Номер провадження: 10/785/28/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2014 року м. Одеса

26.12.2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляцію ОСОБА_6 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 19.12.2013 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,-

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , який відбуває покарання за вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року у вигляді довічного позбавлення волі у Вінницькій установі виконання покарань №1, на постанову прокуратури Приморського району м. Одеси від 15.05.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 за відсутністю події злочину, передбаченого ст. 367 КПК України, на підставі ст. 6 ч. 1 п. 1 КПК України (в редакції 1960 р.).

В апеляції ОСОБА_6 просить скасувати зазначену постанову, на підставі ст. 370 КПК Україні (в редакції 1960 р.), направити скаргу на новий судовий розгляд посилаючись на те, що при розгляді його скарги в суді першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки суддя не повідомив його про розгляд справи 19.12.2013 року та розглянув скаргу в його відсутність.

Також в апеляції ОСОБА_6 зазначив, що суд першої інстанції не розглянув його скаргу по суті з метою приховування факту витребування суддею ОСОБА_7 28.04.2005 року матеріалів перевірки №17/384-03, а також приховування факту складання за цими матеріалами, від його імені скарги на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 13.06.2003 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників Березівського РВ за фактом його утримання під вартою в сараї приватного будинку в період з 04 по 29.04.2001 року.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 , який приймав участь у розгляді апеляції у порядку дистанційного судового провадження, підтримав та уточнив доводи апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи та матеріали перевірки, доводи апеляції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 236-1 КПК України (в редакції 1960 р.), на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи скарга подається особою, інтересів якої вона стосується, протягом 7 днів з дня отримання копії постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2013 року ОСОБА_6 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою на постанову прокуратури Приморського району м. Одеси про відмову в порушенні кримінальної справи щодо судді ОСОБА_7 , винесену 15.05.2008 року, під час дії КПК України в редакції 1960 р., з порушенням строку оскарження, передбаченого ст. 236-1 КПК України (в редакції 1960 р.).

Також ОСОБА_6 звернувся з заявою про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови прокурора, посилаючись на те, що постанова не була йому направлена прокуратурою (а.с. 1-4).

Згідно повідомлення Вінницької установи виконання покарань №1 від 11.12.2014 року відомості щодо своєчасного отримання ОСОБА_6 копії постанови прокуратури Приморського району м. Одеси від 15.05.2008 року відсутні, так як реєстраційні журнали вхідних документів зберігаються три роки, в матеріалах особової справи апелянта зазначені відомості не збереглися. Разом з тим, в особовій справі є відомості про отримання ОСОБА_6 04.02.2014 року одночасно копій постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року та постанови прокуратури від 15.05.2008 року .

На підставі наведеного, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини, вимоги ст. 2 КПК України (в редакції 1960 р.), ст.ст. 2, 21 КПК України (в редакції 2012 р.) щодо доступу кожного до правосуддя, а також враховуючи вказівки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2014 року, з посиланням на вимоги п. 7 розділу ХI Перехідних положень КПК України 2012 року, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до провадження скаргу ОСОБА_6 , та, таким чином, фактично поновив йому строк на оскарження постанови прокурора, а також обгрунтовано розглянув скаргу в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 р., оскільки оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи не передбачено КПК України в редакції 2012 року. Відмова судом першої інстанції в розгляді скарги ОСОБА_6 , яка надійшла пізніше 20.11.2012 року, перешкодила б доступу заявника до правосуддя.

В апеляції ОСОБА_6 , посилаючись на ст. 370 КПК Україні (в редакції 1960 р.), просить скасувати постанову суду першої інстанції з тих підстав, що було порушено його право на захист, оскільки суддя не повідомив його про розгляд скарги 19.12.2013 року та розглянув скаргу в його відсутність, а також в зв`язку з тим, що суд не розглянув його скаргу по суті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 судом не був повідомлений про розгляд скарги 19.12.2013 року, відповідно до вимог ч. 2 ст. 236-2 КПК України (в редакції 1960 р.)

Однак, в ч. 2 ст. 236-2 КПК України (в редакції 1960 р.), якою передбачений порядок розгляду суддею скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, зазначено, що суддя заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу, в разі необхідності.

З протоколу судового засідання вбачається, що суд виніс постанову про розгляд скарги у відсутності ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Вінницькій установі виконання покарань №1, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 236-2 КПК України (в редакції 1960 р.), що є правом суду першої інстанції (а.с. 21).

Таким чином, оскільки в зазначеній нормі закону прямо вказано, що заслуховування пояснень заявника під час розгляду скарги не є для суду обов`язковим, суд прийняв рішення про розгляд скарги у відсутності ОСОБА_6 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 236-2 КПК України (в редакції 1960 р.), в межах своєї компетенції.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що з наведених підстав постанова суду першої інстанції не може бути скасована, оскільки зазначені обставини не передбачені ст. 370 КПК України (в редакції 1960 р.), як істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли б перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законну, обґрунтовану і справедливу постанову, тобто не передбачені цією нормою закону, як підстава для скасування судового рішення,

В апеляції та при її розгляді ОСОБА_6 не зазначив жодних доказів або обставини, які б суд першої інстанції при розгляді скарги по суті повно та всебічно не дослідив, що також об`єктивно свідчить про повноту судового розгляду та відсутність порушень права заявника на захист.

Апеляційний суд вважає доводи в апеляції ОСОБА_6 про те, що суд не розглянув його скаргу по суті неспроможними.

Так, суд в постанові, з посиланням на досліджені докази, прийшов до обґрунтованого та належним чином мотивованого висновку про те, що постанова прокуратури Приморського району м. Одеси від 15.05.2008 року є законною, оскільки фактично не існує подія злочину, на яку вказував ОСОБА_6 в своїй скарзі від 24.09.2007 року на дії судді ОСОБА_7 .

При цьому, з матеріалів справи та з протоколу судового засідання вбачається, що суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 236-2 ч. 2 КПК України (в редакції 1960 р.), витребував та дослідив матеріали перевірки №1-820пр07 за скаргою ОСОБА_6 від 24.09.2007 року на дії судді ОСОБА_7 (а.с. 1-97).

В ході перевірки цієї скарги встановлено, що в провадженні судді ОСОБА_7 не було скарг за заявами ОСОБА_6 , в зв`язку з чим, згідно вимог ст. 99 КПК України (в редакції 1960 р.),на підставі ст. 6 ч. 1 КПК України (в редакції 1960 р.), була винесена оскаржувана постанова.

Таким чином, скарга ОСОБА_6 розглянута судом першої інстанції по суті з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 236-1, 236-2 КПК України (в редакції 1960 р.), з дослідженням матеріалів, на підставі яких було відмовлено в порушенні справи, цим матеріалам дана належна оцінка та прийняте законне та обґрунтоване судове рішення.

При розгляді апеляції у дистанційному судовому провадженні ОСОБА_6 не заперечував той факт, що в провадженні судді ОСОБА_7 дійсно ніколи не було справ за його зверненнями.

Крім того, ОСОБА_6 уточнив апеляцію, та пояснив, що суддя ОСОБА_7 незаконно витребувала 28.04.2005 року матеріали перевірки №17/384-03 за його скаргою на дії працівників Березівського РВ за фактом його утримання під вартою в сараї приватного будинку в період з 04 по 29.04.2001 року, про що йому стало відомо з повідомлень працівників прокуратури. На підставі цих матеріалів суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 незаконно, від його імені, склав скаргу на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 13.06.2003 року про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні працівників Березівського РВ, та 13.05.2005 року незаконно її розглянув.

Однак, зазначені рішення, на які посилається ОСОБА_6 в обґрунтування свої доводів, повністю ці доводи спростовують.

Так, в матеріалах перевірки №1-820пр07 міститься оригінал першої скарги ОСОБА_6 від 24.09.2007 року на дії судді ОСОБА_7 , яка зареєстрована в прокуратурі Приморського району м. Одеси 26.10.2007 року.

Але, в скарзі від 24.09.2007 року ОСОБА_6 не вказує, що суддя ОСОБА_7 незаконно витребувала 28.04.2005 року матеріали перевірки №17/384-03 за його скаргою на дії працівників Березівського РВ за фактом його утримання під вартою в сараї приватного будинку в період з 04 по 29.04.2001 року.

Предметом цієї скарги ОСОБА_6 зазначив те, що суддя ОСОБА_7 розглядає його скаргу протягом 7 місяців, не надає йому копії постанови за результатами розгляду цієї скарги, про що йому стало відомо з повідомлення заступника начальника управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 №06/2 12199-02 від 23.02.2007 року.

В матеріалах перевірки №1-820пр07 за зазначеною скаргою ОСОБА_6 є численні постанови прокуратури Приморського району м. Одеси про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні судді ОСОБА_7 , в зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ст. 367 КК України. Зокрема, прокуратурою винесена остання постанова від 15.05.2008 року.

З постанови від 15.05.2008 року вбачається, що предметом скарги ОСОБА_6 було те, що суддя ОСОБА_7 з порушеннями закону розглядала його скаргу на постанову прокуратури Одеської області від 27.12.2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо слідчого Березівського РВ ОСОБА_10 та на постанову від 12.03.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо судді апеляційного суду ОСОБА_11 .

В ході перевірки було встановлено, що зазначені постанови про відмову в порушенні кримінальних справ прокуратурою не виносилися, відповідно, скарг на ці неіснуючі постанови в провадженні судді ОСОБА_7 не могло бути, у порушенні кримінальної справи було відмовлено, про що прокуратурою Одеської області ОСОБА_6 неодноразово повідомлялося.

В матеріалах перевірки №1-820пр07 є копія матеріалів провадження Приморського районного суду м. Одеси за скаргою ОСОБА_6 від 05.01.2005 року, за результатами розгляду якої винесена постанова судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 від 13.05.2005 року про відмову в її задоволенні.

Однак, в даному випадку, предметом скарги ОСОБА_6 є постанова слідчого прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_12 від 13.06.2003 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Березівського РВ ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за ознаками ст. 364 ч. 3, 365 ч. 3, 366 ч. 2 КК України щодо складання протоколу огляду місця злочину з участю понятих ОСОБА_15 та інших(а.с. 39-41, 47).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.09.2005 року постанова судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 від 13.05.2005 року залишена без змін. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 про фальсифікацію скарги суддею не зазначав (а.с. 81-83).

Таким чином, в апеляції ОСОБА_6 , який звернувся до суду першої інстанції з скаргою на постанову прокуратури Приморського району м. Одеси від 15.05.2008 року, предметом якої була перевірка скарги ОСОБА_6 від 24.09.2007 року на те, що суддя ОСОБА_7 з порушеннями закону розглядала його скаргу на постанову прокуратури Одеської області від 27.12.2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо слідчого Березівського РВ ОСОБА_10 та на постанову від 12.03.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо судді апеляційного суду ОСОБА_11 , фактично змінив предмет скарги.

В апеляції ОСОБА_6 зазначає предметом оскарження незаконне витребування суддею ОСОБА_7 матеріалів перевірки за його скаргою про утримання під вартою в сараї приватного будинку в період з 04 по 29.04.2001 року, яке не було предметом дослідження та перевірки, за результатами яких була винесена постанова прокуратури Приморського району м. Одеси від 15.05.2008 року.

При цьому, ОСОБА_6 посилається на чинну постанову судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 від 13.05.2005 року, предметом якої була постанова прокуратури Березівського району Одеської області від 13.06.2003 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників Березівського РВ ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо складання протоколу огляду місця злочину з участю понятих ОСОБА_15 та інших.

На підставі наведеного, згідно вимог ст.ст. 369, 370 КПК України (в редакції 1960 р.), апеляційний суд вважає, що доводи в апеляції ОСОБА_6 підтвердження не знайшли, висновки в постанові суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б потягли скасування постанови суду, при розгляді скарги засудженого ОСОБА_6 судом першої інстанції не допущено, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляції та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

УХВАЛИВ:

Апеляцію ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову прокуратури Приморського району м. Одеси від 15.05.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 за відсутністю події злочину, передбаченого ст. 367 КПК України, на підставі ст. 6 ч. 1 п. 1 КПК України (в редакції 1960 р.) залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали апеляційного суду Одеської області буде оголошений 30.12.2014 року, о 09:30 годині.

Судді апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2