Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2726/15-к
Провадження №: 1-кп/332/273/15
Вирок
Іменем України
09 липня 2015 р.Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
за участю потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, у шлюбі не прибуваючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1/ 13.11. 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 510грн., який сплачено у повному обсязі 21.11.2014 року
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
31.05.2015 року приблизно о 18.00годині, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заподіяння умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту зі ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область правої частині обличчя та один удар дерев`яною палицею в область голови потерпілого, внаслідок чого, він впав на землю. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 наніс лежачому на землі ОСОБА_5 не менш трьох ударів дерев`яною палицею в область голови останнього, яку ОСОБА_5 захищав прикривши лівою рукою та не менше п`яти ударів дерев`яною палицею в область тулуба ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основної фаланги 4-го пальця лівої кисті зі зміщенням кісткових фрагментів, синець з набряком м`яких тканин на тильній і долонній поверхні лівої кисті з переходом на 2й-5-й пальці лівої кисті, яку у сукупності згідно висновку експерта № 2035 від 24.06.2015року кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Крім того, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: рани в лобно-тім`яний області на межі росту волосся, садна в тім`яний області по центру, по ходу правої брови, на задній поверхні грудної клітини праворуч по лопатковій лінії, синці в лобовій області ліворуч, навколо правого ока з переходом на область правої щоки, навколо лівого ока, на спинці носа, на задній поверхні шиї, на лівому плечі, синець і садна в проекції лівого плечового суглоба з переходом на передню поверхню грудної клітини ліворуч, крововилив на білковій оболонці правого ока, які згідно висновку експерта № 2035 від 24.06.2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КК України.
В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 30 червня 2015 року на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України була укладена угода про примирення. Відповідно до умов угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру, сприяв розслідуванню кримінального провадження. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік. Підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди є: для підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статі 474 КПК України. Для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Сторони розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та призначення до судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності встановленої законом.
У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь якого впливу із чиєї б то ні було сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погоджені з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених пунктом першим частини четвертої статі 474 КПК України для обвинуваченого, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди для потерпілого, відсутністю підстав для відмови у затверджені зазначеної угоди, передбачених частиною 7 статі 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.
Як встановлено судом, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ст. 122 ч.1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями, що виразилися у спричинені умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КК України.
Визнаючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим, не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує розміру покарання, визначеного санкцією ч 1 ст. 122 КК України. Зокрема, згідно угоди про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік, визначивши в угоді істотні умови для вказаного кримінального провадження, а саме: щире каяття ОСОБА_4 , що відповідно до приписів ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання особи.
Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_4 , який є пенсіонером, раніше судимим, покарання у вигляді штрафу у розмірі 510грн., призначене йому за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2014 року повністю відбув, так як штраф сплачено повністю у добровільному порядку, але судимість за цей злочин не погашена. Разом з тим, суд також враховує обставину, що пом`якшує покарання до якої відносить його щире каяття і обставини, які обтяжують покарання, до яких відносить: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи похилого віку і рецидив злочинів. Отже, суд вважає, що запропонована угодою міра покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 та буде необхідною і достатньою для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі відсутній. Речових доказів по справі немає.
Керуючись ст.ст. 370, 374,475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну міста проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок постановлений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.
Суддя: ОСОБА_1