Справа № 524/4197/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
В обгрунтування клопотання зазначив, що вказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_5 та міг бути використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 з клопотанням прокурора не погодився, просив відмовити у його задоволенні.
Доставлений у судове засідання підозрюваний ОСОБА_5 для розгляду клопотання про арешт майна, пояснив, що він заперечує проти задоволення клопотання, вважає, що немає підстав для арешту вказаного автомобіля, що це майно знадобиться його батькам та може бути використано ними для власних потреб.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, захисника, підозрюваного приходить до наступних висновків.
Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно з ч. 2 ст. 173 при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного або цивільного позову по даному кримінальному провадженню необхідно тимчасово позбавити підозрюваного можливості відчужувати зазначене майно.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України,
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ): автомобіль марки BMW 523I, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2010 року випуску.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпоряджатися або користуватися таким майном: автомобілем марки BMW 523I, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2010 року випуску.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1