Справа № 11-824/11
Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Доповідач: Макойда З. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2011 року Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого:
- Макойди З.М.

Суддів:
- Марітчака Т.М., Стельмаха І.О.

Адвокатів:
- ОСОБА_4, ОСОБА_5

з участю потерпілої:
- ОСОБА_6

з участю засуджених:
- ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянули у відкритому судовому
засіданні в місті Львові кримінальну
справу за апеляціями засуджених ОСОБА_7
та ОСОБА_8, потерпілої ОСОБА_6 на вирок
Шевченківського районного суду м.
Львова від 30 червня 2011 року, -

Цим вироком:

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Львова,
українець, громадянин України,
одружений, працює водієм ТзОВ
«Валантон », проживає та
зареєстрований за адресою АДРЕСА_3,
раніше не судимий,

засуджений за ст. 125 ч.1 КК України та
призначено покарання у виді штрафу в
розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (550 гривень) в дохід
держави.

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець с.
Желдець Кам’янка-Бузького району
Львівської області, українець,
громадянин України, з середньою
технічною освітою, не працюючий,
розлучений, зареєстрований та проживає
за адресою АДРЕСА_1, раніше не судимий,

засуджений за ст. 125 ч.1 КК України та
призначено покарання у виді штрафу в
розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (550 гривень) в дохід
держави.

На підставі ст.ст. 74, 49 КК України
звільнено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звільнено
від покарання у зв'язку з закінченням
строків давності.

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8
засуджені за те, що 17 жовтня 2007 року
близько 21.30 год. перебуваючи в квартирі
АДРЕСА_1, під час сварки з потерпілою
ОСОБА_6, нанесли їй декілька ударів по
тулубу, спричинивши легкі тілесні
ушкодження.

Крім того, 15 листопада 2007 року близько
07.30 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1
засуджені під час конфлікту з
потерпілою ОСОБА_6 нанесли їй декілька
ударів, спричинивши легкі тілесні
ушкодження.

В апеляції засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_8
просять скасувати вирок
Шевченківського районного суду м.
Львова від 30 червня 2011 року, закрити
кримінальну справу відносно них за ст. 6
КПК України за відсутністю події
злочину, постановивши виправдувальний
вирок. Зазначають, що вирок проголошено
у відсутності засудженого ОСОБА_7, чим
порушено вимоги
кримінально-процесуального закону.
Вказують, що вирок суду першої
інстанції винесений в результаті
неповного та однобічного судового
слідства, висновки викладені у вироку
не відповідають фактичним обставинам
справи.

В апеляції та доповненні до апеляції
потерпіла ОСОБА_6 просить змінити вирок
районного суду, внести виправлення у
вирок, зазначивши у резолютивній
частині вироку що ОСОБА_8 та ОСОБА_7
визнано винними у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та
призначити покарання у вигляді штрафу
в розмірі 30 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян ( 500 грн.) у
дохід держави з кожного. Стягнути з
засуджених солідарно на користь ОСОБА_6
10000 грн. моральної шкоди та судові
витрати. Зазначає, що вирок суду не
ґрунтується на законі та не
підтверджується доказами що є в
матеріалах справи. У вироку допущено
ряд помилок та описок, а саме, судом
розглядалась справа щодо
обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а судом
засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

В запереченні на апеляцію засуджених
потерпіла ОСОБА_10 просить залишити
апеляцію засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7
без задоволення та стягнути з них
солідарно на користь ОСОБА_6 10000 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

Заслухавши доповідача, виступи
адвокатів та засуджених ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 на підтримку своєї апеляції і
просили її задоволити з мотивів
викладених в ній, виступ потерпілої
ОСОБА_6, яка підтримала свою апеляцію та
заперечила апеляцію засуджених і
просила залишити їх апеляцію без
задоволення, а вирок суду змінити,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
доводи апеляцій, колегія суддів вважає,
що апеляції потерпілої ОСОБА_6,
засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягають
до часткового задоволення із наступних
підстав.

Будучи допитаним в судовому засіданні
ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину
заперечив категорично, та вказав, що
жодних конфліктів у нього з потерпілою
не було. Звідки у неї взялися тілесні
ушкодження він не знає. Припускає, що
потерпіла отримала тілесні ушкодження
не в квартирі по АДРЕСА_1, а в іншому
місці. Крім того зазначає, що потерпіла,
перебуваючи в квартирі, постійно
провокує конфлікти з ним та його
батьком, оскільки між ними був спір за
користування квартирою. Зазначає, що на
жодні провокації потерпілої не реагує,
намагається уникати конфліктних
ситуацій.

Будучи допитаним в судовому засіданні
ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину
заперечив категорично, та вказав що
дійсно у них з потерпілою часом
виникають конфлікти, які провокує сама
потерпіла. Однак, жодних тілесних
ушкоджень він їй не наносив. Звідки у
потерпілої з'явилися тілесні
ушкодження 17 жовтня 2007 року та 15
листопада 2007 року йому не відомо.

01.07.2011 року у відсутності засудженого
ОСОБА_7 судом проголошено вирок від
30.06.2011 року, чим порушено вимоги
кримінально-процесуального закону. Суд
у вироку дійшов дійшов висновку, що
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили злочинні дії
17.10.2007 року та 15.11.2007 року,
кваліфікувавши їх за ст. 125 ч.1 КК
України як умисне легке тілесне
ушкодження. Судом визнано їх
винуватими, однак звільнено від
покарання у зв'язку із закінченням
строків давності. Суд першої інстанції
обґрунтовуючи у вироку винуватість
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ст. 125 ч.1 КК України,
послався лише на показання ОСОБА_6 та її
сина ОСОБА_11

Такий висновок суду є передчасним,
оскільки він не підтверджується
зібраними у справі доказами. Також
висновки викладені у вироку не
відповідають фактичним обставинам
справи.

В порушення ст. 22 КПК України, судове
слідство було однобічним та неповним.
Залишилися недослідженими обставини,
з'ясування яких могло мати істотне
значення для правильного вирішення
справи, а саме не встановлені
обставини, що виключають провадження у
справі ( ст. 6 КПК України ). Не були
з'ясовані з достатньою повнотою дані
про ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а отримані в ході
слідства докази -не взято судом першої
інстанції до уваги. Не було запрошено
та допитано в якості свідка ДІМ
Шевченківського РВ УМВСУ, який
неодноразово намагався встановити та
дослідити факти, на які вказувала
потерпіла ОСОБА_6 у своїх заявах в
міліцію, однак такі обставини не
підтверджені жодними доказами.

Обставини справи, які суд першої
інстанції встановив в ході судового
слідства, не підтверджуються
сукупністю доказів, отриманих
відповідно до закону.

Все це свідчить про те, що суд не повно
зібрав докази по даній справі, не дав
належну оцінку зібраним доказам, не
з'ясував фактичні обставини справи.

Крім цього, суд засудив не тих осіб, що
встановив, оскільки засудив ОСОБА_9 та
ОСОБА_7 замість ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

За таких обставин вирок суду підлягає
скасуванню, а справа поверненню на
новий судовий розгляд в той же суд в
іншому складі.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляції засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7,
потерпілої ОСОБА_6 задоволити частково,
вирок Шевченківського районного суду
м. Львова від 30 червня 2011 року щодо
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати, а справу
повернути на новий судовий розгляд в
той же суд в іншому складі.

Головуючий:

Судді: