ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1037/15-к

29 травня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше судимого 14.04.2014 року Костопільським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи засудженим 14.04.2014р Костопільським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та знову вчинив навмисне кримінальне правопорушення. Так, 21.07.2014р у відповідності до ч.1 ст.37 КВК України, ОСОБА_4 будучи ознайомлений інспектором кримінально-виконавчої інспекції з умовами, порядком та обов`язками під час відбування покарання, а також відповідно до вимог ч.3 ст.13 КВК України будучи зобов`язаним з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Костопільського району два рази на місяць, а саме в першій і третій вівторок місяця, а також направлений для відбування покарання в КП "Костопільське будинкоуправління" розташоване по вул. 1 Травня 7а м.Костопіль в порушення ч.3 ст.40 КВК України, без поважних причин, з метою ухилення від відбування покарання, до виконання громадських робіт не приступив у зв`язку з чим інспектором кримінально-виконавчої інспекції 06.11.2014р був офіційно попереджений. Крім зазначеного, ОСОБА_4 , в порушення ч.3 ст.13 КВК України для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Костопільського району жодного разу добровільно не з`явився і таким чином від відбуття покарання у вигляді громадських робіт ухилився.

28.03.2015р близько 2-ї години ОСОБА_4 діючи повторно, перебуваючи в загальному коридорі п`ятого поверху 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав велосипед, належний жителю квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку ОСОБА_5 марки "PEUGEOT 103" вартістю 3210,12грн, чим спричинив потерпілому шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень, розкаявся та запевнив суд, що більш так вчиняти не буде.

Потерпілий в судовому засіданні показав, що в ніч на 28.03.2015 року виявив зникнення свого велосипеда марки "PEUGEOT 103". Претензій до обвинуваченого не має, оскільки велосипед йому повернуто.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скоїв викрадення чужого майна, а саме: 28.03.2015 року - у громадянина ОСОБА_5 велосипед вартістю 3210,12 грн., тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Дії, ОСОБА_4 , які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт, суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, тому призначити міру покарання необхідно в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за кожен вчинений ним злочин та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України визначивши остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Враховуючи невідбуту судимість ОСОБА_4 за вироком Костопільського районного суду від 14.04.2014 року, за яким він засуджений за ч.1 ст.185 КК України - до 200 год громадських робіт, які відповідно до ст.72 КК України відповідають 25 дням обмеження волі, тому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд частково приєднує невідбуту частину за попереднім вироком та визначає остаточну міру покарання ОСОБА_4 - 1 рік 6 місяців 10 днів обмеження волі.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного, який розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, його молодий вік та його особисте ставлення до вчиненого,

приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до пунктів 2, 3 та 4 частини 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 122,76 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124, ч.3 ст.349, ст.ст.373-375 КПК України, ст.ст.50, 65, 70-72, 75-76, ст.185 ч.2, ст.389 ч.2 КК України суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання : за ч.2 ст.185 КК України -1 (один) рік обмеження волі; за ч.2 ст.389 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання визначити остаточну міру покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.72, ч.1 ст.71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків, враховуючи те, що ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Костопільського районного суду від 14.04.2014 року частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком - 10 днів обмеження волі, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців 10 днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: велосипед марки "PEUGEOT 103" залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 122(сто двадцять дві)грн 76 коп. стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:ОСОБА_1