Справа № 597/1118/13-к
Провадження № 1-кп/597/71/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2013 р. Заліщицький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої Піцик В.М.

за участю секретаря
Николайчук З.М.

прокурора Лобура В.П.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Заліщики
обвинувальний акт з угодою про
визнання винуватості у кримінальному
провадженні про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Черемуховка Лепського району Комі
АРСР, жителя АДРЕСА_1, вірмена,
громадянина України, із
професійно-технічною освітою,
пенсіонера, інваліда 2
групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1
КК України

встановив:

28.08.2013 року о 16 годині 25 хвилин під час
проведення обшуку в квартирі ОСОБА_1, що
знаходиться в АДРЕСА_1, працівниками
міліції виявлено та вилучено
боєприпаси - патрони в кількості шість
штук, які є довгими гвинтівочними
патронами 5,6 мм промислового
виготовлення до нарізної
спортивно-мисливської зброї
кільцевого запалення, придатні до
стрільби, вибохову речовину метальної
дії - порох, вагою 297,29 грами, який є
одноосновним бездимним порохом на
основі нітроцелюлози та дифеніламіну,
як стабілізатора, який придатний до
горіння, які ОСОБА_1 зберігав за місцем
свого проживання без передбаченого
законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ст.263
ч.1 КК України, як зберігання бойових
припасів та вибухових речовин без
передбаченого законом дозволу.

2 жовтня 2013 року між старшим
прокурором прокуратури Заліщицького
району молодшим радником юстиції
Лобуром В.П., якому на підставі ст.37 КПК
України надані повноваження прокурора
у кримінальному провадженні
№ 0000381, та ОСОБА_1 в
порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472
КПК України, укладено угоду про
визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та
підозрюваний ОСОБА_1 дійшли згоди

щодо формулювання підозри, всіх
істотних для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_1
за ст.263 ч.1 КК України, підозрюваний
ОСОБА_1 у повному обсязі сформульованої
підозри беззастережно визнав свою
винуватість у вчиненні даного
кримінального правопорушення. Також,
сторонами угоди визначено узгоджене
ними покарання, яке ОСОБА_1 повинен
понести за вчинене кримінальне
правопорушення, а саме у виді трьох
років позбавлення волі із звільненням
на підставі ст.75 КК України від
відбування покарання з іспитовим
строком один рік із покладенням
обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 пп.2,3 КК
України, а саме: не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи. В
угоді передбачені наслідки її
укладення, затвердження та
невиконання, які роз'яснені
підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК
України питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у
кримінальному провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам, може бути укладена угода між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає,
що при укладенні даної угоди дотримані
вимоги і правила КПК України та КК
України, просить цю угоду затвердити і
призначити обвинуваченому узгоджену в
угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому
засіданні також просить вказану угоду
з прокурором затвердити і призначити
узгоджену в ній міру покарання, при
цьому беззастережно визнав себе
винуватим у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1
КК України, в обсязі підозри, дав згоду
на застосування узгодженого виду та
розміру покарання, заявивши, що здатен
реально виконати взяті на себе
відповідно до угоди зобов'язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_1
беззастережно визнав себе винуватим,
згідно із ст.12 КК України є тяжким
злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування
сторін кримінального провадження
переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді. При цьому, судом
з`ясовано, що ОСОБА_1 повністю
усвідомлює зміст укладеної з
прокурором угоди про визнання
винуватості, характер обвинувачення,
щодо якого визнає себе винуватим,
цілком розуміє свої права, визначені
ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки
укладення, затвердження даної угоди,
передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та
наслідки її не виконання, передбачені
ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про
визнання винуватості між старшим
прокурором прокуратури Заліщицького
району Лобуром В.П. та обвинуваченим
ОСОБА_1 відповідають вимогам КПК
України та КК України, суд, врахувавши
заслухані доводи сторін кримінального
провадження, дійшов висновку про
наявність всіх правових підстав для
затвердження угоди про визнання
винуватості, укладеної 2 жовтня 2013
року між старшим прокурором

прокуратури Заліщицького району
молодшим радником юстиції Лобуром В.П.
та обвинуваченим ОСОБА_1, та
призначення ОСОБА_1 за ст.263 ч.1 КК
України, узгодженої сторонами угоди
про визнання винуватості, міри
покарання.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 2 жовтня 2013 року
між старшим прокурором прокуратури
Заліщицького району молодшим радником
юстиції Лобуром Василем Петровичем та
обвинуваченим ОСОБА_1 у кримінальному
провадженні № 0000381.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та
призначити йому узгоджене сторонами
угоди про визнання винуватості від 2
жовтня 2013 року покарання у виді трьох
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання з
іспитовим строком один рік.

На підставі ст.76 ч.1 пп.2,3 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 831
(вісімсот тридцять одну) гривню 30
копійок за проведення експертиз.

Речові докази: боєприпаси -
гвинтівочні патрони до нарізної
спортивно-мисливської зброї
кільцевого запалення в кількості шість
штук, а також вибухову речовину
метальної дії - порох, які знаходяться в
кімнаті зберігання зброї Заліщицького
РВ УМВС України в Тернопільській
області, знищити після вступу вироку в
законну силу.

Вирок може бути оскаржений
обвинуваченим, прокурором виключно з
підстав, передбачених ст.394 КПК України,
до апеляційного суду Тернопільської
області через Заліщицький районний суд
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок вступив в законну силу
02.11.2013 року.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя: В. М. Піцик