АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/529/15 Справа № 692/435/15-к Категорія: ст. 128 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби, Драбівського району Черкаської області, українця, громадянина України, 7 класів освіти, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та звільнено від призначення передбаченого санкцією цієї статті покарання.

Вирішено стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 15720 (п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків.

Вирішено стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирішено стягнути із ОСОБА_7 в дохід держави 1501 грн. 44 коп. за проведення судових експертиз , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 3 серпня 2014 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи п.4.7., 4.8 та 4.14 Правил дорожнього руху України, не впевнившись у відсутності небезпеки, проявив злочинну недбалість, почав переходити у невстановленому місті проїжджу частину дороги по вул. Димитрова, внаслідок чого відбулося зіткнення між ним та мотоциклом «LIFAN» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді травм голови з вдавленими багато уламковими переломами кісток склепіння черепа, кісток обличчя, забійної рани голови, епідуральної гематоми, здавлення та забою головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №98 м/д від 27 березня 2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень у зв`язку з небезпекою для життя в момент заподіяння і у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди згідно висновку судової авто-технічної експертизи №4/73 від 17 березня 2015 року знаходиться вихід пішохода ОСОБА_7 на смугу руху мотоцикла «LIFAN» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 в момент, коли водій мотоцикла не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.

Не погоджуючись з вказаним вироком захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, суд при розгляді справи належним чином не з`ясував обставини справи, поверхнево дослідив докази, неправильно дав оцінку зібраним доказам і тому вирок не може вважатися законним та обґрунтованим. Просить вирок суду першої інстанції змінити, визнавши ОСОБА_7 невинним у вчиненні злочину передбаченого статтею 128 КК України, закрити провадження відносно нього, а також відмовити потерпілому (цивільному позивачу) ОСОБА_9 в задоволенні цивільного позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважає, що апеляція обвинуваченого захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , є невмотивованою та необґрунтованою, просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, та просили її задоволити з наведених в ній підстав, думку потерпілого ОСОБА_9 та його представника захисника ОСОБА_10 , які вважають, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і його необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.

Згідно ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування вироку суду першої інстанції при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції є істотне порушення кримінально процесуального закону.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, місцевий суд в підготовчій стадії розгляду справи, не звернув увагу, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт як важливий процесуальний документ досудового розслідування оформляє його результати, в ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Однак в порушення вказаних вимог обвинувальний акт підписаний тільки слідчим.

Також, всупереч цим вимогам, наданий суду обвинувальний акт не містить затвердження прокурором обвинувального акту оформленого належним чином - а саме відсутня печатка прокуратури.

Відповідно до п.9.5.1 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 року, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставленням печатки.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
Однак в порушення вище вказаних вимог обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільний позов вручений тільки підозрюваному ОСОБА_7 , розписка, в порушення вимог ст. 293 КПК України, дана слідчому, а не прокурору.

Також колегія суддів бере до уваги той факт, що судом першої інстанції, під час підготовчого судового засідання, частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_11 , та ухвалено допитати в якості свідка ОСОБА_12 , однак, згідно матеріалів справи, вказаний свідок, який був очевидцем ДТП, допитаний не був. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, жоден зі свідків в судовому засіданні безпосередньо не допитаний, що свідчить про явну неповноту судового слідства, яка не може бути усунута під час апеляційного розгляду. Крім того, а ні судом, а ні органами досудового розслідування не було встановлено з якою швидкістю рухався потерпілий ОСОБА_9 , та взято за основу лише покази самого потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що він рухався зі швидкістю 55 км/год.. Також не встановлено, за яких обставин зіткнення відбулося на смузі зустрічного руху, і не дано оцінки діям потерпілого, щодо дотримання ним ПДР зокрема п. 12.2, 12.3 для уникнення ДТП, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події на схемі ДТП відсутні сліди гальмування.

Згідно з п. 12.3 ПДР України У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку місцевого суду та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції з підготовчої стадії.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :