С У Д У К Р А Ї Н И
Справа № 11-89. Головуючий у 1
інстанції - Малиш В.В.
Категорія: ст.186 ч.2 КК Доповідач -
У Х В А Л А

І М” Я
М У К Р А Ї Н И

2008
року січня місяця 24 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого - судді Гром Л.М.

Суддів - Рудомьотової С.Г.,
Борисенка І.П.

З участю прокурора -Лисуна С.І.

Засудженого - ОСОБА_1

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20
листопада 2007 року , яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, з повною загальною середньою освітою,
неодруженого, не працюючого, раніше
судимого:

14.10.1998 року Чернігівським
районним судом за ст. 140 ч.2, 46-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення
волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік із штрафом 340 грн.;

06.12.1999 року Новозаводським
райсудом м. Чернігова за ст. 140 ч.2, 43 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна;

22.04.2002 року Деснянським райсудом
м. Чернігова за ст. 141 ч.2, 185 ч.3, 358 ч.1, 190 ч.2, 304 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення
волі ;

15.11.2006 року Новозаводським
райсудом м. Чернігова за ст. 190 ч.2, 358 ч.3, 75 КК України до 3 років
позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, -

засуджено за ст. 185 ч.2 КК України
- до 2 років позбавлення волі;

за ст.185 ч.3 КК України - до 3
років позбавлення волі;

за ст. 186 ч.2 КК України - до 4
років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України,
остаточно, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за
сукупністю злочинів, призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до
призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком
Новозаводського райсуду м. Чернігова від 15.11.2006 року у вигляді 1 року
позбавлення волі, і за сукупністю вироків, остаточно, призначено 5 років
позбавлення волі..

Стягнуто з ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди на
користь ОСОБА_2 - 900 грн.; ОСОБА_3 - 235 грн.; ТОВ „РІК” - 825 грн.

В С Т А Н
О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний виновним і засуджений за
вчинення злочинів при слідуючих обставинах:

20.04.2007 року, приблизно о 03.00
год., ОСОБА_1, з метою викрадення чужого майна, прийшов до кіоску „Тютюн” у м.
Чернігові по вул. Рокосовського, 33, розбив вітринне скло, проник всередину, звідки таємно викрав єдиний ваучер
номіналом 25 грн. у кількості 23 шт. на загальну суму 575 грн., єдиний ваучер
номіналом 50 грн. у кількості 5 шт. на загальну суму 250 грн., а всього на
загальну суму 825 грн., що належить ТОВ „РІК”.

21.04.2007 року вдень, знаходячись
у квартирі АДРЕСА_1, він таємно викрав мобільний телефон „Sony Eriсson K-600 і”, вартістю
1450 грн., що належить ОСОБА_4.

25.04.2007 року, вдень,
знаходячись у квартирі АДРЕСА_2, він, застосувавши насильство, що не є
небезпечним для життя та здоров'я
ОСОБА_3, відкрито викрав у нього мобільний телефон „SIEMENS A-52” у силіконовому
чохлі, вартістю 220 грн., із стартовим пакетом „Київ-Стар”, вартістю 15 грн.,
що належали йому, а всього на загальну
суму 235 грн., та телевізор „SAMSUNG CS-21K 9 Q” з пультом дистанційного керування, загальною вартістю
900 грн., що належить ОСОБА_2

У апеляції засудженого ОСОБА_1,
уточненої у судовому засіданні апеляційного суду, ставиться питання про зміну вироку, з перекваліфікацією його дій по
епізоду крадіжки телевізора у ОСОБА_3 із ст. 186 ч.2 на 185 ч.2 КК України, з
тих мотивів, що суд не в повній мірі встановив, що у квартирі була ще третя
особа, яка не допитана, і від чого залежить правильність кваліфікації його дій;
по іншим епізодам злочинів вважає, що суд призначив занадто суворе покарання,
без врахування пом'якшуючих обставин - явки з повинною, допомоги слідству,
щирого каяття, а також, що судом було невірно приєднано не відбуту
частину покарання за попереднім вироком, не враховано відбуття ним покарання у
СІЗО м. Чернігова терміном 6 місяців.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, думку прокурора про залишення
вироку без зміни, перевіривши матеріали справи в обсягу апеляції, обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні вмінених злочинів та цивільні позови визнав частково. Показав,
що дійсно, із кіоска викрав картки на оплату мобільного зв'язку і продав їх за
500 грн.; у брата викрав мобільний телефон і продав за 450 грн., гроші
використав на власні потреби. Стосовно заволодіння телевізором та мобільним
телефоном ОСОБА_3, то вкрасти телевізор із закладенням його у ломбард під гроші
йому запропонував сам ОСОБА_3 і він на це погодився. Мобільного телефону
взагалі у квартирі не було. ОСОБА_3 у квартирі він не бив, а сутичка виникла
між ОСОБА_3 та іншим наглядно знайомим хлопцем, а він їх тільки розбороняв.

Але виновність ОСОБА_1 доводиться
сукупністю інших, досліджених у судовому засіданні та викладених у вироку,
доказів.

З показань потерпілого ОСОБА_3
доводиться, що 25.04.2007 року на ринку „Нива” він зустрів ОСОБА_1 і інших
наглядно знайомих хлопців, з якими вжили
біля 1л горілки на чотирьох. Один із знайомих пішов, а втрьох з ОСОБА_3. пішли
до нього додому. У квартиру піднялись вдвох із ОСОБА_3, ще один знайомий
залишився біля під'їзду. Вживали спиртні напої, поки ОСОБА_1 не заснув. Коли
виявив відсутність ключа від квартири, почав будити підсудного, а той,
прокинувшись, побив його, забрав мобільний телефон з кишені та телевізор з
кімнати, вийшов з квартири, закривши двері на ключ ззовні. Про пограбування
зателефонував матері.

З показань потерпілої ОСОБА_2
доводиться, що їй на роботу зателефонував син і попросив терміново прийти, бо
його побили, пограбували і закрили у квартирі. Коли прийшла додому, відкрила
ключем двері, побачила відсутність телевізора. Син сказав, що його побив
ОСОБА_1 і забрав телевізор і мобільний телефон.

З показань потерпілого ОСОБА_1 /
а.с. 98/ доводиться, що він допомагав матері проводити ремонт у квартирі, коли
прийшов його брат ОСОБА_4, який запропонував принести клей, а потім пішов
комусь подзвонити і не повернувся. Через 20 хв. він виявив відсутність свого
мобільного телефону.

З показань свідка ОСОБА_5 доводиться,
що коли вона сиділа на лавці біля під'їзду, то бачила підсудного, як той
виходив з під'їзду з телевізором в руках.

З показань свідка ОСОБА_6 доводиться,
що близько 21 год. 30 хв. вона закрила кіоск та пішла додому. Через деякий час
їй зателефонували працівники охорони та повідомили, що в кіоску розбите скло.
Коли приїхала, то виявила пропажу карток поповнення рахунків мобільного
зв'язку.

З показань свідка ОСОБА_7 доводиться,
що як понятий він був присутній при відтворенні обстановки та обставин події з
участю підсудного, який докладно, вільно розповідав та показував як викрадав
телефонні картки з кіоска, які потім продав.

З показань свідка ОСОБА_8/ а.с. 85-86/
доводиться, що йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що хоче продати
телевізор, на що він погодився. Через 20 хв. ОСОБА_1 привіз телевізор
„Самсунг”, який він купив за 200 грн. Пізніше він перепродав цей телевізор
незнайомцю за оголошенням. Про те, що телевізор був крадений, він не знав.

З показань свідка ОСОБА_9 /а.с. 83/
доводиться, що її син ОСОБА_1 спочатку мешкав з нею, а потім заходив лише
помитися та переодягнутися, часто випивав, виносив речі з дому. Про викрадення
телевізора їй відомо від матері потерпілого.

З показань свідка ОСОБА_10/ а.с. 122/
доводиться, що до нього на роботу прийшов наглядно знайомий йому хлопець на
ім'я „ОСОБА_4” та запропонував купити мобільний телефон „Соні Еріксон К600і”,
зійшлися на ціні у 450 грн. Потім цей мобільний телефон він продав наглядно
знайомому хлопцю. Через деякий час до нього прийшов чоловік на ім'я „ОСОБА_4” і
сказав, що телефон, який він продав, викрав його рідний брат. Він зв'язався з
покупцем і телефон повернули.

Виновність засудженого ОСОБА_1 також
доводиться сукупністю інших доказів по справі: заявами потерпілих, рапортом
працівника міліції /а.с. 16/, протоколами огляду місця події від 20 та
25.04.2007 року щодо викрадення карток з кіоску та майна ОСОБА_3 /а.с. 18,
59-60/, явками з повинною ОСОБА_1 про викрадення карток з кіоска та мобільного
телефону „Соні Еріксон К600і” у свого брата /а.с. 31,94/, протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 25.05.2007 року з участю ОСОБА_1
/а.с. 37/, проколом виїмки мобільного телефону „Соні Еріксон К600і” від 08.05.2007 року /а.с. 101/, тощо.

Місцевий суд повно і всебічно
дослідив наявні докази по справі, дав їм вірну юридичну оцінку, що викладено у вироку.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані по
епізоду крадіжки із кіоска за ст. 185 ч.3; по епізоду викрадення телефону „Соні
Еріксон К600і” у ОСОБА_4 - за ст. 185
ч.2; по епізоду відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_3 - мобільного
телефону та телевізора - за ст. 186 ч.2
КК України.

Посилання засудженого ОСОБА_1 на
безпідставність засудження за ст. 186 ч.2 КК України є необґрунтованою, що
спростовується дослідженими доказами по справі у місцевому суді - показаннями
самого засудженого про відсутність у квартирі будь-яких свідків, крім нього та
потерпілого /а.с. 73, 81/, та показаннями потерпілого як на слідстві так і у
суді /а.с. 70, 270/.

Суд дав належну оцінку показанням
засудженого на досудовому слідстві і у судовому засіданні, перевірив його
твердженням про незаконність дій працівників міліції при провадженні досудового
слідства, і зробив відповідний висновок,
про що зазначено у вироку.

Призначене покарання засудженому
ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, і ті, на які посилається ОСОБА_1 у апеляції.

Місцевим судом також вірно вирішено
цивільні позови потерпілих.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на
неврахування в строк відбуття покарання 6 місяців позбавлення волі, які він
відбув у СІЗО м. Чернігова за вироком Новозаводського райсуду м. Чернігова від
15.11.2007 року, то судом порушень допущено не було, бо відповідно до ст. 71 КК
України, до нового покарання частково приєднано не відбуте покарання за
вищезазначеним вироком у виді 1 року позбавлення волі, а покарання за цим
вироком призначалось ОСОБА_1 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3
роки.

Строк покарання за новим вироком
обчислено з часу затримання ОСОБА_1 - з 05.05.2007 року.

За даних обставин підстав для зміни
або скасування вироку щодо ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 365-366, 377-379 КПК
України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20
листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Головуючий
-

Судді -