Справа № 465/6213/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/92/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002838 від 13.09.2014 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 24.09.2014 року з дати обрання щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та залишено його в силі до дня набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_6 (проживаючого АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 (проживаючої АДРЕСА_2 ) 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень матеріальної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, судимість за яке не знята та не погашена, 12.09.2014 року, близько 22:00 год. проник через відкрите балконне вікно у квартиру АДРЕСА_3 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав особисте майно, а саме жіночу сумку власниці вищевказаної квартири ОСОБА_9 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 12600 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. В обґрунтування покликається на те, що вирок суду незаконний та необґрунтований через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що судом не враховано визнання провини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, зізнання про вчинення злочину, прохання потерпілої його суворо не карати та не заперечення останньої щодо застосування ст. 75 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора з запереченням проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині при вказаних у вироку обставинах доведена повністю та в апеляції не оспорюється, а його діям дана правильна кримінально-правова оцінка.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд І інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, останній раз вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19.12.2008р. за ст.ст.185 ч.1, 296 ч.1, 186 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1, 309 ч.1 до 3-трьох років позбавлення волі. Після повного відбуття покарання та звільнення 29.04.2014р. на шлях виправлення обвинувачений не став та вчинив тяжкий злочин за ч.3 ст.185 КК України. Матеріальна шкода потерпілій не відшкодована.

Судом першої інстанції вірно встановлено пом`якшуючу обставину - щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передбачену п.1 ч.1 ст.66 КК України. На підставі ч.2 ст.66 КК України суд першої інстанції також вірно визнав пом`якшуючою обставиною - наявність в обвинуваченого двох малолітніх дітей та жінки хворої на цукровий діабет.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ч.1 п.п.1, 6 ст.67 КК України - вчинення злочину повторно та щодо особи похилого віку.

Призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б вплинули на законність постановленого рішення колегія суддів не знаходить.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду І інстанції є законним та обґрунтованим, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4