Справа № 591/1589/14-к Провадження № 1-кс/591/243/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора м. Суми щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора м. Суми щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яку він та його захисник в судовому засіданні підтримали та мотивували тим, що 27 лютого 2014 року він звернувся до прокуратури з заявою про вчинений на його думку злочин начальником ВДВС ОСОБА_6 та директором Філії № 19 ПП « ОСОБА_7 » ОСОБА_8 , пов`язаний з намаганням реалізувати з прилюдних торгів його квартиру, відповідальність за який передбачена ст. 364 КК України. Проте прокурором відповідні відомості до ЄРДР внесені не були, тому просив зобов`язати прокурора вчинити ці дії.
Прокурор вимоги скаржника не визнав, мотивуючи це їх необґрунтованістю, просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог, оскільки прокурором звернення заявника було направлено за належністю до Сумського МВ.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 27 лютого 2014 року скаржник звернувся до прокуратури з заявою про вчинений на його думку злочин начальником ВДВС ОСОБА_6 та директором Філії № 19 ПП « ОСОБА_7 », пов`язаний з намаганням реалізувати з прилюдних торгів його квартиру, відповідальність за який передбачена ст. 364 КК України.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята в прокуратурі м. Суми та зареєстрована в цій установі.
Також сторони не заперечували тих обставин, що відомості по заяві ОСОБА_3 прокурором до ЄРДР внесені не були, а 28 лютого 2014 року заяву з матеріалами направлено за підслідністю до Сумського МВ.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Інструкцією про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженою наказом Генерального Прокурора України № 125 від 03 грудня 2012 року, згідно п. 3.5 якого, керівник органу прокуратури відповідного рівня після отримання заяви про злочин має право передати за підслідністю матеріали до відповідного органу досудового розслідування.
Аналізуючи норми ст.ст. 214-216 КПК України, суд приходить висновку про відсутність в них посилання на безумовний обов`язок прокурора вносити відомості по заяві про вчинений злочин, що за приписами ст. 216 КПК України не віднесена до підслідності органу прокуратури.
З досліджених судом заяви ОСОБА_3 та наданих до неї матеріалів встановлено, що він просить внести відповідні відомості до ЄРДР відносно службових осіб, можлива неправомірна діяльність яких в контексті ч. 4 ст. 216 КПК України не віднесена до підслідності органу прокуратури, тому на думку суду прокурором обґрунтовано та правомірно без внесення відомостей до ЄРДР для вирішення цього питання по суті матеріали заяви ОСОБА_3 направлені за підслідністю до Сумського МВ, дії якого у разі незгоди з вирішенням поставленого питання і не позбавлений можливості оскаржити у встановленому законом порядку заявник.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР саме прокурором, на думку суду, прокуратурою м. Суми обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не внесені відомості до ЄРДР.
Відмовляючи в задоволенні вимог, суд виходить і з того, що по цьому ж питанню, яке фактично заявлено з приводу аналогічних обставин, судом вже відмовлялось в задоволенні іншої скарги ОСОБА_3 (ухвала від 12 лютого 2014 року).
Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР саме прокурором, який на думку суду, направляючи матеріали заяви за належністю, діяв в межах КПК України та відповідної Інструкції, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора м. Суми щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 27 лютого 2014 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1