Справа №505/5126/14-к
Пр. №1-кп/505/451/14 р.
ВИРОК
23.12.2014 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого по найму, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
Згідно рішення Котовського міськрайонного суду, Одеської області від 29.08.2013 р. ОСОБА_6 зобов`язаний на користь ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини (аліменти), а саме на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15 липня 2013 року та до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З вказаним рішенням суду ОСОБА_6 ознайомлений та неодноразово попереджався державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.
Незважаючи на це, ОСОБА_6 , на облік до центру зайнятості як безробітний не став, отримував доходи від виконання робіт за наймом у приватних осіб, а також з травня 2014 року до теперішнього часу працює водієм у дочірньому підприємці (ДП) «Інтегровані логістичні системи» («ІЛС»), розташованому по АДРЕСА_2 і щомісячно отримує заробітну плату, таким чином з 15.07.2013 р. по 01.10.2014 р. мав реальну можливість сплачувати встановлені рішенням суду кошти на утримання своєї неповнолітньої дочки, але їх не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати аліментів.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно згідно виконавчого листа Котовського міськрайонного суду, Одеської області від 29.08.2013 року зобов`язаний платити аліменти на утримання своєї доньки щомісячно у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 15 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак до теперішнього часу ніяких грошових коштів на утримання дочки не надав, продукти харчування та одяг не купував. Його викликали до державної виконавчої служби та попереджали про кримінальну відповідальність за несплату аліментів.
Покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як - злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 - позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд в діях останнього не вбачає.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , а також думки прокурора, потерпілої щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим й достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_8