Справа № 447/363/13-к
Провадження № 1-кп/456/87/2013
ВИРОК

іменем України

"30" грудня 2013 р. колегія
суддів Стрийського міськрайонного
суду Львівської області в складі:

головуючого-судді
Шрамка Р. Т.

суддів:
Бораковського В.М.,

Бучківської В.Л.,

з участю секретаря:
Волос О.М.,

прокурора: Лехуша
А.А.,

захисника: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию кримінальне
провадження №0000015 відносно
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Розвадів Миколаївського району
Львівської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не працює, раніше не судимого
згідно ст. 89 КК України, зареєстрований
та проживає по АДРЕСА_1, обвинуваченого
в скоєнні кримінального
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115
КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 30 листопада 2012 року в період
часу із 16.00 год. до 07.00 год. 01 грудня 2012
року у приміщенні будинку АДРЕСА_2
вчинив умисне вбивство потерпілої
ОСОБА_4 (умисне протиправне заподіяння
смерті потерпілій) за наступних
обставин.

30 листопада 2012 року, ОСОБА_3, в період з
16.00 год. до 17.00 год., в стані алкогольного
сп'яніння, перебуваючи в кімнаті
будинку АДРЕСА_2, під час конфлікту,
який виник на грунті тривалих
особистих неприязних відносин, будучи
обуреним поведінкою потерпілої та
зникненням з будинку особистих речей,
розлютився, і на грунті злоби та
внаслідок вжитого алкоголю, з метою
вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_4, в
присутності своєї дружини ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, діючи умисно, наніс три удари
рукою в обличчя потерпілій, яка в цей
час лежала на дивані, але припинив свої
дії на вимогу ОСОБА_5 Потім коли
потерпіла намагалась підвестися,
ОСОБА_3 штовхнув її і потерпіла не
втрималась та впала на підлогу кімнати,
де обвинувачений ОСОБА_3 наніс правою
ногою кілька ударів в плече потерпілої
та припинив свої дії на вимогу ОСОБА_6,
який намагався йому перешкодити у
цьому.

Продовжуючи свій злочинний умисел,
спрямований на позбавлення життя
ОСОБА_4, в період часу із 17.00 год. 30
листопада 2012 року до 07.00 год. 01 грудня 2012
року, розуміючи суспільну
небезпечність свого діяння, ОСОБА_3, з
метою протиправного заподіяння
смерті ОСОБА_4, наніс потерпілій, яка в
цей час лежала на підлозі кілька ударів
руками та ногами по голові і тілу, і
заподіяв тим самим потерпілій згідно з
висновком судово-медичної експертизи
№115/12 від 29.12.2012р. тілесні ушкодження у
вигляді забійних ран на слизовій
оболонці верхньої і нижньої губи; садно
на спинці носа в ділянці перенісся;
синці в лобній ділянці, в орбітальних
ділянках, на спинці носа, на кінчику
носа і на лівому крилі носа, в лівій
виличковій ділянці, на червоній каймі
верхньої губи, в ділянці підборіддя
зліва, на лівій щоці, на правій і лівій
бокових поверхнях шиї, на внутрішній
поверхні лівого передпліччя;
крововиливи в м'які покрови голови зі
сторони їх внутрішньої поверхні в
лобній ділянці, в правій і лівій
тім'яно-скроневих ділянках, в слизову
оболонку обох очей, верхньої і нижньої
губи, в жирову клітковину правої і
лівої бокових поверхонь шиї відповідно
синцям на шкірі, в жирову клітковину
передньої поверхні грудної клітки в
проекції тіла грудини, на передній
поверхні серця, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень;
травматичний звих 2-х перших зубів на
нижній щелепі, який відноситься до
легкого тілесного ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я;
переломи 2,3,4,5 ребер справа по
середньо-ключичній лінії і 3,4,5 ребер
зліва по передньо-підпаховій лінії, які
відносяться до тілесного ушкодження
середньої важкості по ознаці тривалого
розладу здоров'я; черепно-мозкову
травму у вигляді крововиливів під
тверді і м'які мозкові оболонки, які
належать до тяжкого тілесного
ушкодження по ознаці небезпеки для
життя в момент спричинення.

З метою доведення свого злочинного
умислу до кінця, ОСОБА_3, у приміщенні
кімнати будинку АДРЕСА_2, з метою
позбавлення життя ОСОБА_4, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер свого
діяння та передбачаючи
суспільно-небезпечні наслідки, умисно
схопив потерпілу ОСОБА_4 руками за шию,
здавив її, заподіявши їй таким чином
тілесні ушкодження у вигляді перелому
лівого верхнього рога щитоподібного
хряща з явищами асфіксії, що призвело в
подальшому до механічної асфіксії, яка
згідно з висновком судово-медичної
експертизи №115/12 від 29.12.2012р.
відноситься до тяжкого тілесного
ушкодження по ознаці небезпеки для
життя в момент спричинення, від якої
потерпіла померла, і таким чином ОСОБА_3
вчинив умисне вбивство потерпілої
ОСОБА_4

З метою приховати труп і сліди
вчиненого злочину, 01.12.12 року близько 06
год. 00 хв. ОСОБА_3, виніс тіло потерпілої
ОСОБА_4 з будинку та залишив його у
закинутому господарському приміщенні
на території будинковолодіння АДРЕСА_2.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не
визнав та пояснив, що після смерті
батька, два роки тому, проживав разом з
потерпілою в одному будинку. Під час
спільного проживання він провів до
будинку газ та світло, погасив борги.
Оскільки потерпіла була «лежачою»,
тобто не могла ходити, тому допомагав
їй у всьому. Коли вона почала ходити, в
результаті його догляду, поїхав в Росію
на роботу. 28.11.2012р. повернувся з Росії та
жив у своєї матері в м. Миколаєві,
декілька днів жив у неї та 30.11.2012р.
поїхав до дружини у АДРЕСА_3 і цього дня
був у них цілий день. Потім, разом з
дружиною та сином поїхали в м. Миколаїв
та по дорозі заїхали в м. Розділ до
потерпілої, це було в другій половині
дня, біля 15-16 год. Коли зайшли до
будинку, то побачили, що потерпіла
лежала на ліжку п'яна і спала. Він почав
її будити, однак вона стала лаятись в
його сторону нецензурними словами.
Потім він пішов подивитьсь в свою
кімнату, в якій він проживав та побачив
там сплячого свідка ОСОБА_6 та розбудив
його і побачив на ньому свої черевики,
свідок був п'яний. Потім виставив його з
хати. Після чого пішов в магазин та
купив пляшку горілки, щоб випити за
приїзд. Коли повернувся, десь через 15
хв., потерпіла вже встала. Вони разом
сіли розпивати алкогольні напої, він,
дружина та потерпіла. Випивши горілку,
він почав запитувати потерпілу, що в
хаті відбувається, оскільки сусіди
жалілись на постійні крики та сварки,
крім того його цікавили речі, які ним
були залишені, а саме, телевізор та
килим, на що потерпіла говорила, що
нічого такого не було і так почався
скандал між ними. В ході сварки він
лівою рукою наніс удар легенько в
потиличну ділянку голови один раз, під
час якої була присутня дружина, а
дитина в той час була на дворі. Після
того, як заспокоїлись, то сіли за стіл
та випили ще горілки. В подальшому,
допоміг потерпілій добратись до
дивану, де вона присіла і пішов до своєї
кімнати де спала дружина з дитиною.
Зранку встали і він зайшовши до кімнати
потерпілої, побачив її мертвою лежачою
на землі біля дивану, на боці, без
ніяких ознак побоїв. Він злякався і
виніс потерпілу до «стайні» і поклав її
збоку на землю. Повернувшись в будинок
сказав дружині, що тьотя ОСОБА_4
померла, щоб вона збиралась і вони
поїдуть додому відвезти сина, а потім
повернуться, щоб викликати міліцію.
Коли він повернувся, то в будинку вже
були працівники міліції. Крім того,
вказав, що до потерпілої багато ходило
різних людей, які любили випити,
конкретно не знає їхніх імен. Двері
тієї ночі в будинку не закривались і
шуму в кімнаті потерпілої не було.
Відносини у нього з потерпілою були
нормальні, вони тривалий час проживали
разом, він доглядав за нею, визнає, що
перебував в стані алкогольного
сп'яніння, стверджує, що умислу на
вбивство мачухи у нього не було, визнає,
що лише вдарив мачуху один раз.

Незважаючи на невизнання
обвинуваченим своєї вини, винність
ОСОБА_3 в злочині, вчиненому при
викладених вище обставинах,
підтверджується наступними,
дослідженими в судовому засіданні
доказами у справі:

Так, допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6, будучи приведеним до
присяги, суду дав показання про те, що
30.11.2012 р., біля обіду вони зустрілись з
обвинуваченим на дорозі біля будинку
та пішли придбати горілку. Купивши
горілку, повернулись до хати, потерпіла
була всередині будинку, п'яна.
Потерпілу він знає з 1989 року, вона ніде
не працювала і любила випити. Вони сіли
за стіл та почали розпивати спиртне.
Потерпіла сама підійшла до столу та
присіла разом з ними і випила 2-3 стопки
горілки. За столом велась розмова про
роботу ОСОБА_6, та він запитував померлу
про розбите вікно, про телевізор.
Потерпіла відповіла, що вікно розбила
ОСОБА_9 та забрала зі собою телевізор.
ОСОБА_6 був нервовий. Випивши першу
пляшку, він пішов ще по одну пляшку,
гроші на яку дав обвинувачений.
Повернувся через 5-8 хв. Зайшовши до
кімнати, він побачив, що потерпіла була
на дивані, за столом сиділа дружина
обвинуваченого та сам обвинувачений.
Обвинувачений звинувачував потерпілу
в тому, що вона вживає алкоголь. Потім
потерпіла встала та попросила
обвинуваченого налити ще горілки, на що
він її штовхнув долонею, внаслідок чого
потерпіла впала на підлогу. Коли вона
лежала, обвинувачений вдарив її правою
ногою два рази в ліве плече. Дружина
була присутня при цьому, надалі вона
вийшла. Далі потерпіла піднялась та
присіла на диван. Потім обвинувачений
вдарив його в лице та вигнав з будинку,
оскільки вони сварились і при сварці
він заступався за потерпілу. Вийшовши
на вулицю десь на 10 м від будинку,
зачекав 3-4 хв. Після чого вийшов
обвинувачений та вони разом пішли
знову до магазину, де придбали спиртне,
яке випили біля ательє, і він
повернувся в будинок за рюкзаком,
потерпіла лежала на дивані, пошкоджень
в неї ніяких не було. Близько 17 год. 00 хв.
він пішов додому. Вказав, що всі вхідні
двері закриваються і ззовні їх
відкрити не можна. На наступний день
01.12.2012 р., коли прийшов до потерпілої в
будинок, захотів в туалет і пішов до
сараю. Там побачив на землі потерпілу,
яка була в домашньому одязі без
тапочок, лице було в крові і вона була
мертва. Потім він пішов до секретаря
сільської ради, щоб подзвонити в
міліцію. Секретар сказала йому, щоб він
повертався то будинку потерпілої та
чекав міліцію. Коли він повернувся,
підійшов обвинувачений, якому він
повідомив, що вже викликали
працівників міліції, і вони разом пішли
та придбали спиртне, яке пили, чекаючи
приїзду працівників міліції. До
потерпілої дуже часто приходили різні
люди випивати горілки. Під час того, як
він був у будинку потерпілої з ОСОБА_3, в
потерпілої ніяких ушкоджень не було.
ОСОБА_6 був досить знервований,
оскільки з хати все пропадало і між
потерпілою та обвинуваченим в хаті був
скандал на підвищених тонах. В
подальшому свідок пояснив, що сам
перший зайшов до хати і бачив, що
обвинувачений бив потерпілу.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, будучи приведеною до присяги,
суду пояснила, що в п'ятницю 30 листопада
2012 року, вона разом із своїм чоловіком
ОСОБА_3, і їхнім сином поїхали з АДРЕСА_3,
але дорогою заїхали в смт. Розділ, де
проживає мачуха її чоловіка. Зайшовши
до хати, двері якої були зачинені,
мачуха лежала на дивані в стані
алкогольного сп'яніння. Вони разом з
чоловіком зайшли до його кімнати і
побачили, що частини його речей немає.
Чоловік почав сваритись з потерпілою
за речі, які пропали та за те, що вона
п'є. Потерпіла говорила чоловіку, щоб
той її не чіпав, бо вона нічого не знає.
Під час розмови, чоловік вдарив
потерпілу кулаком по чолі два рази,
коли вона лежала на дивані. Згодом вони
пішли до магазину, купили продукти
харчування, повернулись до хати. Потім
прийшов ОСОБА_6, вони випили і вона
пішла з дитиною спати. Коли прийшов
чоловік вона не чула, бо спала, і коли
вранці прокинулася, то побачила, що
чоловіка поруч немає. В цей момент в
кімнату зайшов чоловік і сказав, що
тьотя ОСОБА_4 померла, і сказав їй
поїхати відвести сина додому. Вважає,
що свідок ОСОБА_6 не міг бачити, що
чоловік бив потерпілу.

Допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_7, будучи приведеним до присяги,
як експерт суду пояснив, що час смерті
потерпілої був визначений в межах 24-48
год. на час проведення експертизи
02.12.12р., час смерті був визначений по
трупних плямах, точніше визначити
немає змоги. Сила стискання була
достатньою, щоб зламати хрящі. Смерть
від удушення наступає протягом 3-5 хв. На
тілі були виявлені численні гематоми
та зламані ребра. Такі ушкодження не
могли наступити внаслідок падіння з
дивана, оскільки при падінні
потерпілої з дивана, був би один синець,
а в неї було виявлено багато різних
синців в різних площинах. Один із
синців, що знаходився в ділянці
підборіддя, був нанесений із значною
силою, можливо був нанесений ногою.
Ішемічна хвороба серця могла
прискорити смерть при удушенні руками.
Є сліди тиснення і переломи хряща при
ударі. Причиною смерті є асфіксія.
Удушення відбулось однією рукою, є
сліди тиснення на обох ділянках шиї під
щелепою. До асфіксії не відносяться -
синці, черепно-мозкова травма, синці в
лобній ділянці, переломи ребер, звих
зубів, сліди на губах, синці на обличчі.
Синці і крововиливи на тілі потерпілої
є від тупих предметів (кулаки, ноги).
Поламані 2,3,4,5 ребра з права та 3,4,5 ребра
з ліва по передньо-підпаховій лінії в
потерпілої, можливо ушкоджені від
колін або рук під силою власної ваги
під час удушення. В потерпілої було
виявлено ознаки хронічної ішемічної
хвороби серця, однак в даному випадку -
це не є причина смерті. Причина смерті -
перелом лівого верхнього рога
щитоподібного хряща з явищами
асфіксії, який відноситься до тяжкого
тілесного ушкодження по ознаці
небезпеки для життя в момент
спричинення і став безпосередньою
причиною смерті потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_8, будучи приведеною до присяги,
як експерт суду пояснив, що із шиї
потерпілої неможливо було зняти сліди
рук, на тілі трупа такі сліди не
залишаються, тобто дактилоскопічна
експертиза не проводиться в такому
випадку.

Згідно протоколу огляду місця події
від 01.12.2012р. - ділянки місцевості та
господарського приміщення за адресою:
АДРЕСА_2, у вказаному місці було
виявлено труп ОСОБА_4 з ознаками
насильницької смерті.

Як вбачається з висновку експерта №115/12
від 29.12.12р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.1 а.с.181-186) смерть
потерпілої ОСОБА_4, наступила від
механічної асфіксії внаслідок
здавлення органів шиї руками, про що
свідчать: прижиттєвий повний перелом
верхнього лівого рогу щитоподібного
хряща; синці на правій і лівій бокових
поверхнях шиї і відповідно їм
крововиливи в жирову клітковину, а
також загально асфіктичні явища:
поодинокі дрібно крапкові крововиливи
на поверхні серця і легень, рідкий стан
крові, розлиті темно синюшні трупні
плями, переповнення кров'ю правої
половини серця, повнокрів'я внутрішніх
органів. Смерть наступила в межах 24-48
годин до дослідження трупа, про що
свідчить характер трупний явищ. При
судово-медичній експертизі трупа гр.
ОСОБА_4 виявлено слідуючі пошкодження:
повний перелом верхнього лівого рогу
щитоподібного хряща; переломи 2,3,4,5
ребер справа по середньо-ключичній
лінії і 3,4,5 ребер зліва по
передньо-підпаховій лінії;
травматичний звих 2-х перших зубів на
нижній щелепі; забійні рани на слизовій
оболонці верхньої і нижньої губи; садно
на спинці носа в ділянці перенісся;
синці в лобній ділянці, в орбітальних
ділянках, на спинці носа, на кінчику
носа і на лівому крилі носа, в лівій
виличковій ділянці, на червоній каймі
верхньої губи, в ділянці підборіддя
зліва, на лівій щоці, на правій і лівій
бокових поверхнях шиї, на внутрішній
поверхні лівого передпліччя;
крововиливи в м'які покрови голови зі
сторони їх внутрішньої поверхні в
лобній ділянці, в правій і лівій
тімяно-скроневих ділянках, в слизову
оболонку обох очей, верхньої і нижньої
губи, в жирову клітковину правої і
лівої бокових поверхонь шиї відповідно
синцям на шкірі, в жирову клітковину
передньої поверхні грудної клітки в
проекції тіла грудини, на передній
поверхні серця, крововиливи під тверду
і м'які мозкові оболонки. Вказані
пошкодження виникли незадовго до
смерті від дії тупих предметів. Повний
перелом верхнього лівого рогу
щитоподібного хряща, синці на бокових
поверхнях шиї і відповідно їм
крововиливи в жирову клітковину шиї є
пошкодженнями характерними для дії
пальців рук. Садно на спинці носа і
дрібні синці в ділянці носо-губного
трикутника, в лівій виличковій ділянці,
рани і крововиливи на слизовій
оболонці губ є характерними для їх
виникнення від дії пальців при
закритті отворів рота і носа руками.
Переломи 2,3,4,5 ребер справа по
середньо-ключичній лінії і 3,4,5 ребер
зліва по передньо-підпаховій лінії
виникли від дії тупих предметів (
предмету), можливо при натисканні на
грудину, про що свідчить наявність
крововиливів в жирову клітковину
передньої поверхні грудної клітки в
проекції тіла грудини і на передній
поверхні серця. Наявність крововиливів
в ділянці переломів 2,3 ребра справа і
відсутність крововиливів в ділянці
переломів 4,5 ребер справа свідчить про
те, що дані переломи виникли
безпосередньо перед смертю, або в
момент настання смерті.
Черепно-мозкова травма у вигляді
крововиливів під тверді і м'які мозкові
оболонки у живої людини, як правило,
відноситься до тяжкого тілесного
ушкодження по ознаці небезпеки для
життя в момент спричинення. Перелом
лівого верхнього рога щитоподібного
хряща з явищами асфіксії відноситься
до тяжкого тілесного ушкодження по
ознаці небезпеки для життя в момент
спричинення. Переломи ребер у живої
людини, як правило, відносяться до
тілесного ушкодження середньої
важкості по ознаці тривалого розладу
здоров'я. Травматичний звих 2-х зубів на
нижній щелепі у живої людини, як
правило, відноситься до легкого
тілесного ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я. Синці, садно і рани
відносяться до легких тілесних
ушкоджень. При судово - медичній
експертизі трупа ОСОБА_4 виявлено
ознаки хронічної ішемічної хвороби
серця у вигляді стенозуючого
атеросклеротичного
коронарокардіосклерозу. При судово
токсикологічному дослідженні крові з
трупа ОСОБА_4 виявлено етиловий
алкоголь в крові - 2,20%(промілле), в
сечі-2,82%о (промілле). Вказана
концентрація етилового алкоголю в
крові в живої людини, як правили,
відноситься до сп'яніння середньої
степені.

Експерт ОСОБА_7, повністю підтвердив
наданий ним висновок та показав, що
характер і локалізація тілесних
ушкоджень на тілі потерпілої ним
детально описана у висновку. Причиною
смерті ОСОБА_4, стала механічна
асфіксія саме внаслідок стиснення шиї
руками. Такі ушкодження які присутні на
тілі потерпілої характерні саме при
здавлювані шиї руками. Виключається
можливість отримання описаних ним
ушкоджень, які стали причиною смерті,
при нанесенні ударів в область шиї.
Ушкодження вказують про удушення шиї
потерпілою руками.

Згідно висновку експерта №4226/12-Т від
05.12.2012р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.1 а.с.188), при
судово-токсилогічній експертизі крові
та сечі потерпілої ОСОБА_4, виявлено
етиловий спирт в кількості в крові 2,20%
(проміле).

Згідно висновку експерта №341/2012-мк від
20.12.2012р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.1 а.с.191-192), при проведенні
судово-медичної експертизи, було
виявлено повний перелом лівого
верхнього рогу щитоподібного хряща,
який утворився від дії тупого предмету
на ліву бічну поверхню шиї внаслідок
зміщення лівої пластинки дозаду з
послідуючим натягненням зв'язок і
перезгинання лівого верхнього рогу
допереду.

Згідно висновку експерта №01-Т/13,
додаткової судово-медичної експертизи
від 03.01.2013р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.1 а.с198-204) вбачається, що
смерть ОСОБА_4, наступила від
механічної асфіксії внаслідок
здавлення органів шиї руками, про що
свідчать слідуючі ознаки: прижиттєвий
повний перелом верхнього лівого рогу
щитоподібного хряща; синці на правій і
лівій бокових поверхнях шиї і
відповідно їм крововиливи в жирову
клітковину, а також загально
асфіктичні явища: поодинокі дрібно
крапкові крововиливи на поверхні серця
і легень, рідкий стан крові, розлиті
темно синюшні трупні плями,
переповнення кров'ю правої половини
серця, повнокрів'я внутрішніх органів.
Наявність на бокових поверхнях шиї по
одному синцю і відповідно їм
крововиливів в жирову клітковину шиї, а
також один перелом верхнього лівого
рогу щитоподібного хряща дає підставу
вважати, що здавлення органів шиї було
одноразовим. Пошкодження, які виявлені
при судово-медичній експертизі трупа
гр. ОСОБА_4 не є характерними для їх
виникнення при падінні з висоти
власного росту. Після отримання
черепно- мозкової травми і переломів
ребер потерпіла могла вчиняти
цілеспрямовані дії, тобто ходити.
Встановити відстань, на яку могла
ходити потерпіла не виявляється
можливим із-за відсутності
судово-медичних даних. При судово -
медичній експертизі трупа ОСОБА_4
виявлено ознаки хронічної ішемічної
хвороби серця у вигляді стенозуючого
атеросклеротичного
коронарокардіосклерозу, що в
сукупності з крововиливом на передній
поверхні серця, могло сприяти настанню
смерті. Характерних слідів для
самооборони при судово-медичній
експертизі гр. ОСОБА_4 не виявлено.
Встановити місце, де були причинені
пошкодження потерпілій, не виявляється
можливим із-за відсутності
судово-медичних даних. Слідів
волочіння на трупі не виявлено. 10.
Переломи ребер виникли безпосередньо
перед смертю або в момент настання
смерті. Крововилив під тверду мозкову
оболонку виник в період між 4-5 годин до
2- 3-х діб до настання смерті. З моменту
стиснення руками шиї до наступлення
смерті пройшов час, який вимірюється
хвилинами. При судово токсикологічному
дослідженні крові з трупа ОСОБА_4
виявлено етиловий алкоголь в крові-
2,20%о ( промілле), в сечі-2,82%о ( промілле).
Вказана концентрація етилового
алкоголю в крові в живої людини, як
правило, відноситься до сп'яніння
середньої степені.

Згідно висновку експерта №95/2013-ім від
23.01.2013р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.2 а.с.82-83), кров ОСОБА_3,
відноситься до групи В з
ізогемаглютиніном анти-А
ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку експерта №14/2013ц від
24.01.2013р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.2 а.с.88-90), вбачається, що
виявлені антигени В і Н в піднігтьовому
вмісті зрізів нігтьових пластинок
лівої руки ОСОБА_3 можуть походити за
рахунок його крові. Домішок крові з
антигеном Н від потерпілої ОСОБА_4, не
виключається.

Згідно висновку експерта №399м/2013ц від
09.01.2013р., дослідженого в судовому
засіданні (Т.1 а.с.235-237), проведеною
експертизою нігтьових пластинок з обох
рук ОСОБА_3 встановлено, що виявлені
антигени В і Н можуть походити за
рахунок крові підозрюваного ОСОБА_3 при
умові, що у нього в крові міститься
супутній антиген Н. Домішок крові з
антигеном Н від потерпілої ОСОБА_4 не
виключається.

В судовому засіданні встановлено та не
заперечується самим обвинуваченим, що
30.11.2012р. він перебував в стані
алкогольного сп'яніння.

Згідно відеозапису слідчого
експерименту зі свідками ОСОБА_6,
ОСОБА_5, відеозаписом допитів свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_5, переглянутими в
судовому засіданні, вбачається
чіткість і послідовність пояснень
свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які були ними
підтверджені під час допиту в судовому
засіданні з приводу фактичних обставин
справи.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
кожен, кого обвинувачено у вчиненні
кримінального правопорушення,
вважається невинуватим доти, доки його
вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції
України, обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

В силу ст. 323 КПК України суд
обґрунтовує вирок лише на доказах, які
були розглянуті у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 327 КПК України
обвинувальний вирок не може
ґрунтуватися на припущеннях і
постановляється лише при умові, коли в
ході судового розгляду винність
підсудного доведена.

Оцінюючи здобуті у справі та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд визнає їх належними і
допустимими для використання в процесі
доказування, оскільки ці докази
містять у собі фактичні дані, які
логічно пов'язані з тими обставинами,
які підлягають доказуванню в справі та
становлять предмет доказування,
передбачені як джерела доказування у
КПК України, зібрані у відповідності з
чинним кримінально-процесуальним
законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між
собою та іншими доказами у справі та
сумніву у своїй належності та
допустимості, не викликають.

Проаналізувавши зібрані по
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що дії
обвинуваченого ОСОБА_3 правильно
кваліфіковано органом досудового
слідства за ч.1 ст.115 КК України,
оскільки ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство
потерпілої ОСОБА_4 (умисне протиправне
заподіяння смерті потерпілій) за
обставин, викладених у вироку.

Суд не бере до уваги твердження
захисту про те, що органом досудового
слідства не доведено умислу
обвинуваченого на вбивство потерпілої,
вважає такі непереконливими, виходячи
з наступного.

Відповідно до закону (ст.ст.24, 115 КК
України) для обвинувачення в умисному
вбивстві необхідно встановити, що
винна особа, вчиняючи протиправні дії,
передбачала настання смерті
потерпілого і внаслідок цих дій бажала
чи свідомо припускала настання такого
наслідку.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного
Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову
практику в справах про злочини проти
життя та здоров'я особи» передбачено,
що суди повинні ретельно досліджувати
докази, що мають значення для
з'ясування змісту і спрямованості
умислу винного. Питання про умисел
необхідно вирішувати виходячи із
сукупності всіх обставин вчиненого
діяння, зокрема, враховувати спосіб,
знаряддя злочину, кількість, характер і
локалізацію поранень та інших тілесних
ушкоджень, причини припинення
злочинних дій, поведінку винного і
потерпілого, що передувала події, їх
стосунки. Визначальним при цьому є
суб'єктивне ставлення винного до
наслідків своїх дій.

Так, визнавши себе винним лише у тому,
що наніс два чи три удари рукою в
обличчя потерпілої, обвинувачений
стверджував, що більше жодних ударів
потерпілій не наносив і умислу на
вбивство потерпілої у нього не було. Ці
доводи обвинуваченого спростовуються
показаннями свідка ОСОБА_6, який в
судовому засіданні пояснив суду, що в
його присутності обвинувачений наніс
два-три удари потерпілій в обличчя, та
коли та лежала на землі наніс їй правою
ногою два рази удар в ліве плече, при
цьому був розлючений, кричав та сварив
на потерпілу. Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні дала показання про те, що
обвинувачений сварився з потерпілою за
речі, які пропали та за те, що вона п'є,
потерпіла говорила йому, щоб він її не
чіпав, бо вона нічого не знає. Під час
розмови, обвинувачений вдарив
потерпілу кулаком по чолі два рази,
коли та лежала на дивані. Сам
обвинувачений в судовому засіданні дав
пояснення про те, що не любив, що
потерпіла постійно вживала спиртне і
постійно лаявся з нею за це, його
лютило, що потерпіла в час його
відсутності дозволяла приходити до
будинку чужим людям, з якими розпивала
спиртне. Окрім цього, в цей день його
розлютили зниклі з будинку його
особисті речі, з приводу яких в них
розпочався з потерпілою конфлікт.

Суд вважає, що умисел на вчинення
вбивства потерпілої у обвинуваченого
виник під час конфлікту з потерпілою,
коли останній з'ясовував обставини
зникнення його особистих речей з
будинку потерпілої, той факт, що
потерпіла постійно зловживала
спиртним і перебувала в стані
алкогольного сп'яніння в цей вечір,
посилив злість та лють обвинуваченого
і він почав завдавати їй удари руками
по обличчю, згодом штовхнув потерпілу,
і коли та впала на підлогу кімнати,
продовжуючи свій злочинний умисел,
завдавав їй удари ногами по плечах, та
змушений був припинити свої дії на
вимогу свідка ОСОБА_6, який заступився
за потерпілу. Згодом, коли свідок
ОСОБА_6 близько 17.00 год. покинув їхнє
помешкання, продовжуючи свій злочинний
умисел, спрямований на позбавлення
життя ОСОБА_4, розуміючи суспільну
небезпечність свого діяння, ОСОБА_3, з
метою протиправного заподіяння
смерті ОСОБА_4, наніс потерпілій, яка в
цей час лежала на підлозі кілька ударів
руками та ногами по голові і тілу, чим
заподіяв легкі, середні та тяжкі
тілесні ушкодження та з метою
доведення свого злочинного умислу до
кінця, умисно схопив потерпілу ОСОБА_4
руками за шию, здавив її, що призвело в
подальшому до механічної асфіксії, від
якої потерпіла померла, і таким чином
ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство
потерпілої ОСОБА_4

Суд також враховує, що обвинувачений,
завдаючи удари потерпілій, враховував,
що остання є хворою жінкою, похилого
віку, перебуває в стані алкогольного
сп'яніння, а тому не може подолати його
опір та захистити себе належним чином.

Про наявність у обвинуваченого ОСОБА_3
прямого умислу на вбивство потерпілої
свідчать зокрема, спосіб заподіяння
тілесних ушкоджень, кількість,
характер та локалізація тілесних
ушкоджень, а також поведінка
обвинуваченого, який виконавши усі дії,
які вважав за необхідне для доведення
злочину до кінця, після вчинення
злочину з метою приховати труп і сліди
вчиненого злочину, виніс тіло
потерпілої ОСОБА_4 з будинку та залишив
його у закинутому господарському
приміщенні на території
будинковолодіння АДРЕСА_2.

Суд бере до уваги показання свідка
ОСОБА_6 вважає, що сторона захисту в
судовому засіданні не надала жодних
доказів, які б свідчили про те, що у
свідка були підстави оговорити
обвинуваченого, свідок в судовому
засіданні детально розповів про
обставини, які мали місце 30 листопада
2012 року та про те, яким чином наносив
обвинувачений тілесні ушкодження
потерпілій, та як при цьому себе
поводив, ствердно заявив, що покинув
помешкання близько 17.00 год., що
спростовує показання обвинуваченого
про те, що ОСОБА_6 пішов з будинку
близько 22-23.00 год. Вказані показання
свідка ОСОБА_6 підтверджується
оглянутими в судовому засіданні
відеозаписами слідчих дій, а саме:
відтворенням показань свідка та
записом слідчого експерименту, під час
якого свідок детально показав та
розказав про описані події.

Ці показання не викликають сумнів в їх
достовірності, оскільки вони
узгоджуються між собою й іншими
матеріалами справи та оцінені судом в
сукупності з іншими доказами.

Доводи сторони захисту про те, що
органи досудового слідства не вжили
заходів для повного та всебічного
встановлення обставин смерті ОСОБА_4 та
не перевірили інших осіб, які можуть
бути причетні до вчинення злочину є
непереконливими, оскільки
дослідженими в судовому засіданні
доказами встановлено, що саме
обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вбивство
потерпілої ОСОБА_4

Поведінка потерпілої в житті,
аморальний спосіб життя та постійне
зловживання спиртним, про що в судовому
засіданні дали показання
обвинувачений та свідки, не дають суду
підстав вважати, що злочин вчинено
іншими особами, про що стверджує
сторона захисту. Натомість суд вважає,
що така поведінка потерпілої слугувала
мотивом для вчинення обвинуваченим
ОСОБА_3 умисного вбивства.

Дослідженими в судовому засіданні
доказами по справі, зокрема
показаннями обвинуваченого, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_5 встановлено, що через
зловживання потерпілою спиртними
напоями, між нею та обвинуваченим не
раз виникав конфлікт, а тому відсутні
підстави вважати, що між потерпілою та
обвинуваченим були хороші родинні
відносини, сам обвинувачений в
судовому засіданні пояснив, що вирішив
навідатися в цей день, оскільки хотів
подивитися, що відбувається в
помешканні, і коли прийшов та побачив,
що потерпіла перебуває в стані
алкогольного сп'яніння, розлютився та
почав сваритися з нею.

Показання обвинуваченого про те, що
двері у приміщення будинку в ту ніч не
були замкнутими, а тому будь-хто з
сторонніх осіб міг проникнути у
помешкання не заслуговують на увагу,
оскільки це є лише його припущення, в
судовому засіданні встановлено, що
кімнати, в яких ночувала потерпіла та
обвинувачений зі своєю родиною є
суміжними, ліжка знаходяться впритул
до стіни, між кімнатами є двері, а тому
за умови проникнення до будинку
сторонньої особи та заподіяння такою
тілесних ушкоджень потерпілій, від
яких остання впала на підлогу,
обвинувачений та його дружина не могли
не чути розвитку таких подій,
обвинувачений приховує вчинені ним
дії, підстав вважати, що він знайшов
потерпілу на підлозі вранці в суду
немає, оскільки в своїх показаннях
обвинувачений щодо часу, коли він
знайшов потерпілу та причин, з яких він
намагався приховати її труп, постійно
путається, говорить, що світло не
вмикав, проте побачив, що потерпіла
лежить мертва на підлозі. Зважаючи на
час вчинення злочину, та час на який
вказує обвинувачений, коли на вулиці ще
досить темно, обставини, за яких він
повідомив дружину про смерть
потерпілої, в яких він постійно
плутався та повідомляв суду, що такі
мали місце як до, так і після того, як
він приховав труп потерпілої, суд
вважає, що такі показання
обвинуваченого не можуть слугувати
підставою суду вважати, що злочин
вчинено сторонньою особою.

Оцінюючи показання обвинуваченого, а
саме його твердження, що він вбивства
не вчиняв, та наніс потерпілому лише
кілька ударів, суд вважає, що
обвинувачений ОСОБА_3 неправдиво
пояснював про обставини вчиненого ним
злочину i розцінює їх як один із засобів
захисту своїх прав та інтересів та
намаганням уникнути відповідальності
за вчинене.

Доводи захисту про те, що смерть
потерпілої могла настати внаслідок
падіння та удару об твердий предмет
спростовуються показаннями в судовому
засіданні експерта ОСОБА_7, який суду
пояснив, що смерть потерпілої ймовірно
настала, коли остання перебувала в
лежачому положенні, і особа, яка її
душила, знаходилася зверху на ній,
ногами вперлася в грудну клітку, про що
свідчать виявлені під час проведення
експертизи переломи ребер.

Одним з доказів, які дають
підстави суду вважати, що злочин
вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_3 є
його поведінка після вчинення злочину,
коли він вчинив всі необхідні дії для
доведення злочину до кінця, і
побачивши, що потерпіла від його дій
померла, виніс її тіло в господарську
споруду, де справляють природні
потреби та покинув там його, чого
останній не заперечив в судовому
засіданні.

Показання обвинуваченого про те,
що він мав намір відвезти дитину в м.
Миколаїв, а потім повернутися та
викликати міліцію не підтверджені
жодними доказами у справі, підстави
вважати, що останній не мав наміру
приховати в подальшому вчинений
злочин, в суду відсутні.

Суд також враховує показання
свідка ОСОБА_5, яка в судовому засіданні
розповіла про те, що коли прокинулася
вранці, обвинуваченого поруч не було,
згодом він зайшов у кімнату, а тому в
суду відсутні підстави вважати, що
останній дійсно покинув кімнату
потерпілої близько 23.00 год. і зайшов в
неї о 07.00 год. ранку, як на це вказує в
своїх показаннях обвинувачений.

Суд критично оцінює показання свідка
ОСОБА_5 про те, що в присутності свідка
ОСОБА_6 тілесні ушкодження не
наносилися і обвинувачений лише три
рази вдарив потерпілу по обличчю,
оскільки даний свідок є дружиною
обвинуваченого ОСОБА_3, а тому розцінює
показання такого свідка, як намагання
останньої допомогти уникнути
обвинуваченому ОСОБА_3, покарання за
вчинений злочин. Окрім цього, в
судовому засіданні встановлено, що
свідок покинула кімнату близько 17.30
год., після цього залишилася з
малолітнім сином в іншій кімнаті, коли
прийшов вночі та пішов вранці її
чоловік - обвинувачений по справі,
остання не чула.

Як вбачається з акту №1067 від 27.12.2012р.,
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи, ОСОБА_3, в даний час
психічним захворюванням чи
недоумством не страждає. В період
інкримінованих йому дій він також
психічним захворюванням чи
недоумством не страждав і не виявляв
будь-яких тимчасових чи інших
хворобливих розладів психічної
діяльності, міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними.
Застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує.

Аналізуючи безпосередньо досліджені
судом докази, суд вважає, що вина
обвинуваченого повністю доведена
зібраними у справі та безпосередньо
дослідженими доказами у справі, судом
встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3
вчинив умисне вбивство потерпілої,
тобто умисно, протиправно заподіяв
смерть потерпілій ОСОБА_4, тобто вчинив
злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК
України.

Всебічно, повно й неупереджено
дослідивши всі обставини
кримінального провадження, керуючись
законом, вищезазначені безпосередньо
досліджені докази суд вважає
належними, допустимими, достовірними
та в сукупності достатніми для
прийняття рішення про винуватість
обвинуваченого у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання
обвинуваченому по даній справі суд
суворо дотримується принципів
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання та враховує, що життя людини,
відповідно до ст. 3 Конституції України,
є найвищою соціальною цінністю, а в ст.
27 Основного Закону наголошується, що
кожна людина має невід'ємне право на
життя і ніхто не може свавільно
позбавити людину життя.

Дотримуючись принципів законності,
справедливості, обґрунтованості та
індивідуалізації покарання, зважаючи
на те, що головною метою покарання є
виховання та соціальна реабілітація
винного, та обираючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує
характер та тяжкість вчиненого ним
злочину, фактичні обставини справи,
тяжкість заподіяних злочином
наслідків, спосіб вчинення злочину і
його мотиви, обстановку вчинення
злочину, особу обвинуваченого, який
незважаючи на те, що раніше не судимий в
порядку ст.89 КК України, раніше
неодноразово притягався до
кримінальної відповідальності, за
місцем проживання характеризується
позитивно, у вчиненому не розкаявся,
вину у вчиненні злочину не визнав,
злочин вчинив при обтяжуючих
обставинах - в стані алкогольного
сп'яніння, відсутність пом'якшуючих
обставин, і вважає за необхідне
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі в межах санкції ч.1
ст.115 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3, до вступу
вироку в законну силу, залишити
попередній, тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3,
згідно ст.. 124 КПК України,
документально підтверджені витрати на
залучення експерта.

Речові докази визначити відповідно до
вимог ст.. 100 КПК України (т.1 а.с.95-96).

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України
суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та
призначити покарання у виді 10 (десяти)
років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3
рахувати з 06 грудня 2012 року, з
урахуванням строку його затримання (з 02
грудня 2012 року з 22 год. 00 хв. по 03 грудня
2012 року 18 год. 00 хв. включно).

Запобіжний захід ОСОБА_3, до вступу
вироку в законну силу залишити без змін
у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за
проведення дактилоскопічної
експертизи в сумі 392 (триста дев'яносто
дві) грн. 00 коп. в користь держави.

Речові докази: одежу ОСОБА_4: футболка,
виготовлена з трикотажу синього
кольору, светр виготовлений з
синтетичних ниток фіолетового кольору,
светр виготовлений з напівсинтетичних
ниток темно-сірого кольору, штани
спортивні, виготовлені з синтетичного
трикотажу синього кольору, рейтузи,
виготовлені з синтетичного трикотажу
чорного кольору, колготи виготовлені з
синтетичних ниток білого кольору,
штани, зшиті з синтетичної тканини у
смужку сірого і чорного кольорів, труси
жіночі виготовлені з синтетичного
трикотажу світло-коричневого кольору,
пара шкарпеток, виготовлені з
синтетичних ниток темно-синього
кольору; одежу ОСОБА_3: светр-гольф,
виготовлений з синтетичних ниток
темно-сірого кольору, штани,
виготовлені з синтетичної тканини
чорного кольору, куртка, виготовлена з
синтетичної тканини чорного кольору,
пара чоловічих чобіт на штучному хутрі
сірого кольору; речі, вилучені під час
ОМП 02.12.2012: наволочка, фрагмент
наволочки рожевого кольору, змив РБК з
кімнати №1, змив РБК з дверей кухні,
фрагмент тюлі білого кольору, зіскоб
РБК з підлоги, зіскоб РБК з печі; зрізи
нігтів з обох рук ОСОБА_4, зрізи нігтів з
обох рук ОСОБА_3, таблиця №1 до ОМП від
02.12.2012. дактилокарти ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 - що передані на
зберігання в камеру зберігання речових
доказів Миколаївського РВ ГУ МВС
України у Львівській області - знищити.

Паспорт громадянина України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_1, виданий
17.03.2000 Миколаївським РВ УМВС України у
Львівській області та іпн НОМЕР_2, що
знаходиться при матеріалах справи -
після вступу вироку в законну силу
надіслати до ЛСІ УДДУ з ПВП у
Львівській області.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
протягом 30 діб, шляхом подання
апеляційної скарги через Стрийський
міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Головуючий-суддя Р. Т. Шрамко

Судді:
Бораковський В.М.

Бучківська В.Л.