АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/446/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року, відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не працюючий, маючий незакінчену середню освіту,не маючий утриманців, не військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 ,раніше судимий,-

- 1) 05.09.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч 1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік,

- 2) 17.06.2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.296,ч1,2ст185,ч2ст.186,ч1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від подальшого відбування покарання на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році» по постанові Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2014 року, в силу ст.6 Закону України «Про застосування амністії» судимість не знята та не погашена.

засуджений :

за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту фактичного затримання , зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою в ІВС та СІЗО №27 з 19 липня 2014 року.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 залишено раніше обрану - тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_10 . О в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної злочином 491,00 гривень (гривень чотириста дев`яносто одна гривень 00 коп).

Судові витрати по справі за проведення судово - товарознавчої експертизи № 8528 від 30.07.2014 року вартістю 295,20 гривень стягнуто з ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь державного бюджету України.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Як встановлено районним судом, обвинувачений ОСОБА_7 будучи звільненим за Законом України «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання з міст позбавлення волі 12.062014 року, певних висновків для себе не зробив та знову скоїв кримінальне правопорушення (злочин) при наступних обставинах :

18 липня 2014 року біля 23 години 30 хвилин разом з невстановленою досудовим слідством особою(відносно якої матеріали виділені окреме провадження) , знаходячись поблизу ресторану «Рафінад» на вул. Клочківській в м. Харкові біля будинку №109 , де побачили раніше незнайому громадянку ОСОБА_10 , яка ,повертаючись додому прямувала по вул.. Клочківській в м. Харкові . Прямуючи на зустріч громадянці ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_7 та невстановлена досудовим слідством особа, побачивши, що в ОСОБА_10 при собі є жіноча сумка, вирішили відкрито заволодіти її майном. Діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої обвинувачений ОСОБА_7 схопив сумку у ОСОБА_10 та намагався її відібрати, але потерпіла ОСОБА_10 , утримуючи свою сумку двома руками, завадила обвинуваченому ОСОБА_7 відразу заволодіти своїм майном. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_7 , натискаючи на потерпілу ОСОБА_10 , масою свого тіла, повалив потерпілу на землю, після чого, обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_10 , одного удару правою рукою в область обличчя, причинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №2526/ая-14 від 21.07.2014 року, заподіявши потерпілій сильного болю та припинивши таким чином опір потерпілої. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілої жіночу сумку , вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 8528 від 30.07.2014 року складає 282,00 гривень. В сумці знаходилися мобільний телефон «Fly» ,вартістю 726,00 гривень ,з карткою оператора «МТС та залишком коштів в сумі 10,00 гривень, з карткою оператора «Лайф», гаманець вартістю 76,00 гривень з грошовими коштами в сумі 35,00 гривень, парасолька вартістю 90,00 гривень, окуляри сонцезахисні вартістю 43,00 гривень, гребінець , різні квитки, картки метрополітену, зв`язки з ключами, що не мають матеріальної цінності, всього викравши майна на загальну суму 1217,00 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 та невстановлена досудовим слідством особа з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь та скориставшись викраденим майном за своїм наміром.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказав, що як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні була допущена неповнота . На думку обвинуваченого процес по його справі проводився з обвинувальним уклоном, були порушені права на захист, показання потерпілої суперечливі.

Всі ці обставини,на думку обвинуваченого, дають підстави для скасування вироку районного суду.

Заслухав доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника,які підтримали апеляційну скаргу ,прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження,та обсудивши доводи апеляційної скарги,колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Так судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, та зроблений обґрунтований висновок про винуватість обвинуваченого в скоєному злочині. Цей висновок районного суду, підтверджується зібраними в установленому порядку доказами ,перевіреними судом.

Так потерпіла ОСОБА_10 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні підтвердила всі обставини відкритого викрадення у неї майна,які вказані у вироку суду.

Крім того,вина обвинуваченого підтверджується протоколом пред`явлення обвинуваченого ОСОБА_7 для впізнання ОСОБА_10 від 19.07.2014 року, в ході якого потерпіла впізнала ОСОБА_7 як особу яка вчинила злочин проти потерпілої.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що в його провадженні як у слідчого було кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 . На досудовому слідстві обвинувачений не скаржився на дії оперативних працівників,йому було забезпечено право на захист, добровільно повідомив про скоєний ним злочин.

Як повідомив свідок,зі слів обвинуваченого слідству стало відомо про намір обвинуваченого здати викраденого телефону до ломбарду.

Згідно з протоколом огляду місця проживання обвинуваченого, а саме підвального примішення, розташованого між під`їздами №2 та АДРЕСА_3 ,під час якого була вилучена кофта,яку потерпіла впізнала як кофту в котрій був обвинувачений в момент скоєння злочину./а.с.92-95,129-136/.

Висновком експерту ХОБСМЕ від 21.07.2014 року підтверджується,що у потерпілої виявлено кровотечі на обличчі та лівій нозі ,кровотечі на руках та тулубі,садна на правій руці,які виникли в строк,що вказала потерпіла /а.с.123-128/.

На думку колегії суддів,суд першої інстанції правильно прийшов до висновку,що доводи обвинуваченого стосовно тих обставин,що він не скоював вищевказаний злочин,треба розцінювати як бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Ці доводи спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 ,яка в судовому засіданні вказала на те,що особу,яка її пограбувала вона впізнає,насамперед ,за характерним татуюванням на лівій руці.

Згідно з протоколом затримання обвинуваченого, в присутності захисника,є запис про те що обвинувачений щиросердечно зізнався в скоєному злочині .

Таким чином,районний суд обґрунтовано кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,як відкрите заволодіння чужого майна (грабіж),поєднаний з насильством ,що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого,скоєний повторно.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду з тих обставин на які посилається обвинувачений, так як не знаходить ,що досудовим слідством і судом допущена неповнота та порушені права обвинуваченого на захист.

При призначенні покарання обвинуваченому районний суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повному обсязі врахував дані про особу обвинуваченого,який раніше судимий,кримінальне правопорушення скоїв через місяць після застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», в місцях позбавлення волі характеризувався негативно.

Судом також прийняті до уваги вимоги ст.ст.66,67 КК України.

При вказаних обставинах,на думку колегії суддів, призначене покарання ОСОБА_7 необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення,а вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2014 року,щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення,та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення,а засудженому з дня вручення копії ухвали.

Головуючий :

Судді :