АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1628/2014
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника компанії «Філгейт Кредіт Ентерпрайзіс» ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року та клопотання про поновлення пропущеного строку,-

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком затверджено угоду від 30 вересня 2014 року про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження № 0000403 від 04 жовтня 2013 року та ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 40-ка неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Цим же вироком, обвинуваченого звільнено від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
На вирок суду надійшла апеляційна скарга від представника компанії «Філгейт Кредіт Ентерпрайзіс» ОСОБА_3 та клопотання про поновлення пропущеного строку.
Дослідивши подану апеляційну скаргу вважаю, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 475 КПК України, вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим кодексом, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Стаття 394 КПК України, передбачає вичерпний перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурор та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений, а також передбачає коло осіб, які можуть подати апеляційну скаргу на вирок суду, зокрема:
- обвинувачений, його захисник, законний представник виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене угодою сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, якому згідно з ч. 4 ст. 469 КК України угода не може бути укладена.
Таким чином, компанія «Філгейт Кредіт Ентерпрайзіс» не є суб`єктом права на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подаваним апеляційну скаргу.
В зв`язку з цим відсутні і підставі для розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі вище наведеного та керуючись ст. ст. 394, 399 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника компанії «Філгейт Кредіт Ентерпрайзіс» ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її винесення судом апеляційної інстанції.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2