Справа № 183/518/15
№ 1-кп/183/189/15
В И Р О К
іменем України
02.04.2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000013 від 04.01.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03 січня 2015 року приблизно о 21.00 години ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , побачила у кімнаті дві жіночі сумки, після чого у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищевказаних сумок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03.01.2015 року приблизно о 21.05 годині ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно з корисливих мотивів, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшла до двох жіночих сумок та таємно викрала з однієї жіночої сумки грошові кошти в сумі 1000 грн. та 100 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України становить 1576.86 грн., та з іншої жіночої сумки грошові кошти в сумі 400 грн. Після цього ОСОБА_6 покинула місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2576.86 грн. та потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 400 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення не визнала та від давання показань відмовилась. В подальшому ОСОБА_6 вину в скоєному визнала, пояснивши суду, що 03.01.2015 року вона прийшла до будинку, що належить потерпілій ОСОБА_8 , де допомагала готувати їжу для гостей та прибиралася. ОСОБА_8 попросила її скласти в прихожій кімнаті взуття та сумки. Коли вона складала сумки, вона дістала з однієї сумки 1000 грн. та 100 доларів США, а з другої сумки - 400 грн. ОСОБА_8 виявила цю крадіжку, вона дістала грошові кошти з своєї сумки та потерпіла викликала працівників міліції.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме:

- показання потерпілої ОСОБА_8 про те, що через агенцію вона найняла ОСОБА_6 для роботи. 03.01.2015 року у неї в гостях були друзі. Вона та ОСОБА_10 встановили, що з їх сумок зникли гроші в неї пропало 1000 грн. та 100 доларів США, а у ОСОБА_10 зникли 400 грн. Оскільки раніше з часу роботи ОСОБА_6 в них вже неодноразово пропадали гроші та речі, вони спитали у ОСОБА_6 про те, скільки грошей в неї є. Остання сказала, що приблизно 170 грн. Коли вони сказали їй показати ці гроші, ОСОБА_6 витягла 1400 грн., купюрами по 200 грн. та 100 доларів США, тобто ті гроші, які викрали з її сумки та сумки ОСОБА_10 ;

- показання потерпілого ОСОБА_9 про те, що 03.01.2015 року вони з дружиною збиралися в гості, та він поклав до гаманця своєї дружини 2 купюри по 200 грн. Під час знаходження в гостях, йому стало відомо, що дружина та ОСОБА_8 встановили зникнення грошей з сумок. При чому між ними з дружиною та господарями будинку раніше виникали розмови, що зникають гроші та речі. В цей день його дружина бачила, що ОСОБА_6 переставляє сумки. Його дружина та ОСОБА_8 виявили, що з сумок пропали гроші. Коли ОСОБА_8 стала питати у ОСОБА_6 про те, скільки в неї є грошей, остання сказала, що якийсь дріб`язок. Коли ОСОБА_8 сказала показати гроші, ОСОБА_6 стала витягати гроші, в неї виявилися 100 доларів США, а також гривні, купюрами по 200 грн.

- показання свідка ОСОБА_10 про те, що 03.01.2015 року вона з чоловіком приїхали в гості до ОСОБА_8 . Перед цим чоловік дав їй 400 грн., купюрами по 200 грн. До цього дня ОСОБА_8 неодноразово казала їй, що з будинку пропадають гроші та речі. Ввечері 03.01.2015 року вона побачила, що ОСОБА_6 перекладає сумки, тому після цього перевірила свою сумку та побачила, що зникли 400 грн., які їй давав чоловік. Вона повідомила про це ОСОБА_8 , яка також в своїй сумці встановила відсутність грошей. Вони спитали у ОСОБА_6 про те, скільки в неї є грошей, остання відповіла, що 170 грн. Вони попросили її показати гроші. Коли ОСОБА_6 відкрила свою сумку, там були 100 доларів США та 1000 грн., які належали ОСОБА_11 , а також 400 грн., які їй передав чоловік. Після цього ОСОБА_6 зізналася в крадіжці, а крім цього зізналася, що раніше неодноразово крала гроші та речі, обіцяла все повернути. Після цього ОСОБА_8 викликала працівників міліції;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що вона працює нянею в будинку ОСОБА_8 03.01.2015 року в будинку були гості. Ввечері вона пішла вкладати дитину спати, а коли спустила на перший поверх, побачила ОСОБА_6 , яка розповідала, що вкрала з сумок гроші та те, що раніше вже крала гроші та речі, обіцяла все повернути. На столі стояла сумка ОСОБА_6 та лежали гроші, а саме гривні та 100 доларів США. В будинку нічого не запиралося, тому ОСОБА_6 мала доступ до речей;

- витяг з кримінального провадження № 0000013 від 04.01.2015 року, згідно якого 03.01.2015 року невідома особа, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрала грошові кошти, що належать ОСОБА_8

(а.п. 39);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_8 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , яка 03.01.2015 року шляхом вільного доступу скоїла крадіжку грошових коштів, що належать їй, в домоволодінні АДРЕСА_3

(а.п. 41);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , яка 03.01.2015 року шляхом вільного доступу скоїла крадіжку грошових коштів, що належать йому, в домоволодінні АДРЕСА_3

(а.п. 42);
- протокол огляду місця події від 04.01.2015 року, в ході проведення якого оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_3 , тобто місце скоєння злочину

(а.п. 43-44);

- протокол огляду від 04.01.2015 року добровільно виданих ОСОБА_6 грошових коштів, загальною сумою 1400 грн. та 100 доларів США, в ході проведення якого з вказаних купюр зафіксовані номера

(а.п. 45-46);

- довідки Національного банку України про офіційний курс долару США по відношенні до національної валюти

(а.п. 47-49).

- речові докази у вигляді 1000 грн. та 100 доларів США, переданих на зберігання ОСОБА_8 та 400 грн., переданих на зберігання ОСОБА_9

(а.п. 50-52).
Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а її дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначені ст.. 67 КК України, не встановив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначена ст. 66 КК України, суд вважає відшкодування заподіяної шкоди. При цьому суд вважає неможливим визнати обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 розкаяння в скоєному, оскільки остання не визнавала свою вину, а, відповідно, не розкаювалася, а лише після дослідження всіх доказів її винуватості в судовому засіданні, визнала вину в скоєнні злочину.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судима, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину. Однак суд також враховує позицію обох потерпілих та представника потерпілої, які вважали, що виправлення ОСОБА_6 не можливо без реального відбування покарання, оскільки остання фактично не розкаялась в скоєнні кримінального правопорушення, а, відповідно, при призначенні їй не суворого покарання, скоюватиме в подальшому нові кримінальні правопорушення.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту та позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, наслідків даного кримінального правопорушення, а також обраної позиції обвинуваченої та думки потерпілих та представника потерпілої, суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, громадських робіт та виправних робіт буде недостатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, а призначення покарання у вигляді позбавлення волі буде занадто суворим.

Суд вважає, що ОСОБА_6 повинно бути призначено покарання у вигляді арешту. При цьому суд вважає, що їй може бути призначено мінімальний строк даного покарання, передбачений санкцією вказаної статті. У відповідності до ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років. ОСОБА_6 повнолітня, має дитину віком 8 років, тому суд вважає, що може відбувати покарання у вигляді арешту.
Крім того суд вважає наступне. ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного місця мешкання, оскільки зареєстрована та фактично проживає за різними адресами, судом призначене покарання, по якому згідно до статті 75 КК України не передбачене застосування іспитового строку, а тому є ризики, що вона може скриватися від суду та органів виконання покарання. У зв`язку з цим суд дійшов до висновків, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ст.. 177 КПК України, а тому у відношенні ОСОБА_6 повинний бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 349, 368, 370 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_13 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 місяця арешту. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного її затримання.

Обрати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши її під варту з залу суду негайно.

Речові докази у вигляді 1000 грн. та 100 доларів США, переданих на зберігання ОСОБА_8 та 400 грн., переданих на зберігання ОСОБА_9 , - залишити у потерпілих.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів, а засудженою ОСОБА_6 в той же строк та в тому ж порядку після отримання нею копії вироку.

Суддя ОСОБА_1