Справа №1-70/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2008 року Збаразький районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючого суду ГУДИМИ
І.В.

при
секретарі АНТОНІВ І.З.

з
участю прокурора СВЕРГУНА В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Збаражі справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні одну
неповнолітню дитину, військовозобов'язаного, працюючого комірником
ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, що
тимчасово не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч.2 ст. 296 КК України,

встановив :

ОСОБА_1 12 червня 2008 року приблизно о 20
годині 00 хвилин разом із ОСОБА_2, знаходячись на пероні залізничної станції
«Збараж», що розташована по вул.Залізнична, 3 в м. Збараж Збаразького району
Тернопільської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, грубо
порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи
з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті правила моральності та
поведінки, використавши малозначимий привід до конфлікту, розпочали бійку із
ОСОБА_3 та нанесли останньому удари руками та ногами в різні частини тіла, чим
заподіяли ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синця та садни нижньої повіки
правого ока, крововилив слизової оболонки нижньої губи, травматичний перелом
2-го верхнього лівого зуба, садна лівого ліктя та правого коліна, які згідно
висновку судово-медичної експертизи № 14827 від 16 липня 2008 року відносяться
до легких тілесних ушкоджень.

Свою вину у скоєному злочині підсудний
ОСОБА_1 визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що дійсно він 12 червня
2008 року приблизно о 20 годині 00 хвилин разом зі своїм знайомим ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, приїхали поїздом
“Тернопіль-Ланівці” на залізничну станцію
«Збараж», що знаходиться в м.Збараж по вулиці Залізнична, 3. Під час
під'їзду до станції «Збараж», коли поїзд почав гальмувати, його ненароком у спину
штовхнувОСОБА_3 і це йому не сподобалося. КолиОСОБА_3 зійшов на перон він
розпочав з ним бійку. В цей час ззаду до ОСОБА_3підійшов ОСОБА_2, який також
почав наносити удари рукама та ногами в різні частини тілаОСОБА_3, від яких той
упав на перон. Бійку зупинили випадкові
прохожі та черговий по вокзалу.

Підсудний ОСОБА_2
повністю визнав себе виним у вчиненні злочину і в судовому засіданні дав покази
аналогічні показам, які дав в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1.

ПотерпілийОСОБА_3
в судовому засіданні пояснив, що 12 червня 2008 року при під'їзді поїздом до
станції «Збараж» він вийшов у тамбур. Коли поїзд почав гальмувати він ненароком
зачепив ОСОБА_1 На станції «Збараж» він зійшов з поїзда. Тоді ж зійшли з поїзда
і підсудні. Вийшовши з поїзда ОСОБА_1 зразу ж розпочав з ним бійку на пероні
станції. В цей час ОСОБА_2 підійшов ззаду і також почав наносити йому удари
руками в різні частини тіла, від яких він впав. Бійку зупинили посторонні люди.

Покази
підсудних ОСОБА_1 таОСОБА_2
відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

Таким
чином суд приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_1
таОСОБА_2 за ч.2 ст.296 КК України, як за ознаками хуліганства, тобто грубого
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, кваліфіковано вірно.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд,
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, приходить до
висновку, що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі. Однак,
враховуючи пом'якшуючі його вину обставини, як те, що він вперше притягується
до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину у скоєному злочині, щиро
кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до
переконання про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, в
зв'язку з чим слід звільнити його згідно ст.75 КК України від відбування
призначеного покарання з випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне
встановити ОСОБА_1іспитовий строк терміном на 2 (два) роки та покласти на нього
наступні обов'язки, що передбачені ст.76 КК України, а саме не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання і роботи.

Обираючи
міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, приходить до висновку, що йому слід призначити
покарання у вигляді обмеження волі. Однак, враховуючи пом'якшуючі його вину
обставини, як те, що він повністю визнав вину у скоєному злочині, щиро кається
у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про
можливість виправленняОСОБА_2 без відбування покарання, в зв'язку з чим слід
звільнити його згідно ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з
випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_2 іспитовий
строк терміном на 3 (три) роки та покласти на нього наступні обов'язки, що
передбачені ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд

засудив :

Визнати
винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження
волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1
від відбування покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно
до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1
наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

Визнати
виннимОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і
призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження
волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнитиОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням та визначити іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно
до ст.76 КК України покласти наОСОБА_2 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишити без змін - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через
Збаразький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ : І. В.
ГУДИМА