справа № 462/8994/14-к
У Х В А Л А

18 березня 2015 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2014 року у Залізничний районний суд м.Львова надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов потерпілого і розписки про отримання копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд в даному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_6 проти призначення судового розгляду не заперечив.

Обвинувачений та захисник проти призначення судового розгляду заперечили та зазначили, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокуророві, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і який завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зі змісту ч. 1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, відтак виклад фактичних обставин кримінального правопорушення повинен містити вказані відомості.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, є злочином з матеріальним складом, обов`язковими елементами такого є дія (бездіяльність), суспільно небезпечні наслідки та прямий безпосередній зв`язок між ними. Об`єктивна сторона полягає у заволодінні чужим майном або придбанням право на майно шляхом обману потерпілого або зловживанням його довірою.
Разом з тим, у поданому прокурором обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, лише зазначено про спосіб вчинення обвинуваченим шахрайства «шляхом обману та зловживання довірою», тобто без наведення будь-яких обставин того, в чому саме виражається такий обман і зловживання довірою. Отже, такий виклад обставин фактично лише дублює формулювання обвинувачення, не розкриваючи при цьому обставин, за яких вчинено злочин, відтак обов`язкових складових об`єктивної сторони шахрайства. Крім цього, наведене формулювання без розкриття способу вчинення злочину не дає змоги відмежувати шахрайство і подібні за змістом цивільно-правові відносини.

Викладене свідчить про неконкретність обвинувачення, що може призвести, у випадку судового розгляду такого обвинувального акту, до порушення прав учасників судового провадження, та позбавляє суд можливості роз`яснити суть обвинувачення відповідно до вимог ст. 348 КПК України у разі призначення судового розгляду, а відтак не відповідає вимогам ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист.
Окрім цього, захисник зазначила, що обвинуваченому після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Між тим, в обвинувальному акті, який складено 23 грудня 2014 року, вказаних змін не враховано, обвинувачений значиться як « ОСОБА_8 », отже перед направлення в суд, на виконання п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, не перевірено анкетних відомостей обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, то суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про повернення його прокурору.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що за таких обставин без усунення виявлених недоліків не може бути призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні та обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:

обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, повернути прокурору прокуратури Залізничного району міста Львова ОСОБА_3 для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1