Справа № 583/1011/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000062 від 29 грудня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , що має професійно-технічну освіту, не жонатого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 26.04.2014 року, старшого радіотелеграфіста радіостанції взводу зв`язку 22 батальйону територіальної оборони, молодшого сержанта, не судимого

за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший радіотелеграфіст радіостанції взводу зв`язку 22 батальйону територіальної оборони молодший сержант ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 19 жовтня 2014 року по 27 лютого 2015 року, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи свій обов`язок проходити військову службу за призовом під час мобілізації, при переведенні з військової частини польова пошта В НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до нового місця проходження військової служби військової частини польова пошта В НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) не з`явився, обов`язків військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав та суду пояснив, що дійсно він був призваний для проходження військової служби під час мобілізації та проходив службу в АДРЕСА_2 . Потім був переведений для проходження служби в с Чернеччина Охтирського району Сумської області, однак з 19 жовтня 2014 року він не з`явився до місця подальшого проходження служби, так як поїхав додому допомагати батькам. В кінці лютого повернувся до частини.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин понад один місяць, і такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд приймає до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме з`явлення із зізнанням, каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а також враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дійшов висновку про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 407 КК України, а саме арешту, з відбуванням його, згідно положень ч. 2 ст. 60 КК України, на гаупвахті.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом з застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох місяців арешту.

Арешт відбувати на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного поміщення на гауптвахту.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1