Справа
№1-348/08
В И Р О К

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2008
року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Смик С.І.

при секретарі Серебрякової М.М.

з участю прокурора Менчиця С.Є.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Луганської обл., м.
Алчевськ, українки , громадянки
України, освіта середньо спеціальна, не працюючу , одружену,
має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ніде не зареєстровану та проживаючу за адресою : АДРЕСА_1, раніше не судиму

в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -

В
С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , приблизно в червні 2007 року з метою заволодіння грошовими коштами,
зловживаючи довірою знайомої ОСОБА_4 , домовилась з останньою про позику
грошей. Оскільки у ОСОБА_4 на той період часу
не було наявних грошових коштів, та пообіцяла позичити гроші після
укладання угоди зміни сторін і передачі прав та обов'язків за інвестиційним договором.

12.07.2007 року , в першій половині дня, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що після укладання угоди зміни сторін і передачі прав та обов'язків за
інвестиційним договором у знайомої ОСОБА_4 будуть в наявності грошові кошти, з
метою їх незаконного заволодіння, прибула до приміщення офісу ТОВ КБ ”Даніель”,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на
заволодіння чужими коштами, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_4, згідно попередніх
домовленостей під виглядом боргової
позики на розвиток особистого бізнесу, висловила усну вимогу про передачу грошових коштів, не маючи наміру
їх повернути. ОСОБА_4 не усвідомлюючи
факту обману, помилково вважаючи, що кошти їй повернуть, передала ОСОБА_3
грошові кошти в розмірі 1 691 811 гривень до кінця серпня початку вересня 2007 року, при умові виплати
1,65 % від загальної суми в місяць.

В подальшому,
ОСОБА_3 не маючи наміру виконання
зобов'язань, отримані грошові кошти не
повернула, обернувши їх на свою користь та розпорядилась за власним розсудом,
чим завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку у особливо великих
розмірах на загальну суму 1 691 811 грн.
, що в 8459 рази перевищує встановлений
законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян, який на час вчинення злочину складав 200 грн.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному та
повністю підтвердила обставини ,
викладені в обвинуваченні. Так підсудна ОСОБА_3 пояснила
, що дійсно в червні 2007
року вона звернулася до потерпілої
ОСОБА_4 з проханням позичити гроші, приблизно 300 тисяч доларів США. В першій половині липня 2007
року , в приміщенні банку „Даніель” , ОСОБА_4 передала їй гроші в сумі 1 691
811грн., що на той час було еквівалентно 300 тис доларів США. Ці гроші ОСОБА_4
отримала після угоди з продажу квартири
і передала їй відразу. Вона обіцяла повернути гроші протягом двох місяців,
однак гроші, які вона брала , не
повернула.

В судовому засідання визнано
недоцільним дослідження інших доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст.
299,301-1 КПК України, а саме показів потерпілої, свідків та письмових доказів, оскільки
фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно
добровільності та істинності позиції підсудної.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд
находить винність підсудної ОСОБА_3 в
скоєні злочину повністю доведеною.

Умисні дії
підсудної , які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство),
вчинене в особливо великих розмірах
, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 190КК
України.

При
призначенні покарання підсудній, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що скоєний злочин відноситься до
особливо тяжких злочинів , особу підсудної, яка свою вину визнала повністю, позитивно
характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 1993 та 2003 року
народження, її стан здоров'я , те що
вона раніше не судима, а також розмір матеріальної шкоди
завданої потерпілій, яка не відшкодована.

Відповідно до ст. 66 КК
України обставиною, що пом'якшує покарання підсудній ОСОБА_3 є
щире каяття .

Відповідно до ст. 67 КК
України обставин , що обтяжують покарання підсудній ОСОБА_3 судом не
встановлено.

За таких обставин суд вважає,
що підсудній ОСОБА_3 необхідно обрати міру покарання у
вигляді позбавлення волі в межах, установлених санкцією статті , оскільки її виправлення не можливо без ізоляції від
суспільства.

Цивільний позов заявлений
потерпілою ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне
скасувати заборону та арешт на майно по
постанові старшого слідчого СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві Вишневського А.В.
від 21.12.2007 року про заборону відчуження та накладення арешту на майно, а
саме автомобіль НОМЕР_1та „НОМЕР_2,
оскільки згідно матеріалів справи, данні
автомобілі підсудній на право власності не належать.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323,324 КПК
України, суд, -

З
А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати
винною в скоєні злочину передбаченого ч.4 ст.
190 КК України та призначити їй
покарання у вигляді 5 (п'яти
) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить їй на
право особистої власності, на користь
держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набуття вироком законної сили залишити без
зміни - утримання під вартою в
Київському СІЗО Державного Департаменту
України з питань виконання покарань.

Строк покарання ОСОБА_3
обраховувати з 11.12.2007 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 691 811 ( один мільйон шістсот дев'яносто
одну тисячу вісімсот одинадцять ) гривень.

Скасувати
заборону та арешт на майно по
постанові старшого слідчого СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві Вишневського А.В.
від 21.12.2007 року про заборону відчуження та накладення арешту на
майно, а саме автомобіль НОМЕР_1та „НОМЕР_2.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва
протягом 15 діб з часу його проголошення , а засудженою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку .

Суддя: