї вини підсудним, його вина в скоєному повністю підтверджується
зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про те, що ввечері 27.05.2006 року вони на
автомобілі ОСОБА_1, який і знаходився за кермом, приїхали до с.Тахтаулове,
Полтавського району, щоб на прохання ОСОБА_7 забрати його та дружину до міста.
Оскільки дискотека не закінчилася, вони чекали на ОСОБА_7 на порозі Будинку
Культури, з іншого боку стояла компанія місцевих хлопців. Біля східців,
навпроти входу в клуб стояв автомобіль зеленого кольору, біля якого також
знаходився гурт молоді, які розпивали спиртне на капоті даного автомобіля. В
подальшому між ОСОБА_1 та одним з місцевих хлопців виник конфлікт, оскільки
останньому не сподобалося, що ОСОБА_1 дивився в його сторону. Підійшовши,
незнайомець нахабно запитав чому він на нього дивиться, вони намагалися
заспокоїти його, однак, слідом підійшли ще кілька хлопців. ОСОБА_4 зайшов в приміщення, щоб
покликати ОСОБА_7, а коли вийшов - отримав сильний удар. Біля входу до Будинку
Культури відбувалася бійка, при цьому, кілька хлопців наносили удари ОСОБА_3, а
в стороні ОСОБА_1 захищався від ударів, оскільки біля нього також було кілька
місцевих, окрім того, в його сторону біг один з гурту молоді, що приймав участь
в бійці, тримаючи в руках металевий предмет. В подальшому ОСОБА_7 та інші
припинили бійку та порадив їм негайно їхати до міста, щоб уникнути подальших
проблем з місцевими. За кермо автомобіля сів ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_1 не міг
керувати автомобілем, зіславшись на поранення руки. В автомобілі ОСОБА_1
розповів їм, що напевно, ножем, який був в одного з місцевих хлопців, під час
боротьби поранив його та другого, що стояв поруч;

- показаннями
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які суду пояснили, що після 22 год. 27.05.2006 року
вони разом біля Будинку Культури с.Тахтаулове, шукали сина, який затримувався
на дискотеці. Поблизу клубу стояло кілька автомобілів, біля одного з них гурт
молоді розпивав спиртні напої. Коли з приміщення почали виходити люди, то
раптово розпочалася бійка. ОСОБА_9 хотів піти до гурту, щоб розборонити їх,
однак дружини не пустила його і вони продовжували стояти осторонь. При цьому
зазначили, що біля хлопця невисокого зросту (вказавши в судовому засіданні на
підсудного ОСОБА_1) знаходилося 4-5 чоловіків, які наносили йому удари. Окрім
того, від автомобіля в його, підсудного, бік побіг хлопець з металічним
предметом в руках, а в подальшому, в його ж руках з'явився ніж. Чи наносив хто
з присутніх удар ножем вони не помітили, оскільки в певний момент відволіклись,
в подальшому бійка припинилася та її учасники роз'їхалися на автомобілях;

- показаннями
свідка ОСОБА_10про те, що ввечері 27.05.2006 року він знаходився в Будинку
Культури в с.Тахтаулове, Полтавського району. По закінченню дискотеки між двома
групами хлопців, які знаходилися на вулиці, на вході до клубу зав'язався
конфлікт, а потім і бійка, при цьому ініціаторами бійки були ОСОБА_6 та
ОСОБА_11. Учасники бійки розділилися на дві групи по кілька чоловік у кожній,
ближче до вхідних дверей били ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1а кілька чоловік
відтіснили до стіни. Під час бійки до ОСОБА_1а підбіг ще один, ним виявився
ОСОБА_5 в руках якого був предмет схожий на домкрат, даним предметом ОСОБА_5
наніс два удари ОСОБА_1у, які прийшлися по плечу або передпліччю, після чого
даний предмет випав в нього з рук і саме в потерпілого ОСОБА_5 він бачив ніж. В цей час з приміщення на вулицю
вийшов ОСОБА_7 і вони почали розтягувати учасників бійки, при цьому боротьба
між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вже закінчилась. В подальшому ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та жителі с.Івонченці ( ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_5 ін.) на власних автомобілях
поїхали в сторону м.Полтави, при цьому останні намагалися наздогнати їх, однак
коли не вдалося, повернулися до клубу та з'ясовували їх імена та місце
проживання. При цьому свідок зауважив, що оскільки на момент подій та деякий
час, що їм передував, він працював заступником командира 2-го взводу БПС при Полтавському МУ УМВС, тому знав жителів
с.Івонченці, що брали участь в бійці 27.05.2006 року, характеризує їх, як осіб,
які постійно провокували бійки, безпричинно чіплялися до присутніх, тобто в
такий спосіб само стверджувалися;

-
показаннями свідка ОСОБА_12, який в судовому засіданні пояснив, що 27.05.2006
року близько 22.30 год. після закінчення дискотеки, в с. Тахтаулово
Полтавського району, він був в Будинку Культури коли хтось повідомив, що на
дворі відбувається бійка. Коли він вийшов, то побачив гурт місцевих хлопців та
хлопців які приїхали з міста, при цьому ОСОБА_6 з кимсь боровся, а ОСОБА_1
чоловік 6-7 відтіснили в сторону та наносили йому удари.
Окрім того, помітив, що від автомобіля в сторону підсудного біг ОСОБА_5
в руках якого був домкрат, однак чи наносив він
ним удари - не бачив. Повернувшись від автомобіля потерпілий продовжив
бійку. Він, свідок, допоміг ОСОБА_7у розборонити учасників бійки та порадив
хлопцям з міста якнайшвидше поїхати звідти. Свідок зазначив, що під час бійки
ножа ні в кого не бачив;

-
показаннями свідка ОСОБА_7, який суду підтвердив, що ввечері 27.05.2006 року
ОСОБА_3, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 дійсно
приїхали до с.Тахтаулове, Полтавського району на його прохання, щоб відвезти їх
з дружиною після закінчення дискотеки до м.Полтави. Однак наприкінці дискотеки,
на вулиці розпочалася бійка, хто саме був її ініціатором він не знає.
Розборонивши учасників бійки він сказав, щоб хлопці з міста не чекали його, а
їхали, оскільки знову могла розпочатися бійка. Хто кому та куди саме наносив
дари він не бачив, оскільки в бійці приймало участь біля 10 чоловік та
простежити за всіма було неможливо. Окрім того, зазначив, що випадки бійок на
дискотеці були непоодинокими, при цьому ініціаторами були мешканці с.Івонченці,
ініціатором майже всіх бійок був ОСОБА_6;

- даними
акту судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 № 569 від 29.05.2006 року,
висновків судово-медичних експертиз № 569-а від 12.06.2006 року, №569-б від
29.06.2006 року згідно яких при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_5 виявлено
тілесні ушкодження у вигляді сліпого, проникаючого колото-різаного поранення
грудної клітини справа з пошкодженням правої легені і правого передсердя,
пошкодження 3-го ребра справа по білягрудинної лінії у вигляді насічки,
крововилив по ходу раневого каналу. Дані тілесні ушкодження носять характер
прижиттєвого, утворилися від однократної дії колото-ріжучого предмета, типу
ножа, що діяв з достатньою для утворення даного ушкодження силою застосування
та відносно живої особи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних
для життя в момент їх спричинення. Смерть ОСОБА_5 наступила внаслідок сліпого, проникаючого колото-різаного
поранення грудної клітини справа з пошкодженням правої легені і серця, яке
визвало шок- крововтрату. Між виявленими тілесними пошкодженнями та
безпосередньою причиною смерті мається прямий причинний зв'язок. Окрім того, як
зазначає судово-медичний експерт, клинок колюче-ріжучого предмета по відношенню
до тіла потерпілого діяв в направленні справа наліво, спереду назад, зверху вниз.
(а.с. 242-248, 252-253 т.1);

- даними
протоколу відтворення обстановки та обставин події злочину за участю
обвинуваченого ОСОБА_1, в ході якого останній на місці події вказав на
обставини при яких між ним та потерпілим ОСОБА_5 виникла силова боротьба, в
ході якої йому вдалося перехопити в потерпілого ніж та спричинив йому тілесне
ушкодження (а.с.68-88 т.2);

- даними
заключення експерта № 569-г, від 21.07.2006 року, згідно якого показання
ОСОБА_1 дані ним в ході відтворення обстановки та обставин події 07.07.2006
року не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 відносно
характеру, кількості, локалізації та
механізму утворення тілесних ушкоджень (а.с.19-20 т.2);

- даними
протоколів огляду місця пригоди, в ході яких на бетонних плитах, що вкривають
ганок Будинку Культури в с.Тахтаулове, Полтавського району, виявлено два
осередки нашарувань речовини бурого кольору, схожої на кров (а.с.5-6,14 т.1);

- даними висновку комісійної судово-медичної
експертизи № 92 від 08.08.2006 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено тілесні
ушкодження у вигляді: а)закритої черепно мозкової травми, синця в ділянці
правого ока, б)синці по зовнішній поверхні лівого стегна та по зовнішніх
поверхнях правого та лівого плеча, в)різана рана долонної поверхні правої кисті.
Морфологічна характеристика ушкоджень, вказаних в п.п.а,б більш ніж впевнено
свідчить про те, що вони утворились від неодноразової дії тупих предметів з
обмеженою контактуючою поверхнею, умовно спів розмірною ушкодженням. Такими
предметами могли бути руки, стиснуті в кулаки, ноги у взутті та інші предмети з
подібною характеристикою. Різана рана долонної поверхні правої кисті утворилася
від дії гостро-ріжучого предмета, яким міг бути ніж. Всі тілесні ушкодження по
часу утворення можуть відповідати даті, вказаній в постанові, тобто в ніч з
27на 28.05.2006 року.

Ушкодження
на руках у ОСОБА_1 могли утворитися при самообороні.

Співставляючи
поліморфізм ушкоджень, їх кількість, особливості, анатомічну локалізацію та
різний характер діючих предметів, експерти вважають, що тілесні ушкодження у
ОСОБА_1 могли утворитися за обставин, вказаних в постанові, а саме згідно
пояснень самого ОСОБА_1а, згідно яких - „...біля Будинку Культури в
с.Тахтаулове, Полтавського району, між ними та місцевою молоддю виникла сварка,
яка переросла в бійку, під час якої йому було завдано численних тілесних
ушкоджень від яких він втрачав відчуття часу і не пам'ятає багатьох обставин
бійки..”(а.с.25-32 т.2);

- даними явки з повинною ОСОБА_1 в якій
останній підтверджує факт нападу на нього та його друзів з боку мешканців
с.Івашки біля Будинку Культури в с.Тахтаулове та наявність при цьому в одного з
них ножа (а.с.28-29 т.1);

- даними
протоколу допиту ОСОБА_1 в якості обвинуваченого, згідно кого останній дав
показання щодо обставин подій 27.05.2006 року, аналогічні даним в ході судового
слідства (а.с. 177-178 т.1);

- даними
протоколів зводин віч-на-віч між свідками ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, між свідками ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та обвинуваченим
ОСОБА_1, в ході яких свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_1
підтвердили дані ними раніше показання щодо подій 27.05.2006 року, в свою чергу
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_11. та ОСОБА_13 наполягали на відповідності дійсності
саме їх показань (а.с.128-139, 160, 181-208, 220-238 т.1);

- даними
висновку комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 № 93 від
14.08.2006 року за підсумками якої підтверджено висновки попередніх експертиз
щодо спричинених потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Покази ОСОБА_1,
ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_11 ОСОБА_14, ОСОБА_15 з судово-медичної точки зору
слушні в частині факту травми, характеристики слідоутворюючого предмету, анатомічної локалізації пошкоджень.

Медична
допомога надана потерпілому була адекватною його стану, надана в повному обсязі
і відразу після доставки хворого в лікарню, обсяг виконаного хірургічного
втручання (згідно протоколу операції) був достатній, що дало змогу на кінець
операції стабілізувати геодинамічні показники, тобто смерть ОСОБА_5 була умовно
відворотною (а.с.33-46 т.2).

До показань свідків ОСОБА_11 ОСОБА_13 та
ОСОБА_6 суд відноситься критично та до уваги їх не приймає з наступних підстав.
Так, під час досудового слідства вказані особи неодноразово змінювали свої
показання, а в залі суду доповнили їх новими фактами, про які під час
досудового слідства не зазначали. Зокрема, в своєму першочерговому поясненні
датованому 28.05.2006 року ОСОБА_11. вказує, що „ввечері 27.05.2007
року...після закінчення дискотеки я, разом з дівчиною з с.Тахтаулове вийшов на
двір і стояв біля входу в приміщення Будинку Культури. Неподалік від мене
стояли хлопці. Хто вони такі я не знаю...Один з цих хлопців стояв та уважно
дивився на мене і кивав мені головою. Я запитав у нього, що він хоче, але він
мені не відповів та продовжував на мене дивитися. Я підійшов до нього і ще раз
запитав, що він від мене хоче. У відповідь на це він вдарив мене рукою в
обличчя, розбивши при цьому губу. Я вдарив його у відповідь, після чого він
впав. В цей час до мене підскочив його товариш і вдарив мене рукою в обличчя,
після чого я нахилився і почав витирати з обличчя кров. Коли я піднявся, то
побачив, щоОСОБА_16 і ОСОБА_17 лежать на полу, а ці хлопці сідають в машину
ВАЗ-2108 або 2109 білого кольору і від'їжджають від клуба” (а.с.17 т.1). В
подальшому, будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_11. дає протилежні
попереднім свідчення та вказує, що біля входу до Будинку Культури він стояв з
ОСОБА_5 та розмовляли з дівчиною на ім'я ОСОБА_18 та її трьома подругами. Коли
між ним та ОСОБА_1ом відбувалася розмова, до нього підійшов ОСОБА_4 та наніс
йому удар ліктем в обличчя, він намагався нанести удар у відповідь, але його
хтось обійняв позаду та намагався втримати, щоб він не ліз в бійку. В цей
момент він помітив лише як ОСОБА_1 дістав з правої задньої кишені брюк ніж, після чого ОСОБА_4 знову наніс йому удар
кулаком в обличчя, а ОСОБА_3 при цьому вдарив ОСОБА_6 по нозі в область стегна.
Після другого удару він відійшов в сторону, щоб припинити кровотечу, що
відбувалося біля клубу - не бачив. Через хвилину його покликав ОСОБА_5, який
стояв біля автомобіля, біля нього також був і ОСОБА_6, сівши до автомобіля,
вони поїхали в сторону с.Івонченці, проїхавши метрів 100, ОСОБА_5, який був за
кермом, зупинився та попрохав змінити його, оскільки йому було погано. Він сів
за кермо, розвернув автомобіль і поїхав до м.Полтави, коли проїжджав повз
повороту до клубу, то побачив ОСОБА_13 з ОСОБА_19, вони їх забрали та поїхали
до міста в лікарню (а.с.85-86 т.1). Разом з тим, як вбачається з протоколу
зводин віч-на-віч між свідком ОСОБА_3 та ОСОБА_11 останній вказує, що, коли
ОСОБА_1 дістав з кишені ножа, то побіг за ОСОБА_13, але останній відплигнув від
удару (про що раніше слідчому не повідомляв). Після другого удару в ніс він на
деякий час втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то приїжджих більше не
бачив. В свою чергу, при проведенні зводин віч-на-віч з обвинуваченим ОСОБА_1
свідок вказує, що ОСОБА_1 не біг за ОСОБА_13, а зробив крок в його сторону і в
цей момент він отримав другий удар в обличчя від якого сталося легке
запаморочення. Коли прийшов до тями, то побачив ОСОБА_13, який підійшов до
нього і вони разом спустилися до автомобіля. Коли підійшли до автомобіля,
ОСОБА_5 сів за кермо при цьому повідомив їм, що його порізали. Також вказує, що
за кермо, коли вони поверталися та зустріли ОСОБА_13, сів останній, про що
також при попередньому допиті не зазначав (а.с.160 т.1). Будучи ж допитаним в
судовому засіданні ОСОБА_11. вказує, що після отриманого ним другого удару в
обличчя, з огляду на його стан, оскільки обличчя було в крові, хлопці відтягли
його до автомобіля, що в цій частині суперечить раніше даним показанням. Окрім
того, в ході досудового слідства свідок вказував, що коли вони вже знаходилися
в автомобілі, проїхавши 100 метрів від клубу ОСОБА_5 попрохав сісти його за
кермо, оскільки він погано себе почував, а ОСОБА_13 сів до їх автомобіля в той
час, коли вони, розвернувшись, їхали в сторону м.Полтави, в судовому засіданні
з даного приводу свідок зазначив, що за кермом спочатку був ОСОБА_5, але
від'їхавши метрів 15 в сторону с.Івонченці він сказав, що йому погано і за
кермо сів ОСОБА_13, який і довіз їх до м.Полтави.

Свідок ОСОБА_13
в ході досудового слідства, в
першочергових показаннях вказував інші, ніж зазначені ОСОБА_11, обставини, при
яких між ним та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виник конфлікт. Зазначав, що ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вдвох наносили удари ОСОБА_6
і саме в цей момент ОСОБА_1, щоб подолати опір ОСОБА_6 також підійшов до них та
наніс останньому удар ножем в сідниці після якого він впав і вони продовжили
наносити йому удари ногами по тілу. В подальшому ОСОБА_1 завдав удар ножем в
груди ОСОБА_5, який піднімався в його сторону по сходах, після чого ОСОБА_5
відразу ж повернувся до автомобіля і вони роз'їхалися. В іншому поясненні
ОСОБА_13 вказує, що коли ОСОБА_5 піднімався по сходах в сторону ОСОБА_1а, то
тримав в руках якийсь предмет, щоб з його допомогою вибити ножа з рук
останнього, однак ОСОБА_1 увернувся від удару та вдарив ОСОБА_5 ножем в область
грудей (а.с.11, 16 т.1). В подальшому, в ході допиту в якості свідка, при проведенні зводин віч-на-віч та
відтворенні обстановки події злочину ОСОБА_13 заперечував наявність у ОСОБА_5 в
руках якого-небудь предмета та зазначав, що ОСОБА_1 двічі завдав ОСОБА_5 удар в
область грудей (а.с.90-93, 181-208 т.1, 89-106 т.2). Окрім того, згідно акту судово-медичного дослідження №569
трупа потерпілого ОСОБА_5(а.с.242-246 т.1) на тілі останнього окрім сліпого,
проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа з пошкодженням
правої легені і серця, інших тілесних ушкоджень не виявлено, що вказує на
невідповідність показань свідка ОСОБА_13 щодо кількості нанесених ОСОБА_1ом
ударів потерпілому, очевидцем яких, згідно його ж показань він являвся.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_13
змінив показання, пояснивши, що коли ОСОБА_11., на прохання хлопців, що
приїхали з м.Полтави, підійшов до них, там почалася розмова на підвищених
тонах. Він також підійшов до них, в цей
момент ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_11 в обличчя, а ОСОБА_1 дістав ножа, звідки
саме він не бачив. Помітивши ножа, він зістрибнув з ганку та відбіг, тоді
ОСОБА_1 попрямував до ОСОБА_6 та завдав йому удар ножем в область стегна. Він,
свідок, хотів забрати ОСОБА_11а, який лежав на підлозі, а ОСОБА_5 пішов до
ОСОБА_6, в цей час підбіг ОСОБА_1 та наніс ОСОБА_5 удар ножем в груди. При
цьому свідок вказував, що хлопці з міста наносили удари всім по черзі,
відповідно їм ніхто не встиг нанести удар. Щодо наявності розбіжностей в
показаннях, даних в ході досудового слідства та в судовому засіданні, свідок
пояснив тим, що письмові свідчення напевно не читав, а лише підписав. Однак і з
даним ствердженням суд погодитись та прийняти до уваги не може, оскільки
ОСОБА_13 кожне пояснення та протоколи допиту, відтворення обстановки події
злочину власноруч підписав, зазначивши, що з його слів записано вірно та ним
прочитано, окрім того, в протоколі зводин віч-на-віч, також мається засвідчу
вальний підпис на кожному аркуші, при цьому свідок задавав запитання іншому
учаснику слідчої дії, однак при підписуванні протоколу про невідповідність його
показань чи відповідей на поставлені запитання, зауважень не мав.

Так само
маються розбіжності і в показаннях свідка ОСОБА_6, при цьому суд бере до уваги
суттєві розбіжності саме в частині спричинення тілесних ушкодження йому та
ОСОБА_5, хоча при дачі пояснень та свідчень ОСОБА_6 мають розбіжності і в
деталях, що стосуються даної події. Так, ОСОБА_6 пояснював, що коли один з
приїжджих хлопців наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_11, він підійшов до них,
щоб розборонити, однак між ними виникла бійка, в ході якої один з них, що був
нижче зростом підійшов ззаду та якимось предметом вколов в область правої
сідниці. Відчувши сильний біль він впав на землю обличчям до землі, а коли
лежав на землі, то побачив, що ОСОБА_5 піднімається до них по східцях і в цей
момент хлопець, що вколов його підбіг до ОСОБА_5 та чимось вколов і його в
груди. Від удару ОСОБА_5 скрутився та схопився за бік, побачивши це, хлопці з
Полтави сіли до свого автомобіля та поїхали (а.с.12-13 т.1). В подальшому
ОСОБА_6 пояснював, що коли побачив як ОСОБА_11 нанесли удар в обличчя, він
підбіг до них та намагався вдарити ОСОБА_4, який і наніс ОСОБА_11 удар, однак
ОСОБА_3 вдарив його по потиличній частині голови кулаком після чого він впав.
Він намагався піднятися, однак і ОСОБА_3, і ОСОБА_4 продовжували наносити йому
удари ногами по голові та тулубу, в якийсь момент він відчув біль в правій
сідниці та знову впав. При цьому, в його полі зору був ОСОБА_5, який йшов від
автомобіля на якому вони приїхали, в їх сторону та коли підіймався по
сходинках, ОСОБА_1 замахнувшись правою рукою вдарив в груди ОСОБА_5. Від даного
удару останній зігнувся схопившись за груди, а приїжджі негайно поїхали. Потім
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 взяли ОСОБА_5 під руки та посадили до автомобіля, після
чого вони поїхали до м.Полтави в лікарню. При цьому зазначав, що про ніж, який
витягнув ОСОБА_1 з кишені, йому повідомив ОСОБА_13 (а.с.20, 82-84 т.1). Під час зводин віч-на-віч та відтворенні
обстановки та обставин події злочину свідок вже зазначає, що ОСОБА_1 наніс
потерпілому ОСОБА_5 два удари в груди. Та вказує, що особисто бачив, як ОСОБА_1
з задньої кишені брюк дістав ніж (а.с.128-139, 220-229 т.1, а.с.107-115
т.2). В ході допиту в судовому засіданні
свідок змінив показання та пояснив, що після того, як ОСОБА_4 наніс удар
ОСОБА_11 в обличчя, ОСОБА_1 з ножем побіг за ОСОБА_13, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3
почали наносити йому удари від чого він пригнувся та побачив як ОСОБА_1 оббіг
навколо нього з ножем в руках та підбіг до ОСОБА_5, який піднімався по східцях
та наніс останньому два удари ножем в область грудей. Вказав, що ні він, ні
його друзі ударів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не наносили, а лише захищалися
від них, що, в свою чергу, суперечить даним акту судово-медичного дослідження
ОСОБА_6 №1449 від 29.05.2006 року в заключній частині якого вказано, що у
ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої
сідниці, яка утворилася від дії колючо-ріжучого предмету; садна шкіри голови
зліва, яке утворилось від дії предмету зі шкарублою поверхнею, яке характерне
для утворення при падінні на площину, можливо в строк та при обставинах
вказаних вище, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б були
характерні для самозахисту, не виявлено (а.с.59 т.1). Відповідно до актів
судово-медичного дослідження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за №№1459,1460 при обстеженні у
останніх виявлені наступні тілесні ушкодження: у ОСОБА_4 - закрита
черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома, синці та припухання
м'яких тканин голови, кінцівок, які
утворилися від дії тупих предметів, можливо в строк та при обставинах,
вказаних ним, у ОСОБА_3 - закрита
черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематоми, синці та садна шкіри
голови, що утворилися від дії тупих предметів, можливо в строк та при
обставинах, вказаних обстежуваним (а.с.55,57 т.1).

Окрім
того, в одному з пояснень свідок ОСОБА_6
вказував, що коли між ОСОБА_11 та приїжджими почалася сварка - він також
підійшов до них і саме в цей час один з них, хто саме не помітив, вдарив
ОСОБА_5 ОСОБА_17а від чого той почав падати і після цього він відчув біль в
області сідниць, після чого невідомі швидко сіли до автомобіля та поїхали
(а.с.18 т.1). Тобто в даному поясненні свідок підтвердив показання підсудного в
частині черговості отримання тілесного ушкодження у вигляді колото-різаної рани
правої сідниці.

Згідно
заключення експерта №569-д від 21.07.2006 року показання дані ОСОБА_6 в ході
відтворення обстановки та обставин події злочину, протирічать даним
судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 відносно кількості і загалом не протирічать відносно локалізації,
характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень першої групи (а.а.16-17
т.2). Згідно заключень експерта №№569-г, 569-в від 21.07.2006 року показання
дані ОСОБА_1 та ОСОБА_13 в ході відтворення обстановки та обставин події
злочину, загалом не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5
відносно кількості, локалізації, характеру та механізму утворення тілесних
ушкоджень першої групи. Утворення тілесних ушкоджень другої групи (різана рана
лівої верхньої кінцівки) ОСОБА_1, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не називають та пояснити
не можуть (а.с.18-24 т.2).

Тому
суперечливі показання вказаних свідків суд до уваги прийняти не може, оскільки
вони протирічать зібраним по справі об'єктивним даним, а саме висновкам
судово-медичних експертиз, даним ними в ході досудового слідства показанням та
показанням решти свідків, що в цілому свідчить про те, що саме свідки
ОСОБА_11., ОСОБА_6 та ОСОБА_13 були ініціаторами бійки та її активними учасниками
та підтверджує в цій частині показання підсудного, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3
С.В..

До
показань свідків ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_15, даних ними в ході досудового
слідства (а.с.94-96, 112-113, 123-125 т.1), та до показань свідка ОСОБА_20 суд
відноситься критично та до уваги їх також не приймає, оскільки, в цілому, дані
свідки притримуються версії ОСОБА_11 ОСОБА_6 та ОСОБА_13( з якими, власне,
товаришують) щодо захисту від нападу на них трьох незнайомих хлопців з Полтави,
та щодо умисних, безперешкодних дій
ОСОБА_1 в момент нанесення ОСОБА_5 удару ножем в груди, що спростовується
наведеними вище доказами. Окрім того, про наявність силової боротьби між
підсудним та потерпілим свідчить і
виявлене судово-медичним експертом у ОСОБА_5 тілесного ушкодження у вигляді
різаної рани лівої верхньої кінцівки, яке, згідно висновку експертизи №93 від
14.08.2006 року, утворилось внаслідок дотику і переміщення леза ножа по шкірі.

Приймаючи
до уваги зібрані по справі, дослідженні та проаналізовані в ході судового
слідства докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного
слід
перекваліфікувати зі ст. 121 ч. 2 КК України на ст. 119 ч. 1 КК України як
вбивство через необережність, так як в судовому засіданні умисне заподіяння
тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого не знайшло
свого підтвердження.

З суб'єктивної сторони заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень характеризується умисною формою вини, а спричинення смерті
потерпілого - необережністю. У випадку, коли
смерть потерпілого сталася внаслідок необережного заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень, діяння слід кваліфікувати як необережне заподіяння смерті.

Органом
досудового слідства основним доказом в доведенні вини підсудного в заподіянні
умисного тяжкого тілесного ушкодження, що потягло за собою смерть потерпілого
наведено показання свідків ОСОБА_11 ОСОБА_6 та ОСОБА_13, які власне і бачили
обставини та механізм нанесення удару, однак з причин наведених вище, суд
відхилив показання вказаних свідків та прийняв до уваги показання свідків
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є незацікавленими особами та, в свою чергу, підтвердили
показання підсудного та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10щодо обставин виникнення
конфлікту та в подальшому бійки (ініціаторами якої власне і були ОСОБА_11,
ОСОБА_6 та ОСОБА_13) в ході якої підсудного декілька осіб відтіснили в сторону
та наносили удари, а також підтвердили, що саме в потерпілого ОСОБА_5, який
також приймав участь в бійці та спочатку завдав підсудному удар металевим
предметом, був ніж з яким він також рухався в напрямку ОСОБА_1

Так,
підсудний злочин вчинив внаслідок злочинної недбалості, не передбачав
можливості настання смерті потерпілого від вчиненої ним дії, але повинен був і
міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, тобто при наявності ножа в
руках, який йому вдалося перехопити в ході силової боротьби з ним, повинен був
і міг передбачити можливість поранення ним останнього і настання від цього
суспільно небезпечних наслідків у виді смерті.

Обираючи міру
покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, особу підсудного, який до кримінальної відповідальності
притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини
, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Так,
обставинами, що пом'якшують покарання підсудному суд визнає з'явлення його зі
зізнанням, сприяння розкриттю злочину, щире каяття в скоєному, а також вважає
за можливе визнати такою і ту обставину, що підсудний здійснює догляд за
батьком - інвалідом 1-ї групи.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудного
судом не встановлено.

Приймаючи до уваги
вищенаведене, особу підсудного, який до кримінальної
відповідальності притягується вперше,
характеризується за місцем
роботи та проживання позитивно, наявність
декількох пом'якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість
призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, проте в
мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Окрім
того, враховуючи позитивні характеристики підсудного, його процесуальну
поведінку під час судового слідства, суд вважає за можливе до набрання вироком
законної сили міру запобіжного заходу залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов
потерпілої підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в позовній
заяві потерпіла прохає стягнути з підсудного на її користь понесені нею
матеріальні збитки на загальну суму 21085 грн., однак в матеріалах справи
відсутні будь-які докази, як то чеки, квитанції і т.п., в підтвердження
понесених нею витрат на вказані суми, тому в цій частині позовну заяву слід
залишити без розгляду, роз'яснивши потерпілій право на звернення до суду в
порядку цивільного судочинства

Позовна заява
потерпілої в частині стягнення з підсудного завданої моральної шкоди підлягає
частковому задоволенню а саме в розмірі 30000 грн., враховуючи при цьому ступінь вини підсудного, глибину
заподіяних потерпілій моральних страждань, враховуючи зміни в умовах життя,
ступінь зусиль які їй довелось прикладати для нормалізації свого життя.

Підсудний здоровий, працездатний, примусового
лікування від залежності до психоактивних речовин не потребує. За місцем
проживання та роботи
характеризується
позитивно.

На
підставі викладеного, керуючись
ст.ст.323,324 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді
трьох років позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу до набрання
вироком законної сили
ОСОБА_1 залишити
без зміни - підписку про невиїзд.

Строк
покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту взяття його під варту, зарахувавши в
термін покарання перебування його під вартою з 29 травня 2006 року по 30 червня
2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_21 30 000 /тридцять
тисяч/
грн. - моральної
шкоди.

Позовну
заяву потерпілої в частині стягнення завданих матеріальних збитків - залишити
без розгляду, роз'яснивши потерпілій право на звернення до суду в порядку
цивільного судочинства.

Речові
докази по справі, які зберігаються в камері речових
доказів прокуратури Полтавського
району, светр
та футболку чорного кольору
ОСОБА_5 - повернути потерпілій
ОСОБА_21

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський
районний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: