Справа № 11 а-2081
суду 1 інстанції Коновалов
: ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289,
України___________________________________________________ Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

12
червня 2007 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Чепура О.М.

суддів Гончарова Г.Г., Васильєва О.П.

за участю
прокурора ОСОБА_3

захисника
ОСОБА_1 та обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку кримінальну

справу за
апеляцією державного обвинувача ОСОБА_3 на постанову

Ворошиловського
районного суду м. Донецька Донецької
області від 10

травня 2007 року
, яким кримінальну справу стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Донецька, громадянина України , росіянина,
із се­редньою освітою , який одружений та має на утриманні дочку 1987
року народження, працює директором НП
«ТОН-97», рані­ше не судимий,

який
обвинувачується у вчинені злочинів ,
передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст.
289,

ч.3 ст. 357 КК України , -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 наро­дження, уродженця с. Шалі Шалинського району
Чечено-Інгушської АРСР, чеченця , який є особою без громадянства, із середньою освітою , одружений, не працює , раніше судимий : 1. 12.07.1989
року Верховним судом України за ст. 69, 19-142 ч.2 КК УРСР до 15 років позбавлення
волі. Звільнений з місць по­збавлення волі 21.09.2001 року умовно - достроково
на 2 роки 1 місяць 14 днів,

який
обвинувачується у вчинені злочинів , передбачених ч.4 ст. 187, ч.3
ст. 289,

ч.3 ст. 357 КК України, -

встановив:

Органами
досудового слідства ОСОБА_2 і ОСОБА_4 обвинува­чуються в тому , що 20 січня 2005 року діючи в складі
організованої злочин­ної групи , в яку
також входили ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і невстановлена особа,
справу стосовно якої виділено в окреме провадження , реалізували розроблений ОСОБА_2 злочинний

2

план нападу на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння його
автомо­білем, майном і документами .

Так
, органами досудового слідства
встановлено , що здійснюючи свій
злочинний намір і діючи відповідно до злочинної домовленості, ОСОБА_2 20 січня 2005 року подзвонив ОСОБА_9 по мобільному
телефону і під надуманим приводом домовився з останнім про зустріч у зазначений
день на м. Леніна в місті Донецьку,
повідомивши, що супроводжувати
його буде ОСОБА_8 Близько 14 годин потерпілий ОСОБА_9, на належному
йому автомобілі «TOYOTA
Landcruser» державний
номерний знак
НОМЕР_1, ра­зом з ОСОБА_8
прибув на м. Леніна в місті Донецьку, де
їх очікували ОСОБА_4 і ОСОБА_2 За пропозицією ОСОБА_4, зазначені особи поїхали в кафі «Кавказька
кухня», яке розташоване по вул. Куприна в Кіровськом районі міста Донецька.
Близько 15 годин зазначені особи прибу­ли до кафе, де ОСОБА_4,
відволікаючи увагу ОСОБА_9 замовив обід і спиртне, після чого відволікаючи увагу ОСОБА_9 він і
ОСОБА_2 стали розмовляти з ним.
Приблизно через 10-15 хвилин,
після того, як ОСОБА_2 і ОСОБА_4 вжили спиртні напої, у кафе ввійшли члени організо­ваної групи
ОСОБА_7, ОСОБА_6 і невстановлена
слідством особа, які діючи за
попередньою змовою , підсіли за столик
до ОСОБА_9, а ОСОБА_4 і ОСОБА_2 пересіли
за інший стіл. ОСОБА_7, ОСОБА_6 і
невстановлена слідством особа, під
надуманим приводом, виконуючи свої ролі
в злочинному плані стали пред'являти ОСОБА_9 претензії в то­му, що він нібито винний їм 50 000 доларів
США, при цьому погрожували насильством
небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Підтверджуючи серйозність своїх
намірів, невстановлена слідством особа
нанесла кілька ударів по тілу ОСОБА_9,
заподіявши йому фізичний біль. Після того , як воля потерпілого була подавлена, до зазначених осіб підійшли, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та зажадали, щоб ОСОБА_9
вийшов на вулицю. Тоді ж зазначені особи,
діючи узгоджено між собою,
оточили потерпілого, припи­няючи
можливість сховатися і вивели останнього на вулицю, після чого , невстановлений слідством член
злочинної групи забрав у ОСОБА_9 мо­більний телефон, припиняючи можливість викликати допомогу. За
вимогою ОСОБА_4 ОСОБА_9 сів у
приналежний йому автомобіль разом з ОСОБА_7,
який наказав йому рухатись в зазначеному їм напрям­ку. Реально
побоюючись за своє життя і здоров'я ОСОБА_9 був
змушений рухатись за автомобілем «Opel-Monterey» державний номер
НОМЕР_2, яким керував за дорученням член злочинної групи
ОСОБА_5, а ОСОБА_8, ОСОБА_6 і невстановлена особа рухались слідом
за автомобілем ОСОБА_9
на невстановленому слідством автомобілі.

В той же
день, приблизно в 17 годину 15-20 хв. ОСОБА_9 у супроводі
вищевказаних членів організованої групи,
приїхав до нотаріальної контори,
розташованої в кв.№1 першого поверху будинку №188а по вул. Челюскінців в Ворошиловскому районі м. Донецька,
де ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 і невстановлена слідством особа
незаконно заволоділи його
автомобілем «TOYOTA

3

Landcruser» державний
номерний знак НОМЕР_1,
наручним годинником,
па­спортом і іншими важливими особистими документами.

Постановою
Ворошиловського районного суду м.
Донецька Донецької об­ласті від 10 травня 2007 року кримінальну справу
повернуто на додаткове розслідування , у зв'язку з тім, що на стадії досудового слідства були допу­щені
порушення кримінально-процесуального закону ,
які не могли бути усунуті в судовому засіданні.

В
апеляції , державний обвинувач просив
скасувати постанову суду , так як вважає що суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про те , що під час досудового слідства були допущені
порушення кримінально-процесуального закону і необгрунтовано , повернув справу
на додаткове роз­слідування , оскільки мав можливість розглянути кримінальну
справу в ме­жах пред'явленого обвинувачення.

Заслухавши
доповідача в справі, прокурора, який підтримав доводи сво­єї апеляції, обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника ,
які вважали , що апеляція не підлягає
задоволенню, перевіривши матеріали
справи в ме­жах апеляції апеляційний суд вважає , що апеляція державного
обвинувача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст.
281 КПК України та п. 9 Ухвали Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування» від 11 лютого 2005 року №2 повернення справи на
додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового
слідства може мати міс­це лише тоді, коли
ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Повертаючи
справу на додаткове розслідування , суд
першої інстанції вка­зав на те , що
органами досудового слідства не представлено доказів того, що між обвинувачуваними ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
невстановленою слідством особою, було
досягнуто згоду про вчинення злочину стосовно потерпілого ОСОБА_9 і доводи
органів досудового слідства про те , що
вказані особи діяли в складі організованої злочинної групи відповідно до
розробленого плану , носять вірогідний характер.

Крім
того, за думкою суду першої інстанції
, органами досудового слідст­ва в
порушення вимог ст. 64 КПК України , не встановлено характер та роз­мір шкоди
, яку було заподіяно потерпілому ОСОБА_9 внаслідок
заволо-діння його автомобілем , оскільки
кримінальна відповідальність за ч.2
ст. 289 КК України та ч.3 ст.
289 КК України настає за незаконне заволодіння транспортним
засобом, якщо такі дії заподіяли значну
чи велику шкоду .

4

Крім
того, суд першої інстанції вважає , що під час досудового слідства органами
досудового слідства були допущені істотні порушення криміналь­но-процесуального
закону , які не можуть бути усунуті в
ході судового роз­гляду.

Так
, судом першої інстанції встановлено
, що постанову про призначення по справі
слідчих винесено 20 січня 2005 р. ,
тобто раніше ніж надійшла за­ява потерпілого ОСОБА_9 про порушення
кримінальної справи і раніше ніж було порушено кримінальну справу , що свідчить
про недопустимість доказів , які були
здобуті слідчими , які не мали права розслідувати криміна­льну справу.

Крім
того , протоколи обшуку за місцем
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають певні суперечності в часі проведення обшуку
, що свід­чить про необхідність усунення
цих протиріч шляхом додаткової перевірки.

Крім
того , в порушення вимог ч.4 ст.
206 КПК України , без виділення
матеріалів справи в окреме провадження ,
постановою слідчого від 16 берез­ня 2005 року провадження по
кримінальній справі стосовно ОСОБА_2 було
зупинено (т.2 л.д.36).

Однак, незважаючи на прийняте слідчим рішення про
зупинення прова­дження по справі,
органами досудового слідства незаконно проводились ак­тивні слідчі дії.

Так
, 23 березня 2005 року , в той час коли провадження по справі було зу­пинено, слідчим було винесено постанову , якою дії ОСОБА_2 та інших перекваліфіковані
на ч.4 ст. 187 КК України.

При
цьому , всупереч вимогам ст. 113 КПК справу за ч.4 ст.
187 КК не бу­ло порушено, (т.2
л.д. 39).

Крім
того , 18 березня 2005 року , в той час коли провадження по справі було
зупинено , слідчим , з питань, що безпосередньо стосуються ОСОБА_2, в якості свідка була допитана дружина
обвинуваченого - ОСОБА_10

Крім
того , за думкою суду першої інстанції
, не можна визнати законним і постанову
про оголошення в розшук, постановлену 26
березня 2005 року , оскільки в її мотивувальній частині слідчий обґрунтовує
свій висновок про необхідність оголошення розшуку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7
, а в резолютивній частині постанови оголошує розшук стосовно обви­нуваченого
ОСОБА_2

Таким
чином , сукупність встановлених судом
першої інстанції порушень кримінально-процесуального закону , допущених на
стадії досудового слідс­тва , свідчить
про необхідність проведення додаткових слідчих дії з метою усунення виявлених
недоліків та суперечностей.

5

Приймаючи
до уваги , характер та обсяг слідчих дій
, які повинні бути ви­конані для усунення встановлених порушень
кримінально-процесуального закону ,
апеляційний суд вважає , що вони не можуть бути проведені в ході
судового розгляду справи і суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про необхідність повернення кримінальної справи на додаткове
розслідування.

Враховуючи
вищевикладене , апеляційний суд вважає ,
що апеляція дер­жавного обвинувача не підлягає задоволенню і постанову суду
необхідно за­лишити без задоволення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 362 , 366 КПК України, суд ,

ухвалив:

Апеляцію
державного обвинувача ОСОБА_3 на постанову Воро-шиловського районного суду
м. Донецька Донецької області від 10
травня 2007 року залишити без задоволення.

Постанову
Ворошиловського районного суду м.
Донецька Донецької об­ласті від 10 травня 2007 року стосовно ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про повернення справи на додаткове розсліду­вання залишити без змін.

Судді:
підписи. Копія вірна. Суддя :