Справа № 1-36/07
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2007
року Романівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Бабича С.В.,

при
секретарі Присяжнюку А.М.,

з участю
прокурора Колотюка В.Д.,

захисника
ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романові кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Волгоград Російської Федерації, не працюючого,
освіта середня, не одруженого, мешканця
с. Борятин Романівського району Житомирської області раніше
судимого 10.12.1997 Чуднівським районним судом Житомирської області за
ст.ст. 86-1, 89 ч. 1, 17 ч. 2, 81 ч. 3 КК України до 10 років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна, звільненого

за ст. 115 ч. 1
КК України,-

В С Т А
Н О В И В :

1 червня 2006 року, близько 19 години, в
будинку № 14 по вул. 1-го Травня в с. Борятин Романівського району Житомирської
області, ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння, на грунті особистих неприязних відносин, викликаних
суперечкою з ОСОБА_3, вирішив умисно
вбити останнього.

Реалізуючи
свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя
ОСОБА_3, ОСОБА_2, в ході суперечки, взявши у дворі вищевказаного
домогосподарства металеву монтировку - знаряддя злочину, повернувся до кімнати
кухні будинку, де знаходився ОСОБА_3, підійшов до останнього та, з метою
умисного протиправного позбавлення життя, зі значною силою наніс потерпілому
три удари металевою монтировкою в життєво-важливий орган - голову, заподіявши
останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової
травми: забійної рани волосяної частини голови, крововиливів під м»які мозкові
оболонки, вдавленого багатоуламкового
перелому кісток основи та склепіння черепа, розриву твердої мозкової
оболонки, від яких ОСОБА_3 помер на
місці пригоди.

Цього ж дня близько 24 години, ОСОБА_2, з
метою приховання злочину, на велосипеді
вивіз труп ОСОБА_3 на смітник неподалік від села Ягодинка Романівського
району, де закопав його в грунт.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у скоєному злочині визнав
повністю, показань дати не зміг через
відсутність мовної здатності, що викликана захворюванням на рак язика. В
зв»язку з цим суд бере до уваги показання, дані ним під час досудового слідства
і оголошені в судовому засіданні. Згідно даних показань, підсудний ОСОБА_2 на
початку червня 2006 року викрав з домогосподарства мешканця с. Борятин
Романівського району ОСОБА_4 курку. Вказані дії були помічені ОСОБА_4, після чого він пішов до будинку
ОСОБА_4, в якому на той час знаходився ОСОБА_3. Останній почав наносити йому
удари, в результаті яких він втратив свідомість. Після того як він отямився,
ОСОБА_3 знову почав наносити йому удари, вимагаючи грошового відшкодування за
вбиту курку. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завели його до будинку, в якому він
на той час проживав - по АДРЕСА_1. Наступного дня близько 19 години ОСОБА_3
прийшов до того ж будинку, та знову
почав вимагати гроші за вбиту курку. Сказавши, щоб ОСОБА_3 почекав його, він вийшов
у двір, взяв металеву монтировку, та повернувшись в будинок, зайшов до кухні,
де на той час знаходився ОСОБА_3, та наніс йому три удари вказаною монтировкою
по голові, від яких останній впав на підлогу без ознак життя. Того ж дня, близько 24 години, він на велосипеді ОСОБА_3 вивіз труп останнього
на смітник поблизу с. Ягодинка Романівського району, де закопав та присипав
сміттям. Повернувшись до будинку, в якому вбив ОСОБА_3, він, з метою приховання
слідів злочину вимив кров на підлозі та столі. ( а.с.34-35, 130, 174)

Вина
підсудного, крім його показань,
підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так,
допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, показав, що 4 листопада 2006 року, знаходячись в гаражі домогосподарства
ОСОБА_6, під час розмови з останнім, він
випадково побачив на полиці предмет округлої форми з запальником з
однієї з сторін, ОСОБА_6 пояснив йому, що це вибухова речовина - пластит і, що
він може віддати йому дану вибухову речовину. Він погодився безоплатно забрати
вищевказану вибухову речовину, але пізніше. Після цього він почав шукати особу,
якій мав намір її продати. Знайшовши таку особу - ОСОБА_7, 28 листопада 2006
року, близько 11.00 год., він приїхав до ОСОБА_6 додому, де останній безоплатно
передав йому вибухову речовину.

Крім
цього вина підсудного ОСОБА_6 стверджується наступними доказами, які є в
матеріалах кримінальної справи:

- актом огляду покупця від 28 листопада 2006
року, в ході якого чоловіку під вигаданим прізвищем ОСОБА_8 були видані гроші
для оперативної закупівлі, зазначені серії та номера купюр, які були йому
видані (а.с.11);

-
протоколом оперативної закупівлі від 28 листопада 2006 року, під час якої
чоловік з вигаданим прізвищем ОСОБА_8, якому було доручено проведення вказаного оперативно-розшукового заходу,
купив у ОСОБА_7 вибухову речовину за 6 000 грн. (а.с.19);

- протоколом огляду місця події від 28
листопада 2006 року, в ході якого у ОСОБА_7 були вилучені гроші, які були
видані чоловіку з вигаданим прізвищем ОСОБА_8 для проведення оперативної
закупівлі (а.с.20-21);

- протоколом відтворення обстановки та обставин
події від 30 січня 2007 року з участю обвинуваченого ОСОБА_6, в ході якого
останній показав приміщення де зберігав вибухову речовину та розповів про інші
обставини скоєного ним злочину (а.с.140-141);

- протоколом огляду від 12 січня 2007 року, в
ході якого було оглянуто частину вибухового пристрою ( а.с.89);

- висновком судової вибухотехнічної експертизи
№ 2226 від 18 січня 2007 року, згідно якої предмет, вилучений у ОСОБА_8 , є
частиною бризантної вибухової речовини (на основі гексогену з домішками
алюмінієвої пудри) - пластиту нормальної потужності, спорядженої додатковим
детонатором, який містить в собі флегматизований гексоген бризантної дії, підвищеної
потужності, здатна до вибухового перетворення, проведення вибуху, загальною
вагою 1980 грам. Фрагмент секції детонуючого кабелю типу ДКРП-4 відноситься
частково до пластичної бризантної вибухової речовини нормальної потужності типу
пластит та, частково, до бризантної вибухової речовини підвищеної потужності на
основі гексогену, здатний до вибухового перетворення (проведення вибуху) ( а.с.
114-121);

- висновком судової експертизи вибухових
речовин № 1228 від 23 січня 2007 року, згідно якого предмет, вилучений у
ОСОБА_8а, споряджений пластичною бризантною вибуховою речовиною на основі
гексогену (пластитом) з домішками алюмінієвої пудри та супроводжується детонуючим шнуром з
гексогеновим спорядженням є вибуховою речовиною бризантної дії, придатна до вибуху,
може бути використана для проведення підривних робіт (а.с.126-127);

Суд, дослідивши
всі зібрані по справі докази, оцінивши їх в своїй сукупності приходить до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_6 доведена в судовому засіданні.

Дії підсудного ОСОБА_6, які виразились у придбанні, носінні, зберіганні та збуті
вибухової речовини суд кваліфікує за ст.
263 ч. 1 КК України.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує, що злочин, скоєний ним є середньої
тяжкості, за місцем проживання та роботи підсудний характеризується позитивно,
має на утриманні двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, обставину, яка пом”якшує покарання - його
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, тому суд вважає доцільним і достатнім обрання йому покарання в вигляді позбавлення
волі, з випробуванням, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд
відмовляє в задоволенні клопотання, заявленого захисником підсудного в ході
судового засідання, про передачу підсудного ОСОБА_6 на поруки трудового
колективу, оскільки з клопотання про передачу його на поруки вбачається, що дане рішення прийняте лише
трьома чоловіками, а не загальними зборами трудового колективу, що викликає
сумнів в належних заходах виховного характеру та контролі за його поведінкою з
боку трудового колективу.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Судових витрат
немає.

Речовий доказ
знищений в ході полігонних випробувань.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд -

З А С У
Д И В :

ОСОБА_6 визнати
винним за ст. 263 ч. 1 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки
позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК
України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом іспитового строку - 2 (два) роки не вчинить нового злочину та
виконає покладений на нього, передбачений ст. 76 КК України обов»язок - періодично з»являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через
Романівський райсуд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: С.В.Бабич