Справа № 639/4270/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇИ

19 червня 2014 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання адвоката ОСОБА_4 про застосування п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році №1185-VII від 08.04.2014 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.11.2006 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, ст. 75 КК України на 1 рік; 23.02.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 2 роки; 07.07.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, засуджений: 25.12.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбування покарання у кримінально-виправному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся адвокат ОСОБА_4 про застосування амністії щодо ОСОБА_5 , засудженого 25.12.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі із відбуванням покарання в у кримінально-виконавчій установі.
В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що засуджений ОСОБА_5 в період відбуття строку виконував покладені на нього судом обов`язки, не вчинив нового злочину, до кримінальної та адміністративного відповідальності не притягувався. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьківських прав щодо них не позбавлявся. Засуджений за злочин середньої тяжкості та підпадає під дію п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію, пояснення адвоката ОСОБА_4 який підтримав клопотання про звільнення засудженого від покарання, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням суд застосувати до нього положення Закону України Про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Вимогами ч.2 ст.86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст. 1 Закону України Про застосування амністії в України, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року Про амністію у 2014 році.
Відповідно до п. в ст. 9 Закону України Про амністію у 2014 році питання про застосування амністії до засуджених, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, суд вирішує за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого або за клопотанням самого засудженого чи законного представника.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий: 23.02.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 2 роки; 07.07.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, засуджений: 25.12.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбування покарання у кримінально-виправному закладі.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про амністію в 2014 році підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин за ч. 2 ст. 185 КК України законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, злочин за ч. 2 ст. 307 КК України законодавцем віднесено до тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України Про амністію в 2014 році підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які засуджені за вчинення злочину злочинів будь-якої тяжкості за наявності двох обов`язкових умов: а) ці злочини не поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я; б) особи, які вчинили (до їх переліку відносяться й інші особи, а не лише ті, які підлягають звільненню від відбуванню покарання на підставі ст.1 вказаного Закону), на момент набрання чинності Законом України Про амністію в 2014 році відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України Про амністію в 2014 році, тобто станом на 19.04.2014 року, відбув 2 роки 10 місяців 23 дні, залишок не відбутого строку покарання складає 2 роки 7 місяців 7 днів, тобто більше 1/4 частини від призначеного судом покарання.
Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України Про амністію у 2014 році у відношенні ОСОБА_5 , визначених статтею 4 Закону України Про застосування амністії в України та вимогами ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році, судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.
За таких обставин, беручи до уваги вказане вище, клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією у відношенні засудженого ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами Закону України Про застосування амністії в України, положеннями ст.ст.2, 9 Закону України Про амністію у 2014 році, ст.74, 85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із амністією стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25.12.2012 року на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1