Ухвала

іменем україни

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Вищий спеціалізований суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі колегії суддів:

головуючого
Вільгушинського М.Й.,

суддів
Дембовського С.Г., Слинька С.С.,

розглянувши касаційну скаргу
засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2
в інтересах засудженого ОСОБА_3 на
вирок Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 березня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року,

в с т а н о в и в:

указаним вирок місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя АДРЕСА_1,

неодноразово судимого, останнього разу
01 березня 2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2
ст. 309 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 2 роки і 6
місяців,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженця м. Запоріжжя, без постійного
місця проживання, не судимого,

засуджено кожного: за ч. 4 ст. 187 КК
України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років з
конфіскацією особистого майна;

за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 13 років з конфіскацією
особистого майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3
покарання у виді позбавлення волі
строком на 13 років з конфіскацією
особистого майна.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3
засуджено за те, що вони ІНФОРМАЦІЯ_4
близько 11 год., перебуваючи на березі
річки Дніпро, приблизно в 300-х метрах
від Мерефо-Херсонського мосту,
навпроти будинку № 94, по вул. Маршала
Малиновського у м. Дніпропетровську, в
процесі розпивання спиртних напоїв
побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_4,
який складав надувний гумовий човен та
збирав рибальське знаряддя після
риболовлі. ОСОБА_1 та ОСОБА_3, маючи
умисел на заволодіння чужим майном
шляхом розбійного нападу, діючи умисно,
з корисливих мотивів, за попередньою
змовою групою осіб, що виразилась в
узгодженості їх подальших дій, під
надуманим приводом попросити закурити,
зупинили ОСОБА_4. ОСОБА_3, розпочавши
розмову, умисно, діючи з корисливих
мотивів, почав наносити численні удари
руками та ногами по голові та різним
частинам тіла потерпілого, а ОСОБА_1
наніс потерпілому не менше двох ударів
ногами в голову, збивши останнього із
ніг. Після цього ОСОБА_3, підшукавши на
місці скоєння злочину камінь, умисно
наніс не менше двох ударів в голову
ОСОБА_4, який знаходився на землі, а
ОСОБА_1 знаходився в цей момент
безпосередньо поряд з ОСОБА_3
Упевнившись, що ОСОБА_4 не подає ознак
життя, з метою знищення слідів злочину,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перенесли тіло
потерпілого на відстань близько 20
метрів від місця скоєння злочину та
сховали його за бетонною плитою, що
знаходилася у лісосмузі, після чого
присипали тіло потерпілого сміттям.
Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_3
заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4
на загальну суму 2000 грн., яким
розпорядились на власний розсуд. В
результаті злочинних дій ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_4 помер на
місці вчинення злочину ІНФОРМАЦІЯ_4 в
період часу, починаючи з 18 год. 50 хв.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3
залишено без змін.

У касаційних скаргах:

- засуджений стверджує,
що його дії підлягали кваліфікації за
ст.121 КК України, а не за ст.115 КК України.
Посилається на те, що не мав умислу та
попередньої змови на вчинення
злочинів, у тому числі розбою. Указує на
те, що судові рішення повинні
ухвалюватись на підставі наявних у
справі доказах, а висновки суду,
викладені у вироку, не відповідають
фактичним обставинам справи. Просить
судові рішення щодо нього скасувати та
призначити новий розгляд в суді першої
інстанції.

- захисник ОСОБА_2
стверджує, що дії ОСОБА_3 не містять
складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187,
п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а мають
бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК
України, оскільки її підзахисний
потерпілого ОСОБА_4 не вбивав, його
майном не заволодівав, а лише
заздалегідь не обіцяючи приховав
вчинені ОСОБА_1 злочини.

Перевіривши касаційні скарги, долучені
копії судових рішень, колегія суддів
вважає, що немає підстав для відкриття
провадження з мотивів, наведених у
касаційних скаргах.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин і не має права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в оскарженому
судовому рішенні, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

При цьому згідно зі ст. 438 КПК України
підставами для скасування або зміни
судових рішень судом касаційної
інстанції є істотне порушення
кримінального процесуального закону,
неправильне застосування закону
України про кримінальну
відповідальність, невідповідність
призначеного покарання тяжкості
кримінального правопорушення та особі
засудженого.

З огляду на це, суд касаційної
інстанції при перевірці судових рішень
виходить з фактичних обставин
встановлених судом.

З копій судових рішень вбачається, що у
судовому засіданні ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 частково визнали свою вину. При
цьому ОСОБА_1 суду підтвердив наявність
попередньої змови на відкрите
заволодіння майном ОСОБА_4 до початку
вчинення злочину щодо останнього та те,
що він допомагав бити потерпілого, у
тому числі ногою в голову, а ОСОБА_3,
окрім іншого, бив ОСОБА_4 каменем по
голові, після чого вони сховали тіло.
Обставини вчинення злочинів щодо
ОСОБА_4 підтвердив у суді і ОСОБА_3,
зазначаючи, що бійка з потерпілим
розпочалася після того, як останній
відмовив йому передати цигарки. При
цьому при проведенні слідчого
експерименту ОСОБА_3 указував на те, що
мав умисел на вбивство ОСОБА_4
Наведеними у вироку доказами
підтверджується і те, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 заволоділи майном ОСОБА_4, яким
розпорядилися на власний розсуд.

Судом апеляційної інстанції
перевірялися аналогічні доводам
касаційних скарг, твердження ОСОБА_1
щодо необхідності кваліфікувати його
дій за ч. 2 ст. 121 КК України, а також
посилання на те, що смерть потерпілого
настала виключно від дій ОСОБА_3, а
також доводи захисника ОСОБА_5, щодо
відсутності змови у ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на розбійний напад і здійснення
вбивства групою осіб з корисливих
мотивів.

Як зазначено в ухвалі, дії ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з початку і до завершення
скоєння злочинів були повністю
узгодженими, оскільки вони, побачивши
рибалку, який мав при собі гумового
човна та знаряддя для рибальства,
вирішили заволодіти його майном, і всі
інші дії, направлені на вчинення
злочину вчиняли разом: пішли до
потерпілого, нанесли йому тілесні
ушкодження від яких була заподіяна
смерть, заховали тіло за плитами,
закидавши його сміттям і заволоділи
майном ОСОБА_4 Колегія суддів
погоджується з висновками судів про те,
що дані обставини безумовно свідчать
про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчинили
злочини за попередньою змовою.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які були б
безумовними підставами для скасування
чи зміни судових рішень, у касаційних
скаргах не наведено.

Висновки суду апеляційної інстанції
належним чином мотивовані, а ухвала
відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Призначене засудженим покарання є
необхідним і достатнім для їх
виправлення та запобігання вчиненню
нових злочинів.

З огляду на вищевикладене, з мотивів,
наведених у касаційних скаргах,
наданих до них судових рішень
убачається, що підстави для
задоволення касаційних скарг
засудженого та захисника відсутні, а
тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК
України підстав для відкриття
провадження немає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 428
КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженому ОСОБА_1 та
захиснику ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження за їхніми
касаційними скаргами на вирок
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 березня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і:

М.Й. Вільгушинський С.Г. Дембовський С.С.
Слинько