справа № 1-51/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2011

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого - судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря - Швачко О.В.,

з участю прокурора - Сидоренка О.В.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого налагоджувальником колійних машин і механізмів ДП «Український центр механізації колійних робіт», раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого проживаючим за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою : м. Київ, вул Качалова, буд. 7,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В один з днів в середині січня місяця 2011 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в господарстві ОСОБА_1 за адресою : м. Городня, вул. Коцюбинського, буд. 10, таємно викрав велосипед марки «Аіст», б/в, вартістю 150 грн., який стояв під будинком, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро кається. Показав, що з ОСОБА_1 він підтримував дружні стосунки, часто ходив до нього в гості, де вони разом розпивали спиртне. Так, в один з днів в січні місяці 2011 року він прийшов до ОСОБА_1 додому, щоб разом з ним випити спиртного. Цього дня він вже вживав спиртні напої. Прийшовши до ОСОБА_1, він виявив, що двері в будинок були зачинені. Він стукав у двері будинку, але чи був господар вдома не знає, бо двері йому тоді ніхто так і не відчинив. Потім він відійшов від дверей веранди та заглянув за неї і побачив, що за будинком стояв велосипед марки «Аіст»жіночного типу, рама синього кольору. У нього виник умисел викрасти даний велосипед та розібрати його на запчастини і відремонтувати свій велосипед. Він забрав велосипед з господарства ОСОБА_1 та повів його до себе додому, де поставив у сараї. Своїй співмешканці про велосипед нічого не сказав. Через деякий час викрадений у ОСОБА_1 велосипед він розібрав на запчастини і деякі деталі, а саме заднє колесо та руль, поставив на свій, а раму та інші запчастини здав на металобрухт невідомим особам. Розпоряджатись своїм майном ОСОБА_1 йому не дозволяв, а тому він і викрав з господарства останнього велосипед. 19.03.2011 року він добровільно привів до Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області свій велосипед на якому були встановлені запчастини з велосипеда ОСОБА_1 та передав його працівникам міліції. Останні передали цей велосипед ОСОБА_1 і він у такий спосіб компенсував потерпілому завдані злочином збитки.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що в 2010 році він придбав велосипед марки «Аіст» жіночого типу. Велосипед знаходився у нормальному робочому стані та був придатний до експлуатації. Велосипед він постійно зберігав в коридорі свого будинку, а в середині січня місяця 2011 року вивів велосипед до себе у двір та за будинком його ремонтував, тобто поміняв підшипники. Велосипед він так і залишив на подвірї за будинком, а сам ліг відпочивати. Зранку наступного дня він виявив, що велосипед зник з господарства. Пізніше йому стало відомо, що велосипед викрав ОСОБА_2. Дозволу розпоряджатись своїм майном, в тому числі і велосипедом, він останньому не давав. На велосипеді, який добровільно видав ОСОБА_2 працівникам міліції, він впізнав свої деталі з викраденого велосипеда, а саме заднє колесо та руль. На даний час велосипед йому повернуто, претензій матеріального та морального характеру він до ОСОБА_2 не має та просить суд суворо його не карати.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, зясувавши правильне розуміння підсудним змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, розяснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, спосіб викрадення, вартість викраденого, наслідки, що настали від злочину, відшкодування потерпілому збитків, заподіяних злочином, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до підсудного з боку потерпілого, думку потерпілого по справі ОСОБА_1, який щодо призначення покарання підсудному, просить суд суворо його не карати, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоровя, формально позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність даних щодо притягнення підсудного до адміністративної відповідальності, а також те, що підсудний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудному ОСОБА_2, суд вважає - щире каяття підсудного.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному ОСОБА_2, суд вважає - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, яке є достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, а саме велосипед залишити потерпілому ОСОБА_1 ( а.с. 8 ).

Підстав для обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Речові докази по справі, а саме велосипед залишити потерпілому ОСОБА_1 ( а.с. 8 ).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий - Суддя: ОСОБА_3розглянуто з постановленням вироку