Справа № 362/1658/15-к
Провадження № 1-кп/362/137/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Василькові клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України у звязку із закінченням строків давності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України , освіта середня, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
в с т а н о в и в:
24.03.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України.
Не зважаючи на те, що вказане підприємство зареєстровано в державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності юридична особа, ОСОБА_4 взяв участь у його створенні не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої Статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, тобто вчинив злочин у сфері господарської діяльності, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 , у 2012 році, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_2 вступив у попередню злочину змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою створення та державної реєстрації, за матеріальну винагороду у розмірі 600 грн., суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «Фрондер» на своє ім`я, в органах державної влади, без наміру здійснення статутної господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.
При цьому, ОСОБА_4 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа розподілили між собою ролі у спільному злочинному плані. Так, ОСОБА_4 , відповідно до розробленого злочинного плану, повинен був надати свої анкетні дані, документи, що посвідчують особу, підписати статутні та інші документи по створенню фіктивного підприємства ТОВ «Фрондер» та відкрити рахунки ТОВ «Фрондер» в банківських установах на території України.
Далі, ОСОБА_4 , 15.01.13, перебуваючи в м. Києві, виконуючи відведену йому роль в раніше розробленому злочинному плані, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, запропонованих йому невстановленою досудовим розслідуванням особою як майбутнього засновника фіктивного підприємства, усвідомлюючи, що підприємство створюється з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, з корисливих спонукань, погодившись на таку пропозицію, в присутності приватного нотаріуса ОСОБА_5 Київського міського нотаріального округу, надав невстановленій в ході досудового розслідування особі з метою підготування статутних та реєстраційних документів по створенню ТОВ «Фрондер» копію власного паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Савранським РВ ГУ МВС України в Одеській області 28.11.07 та картку фізичної особи платника податків Любашівської МДПІ Одеської області про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 для нотаріального посвідчення довіреності на ОСОБА_6 про представництво його інтересів в установах та органах державної влади, а також підписав надані йому невстановленою слідством особою протокол №1 від 15.01.13 загальних зборів учасників про створення та діяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Фрондер», реєстраційні картки на проведення Державної реєстрації юридичних осіб та статут товариства з обмеженою відповідальністю «Фондер», затверджений протоколом №1 від 15.01.13 загальних зборів учасників про створення та діяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Фрондер».
Всі документи стосовно створення ТОВ «Фрондер», ОСОБА_4 , передав невстановленій слідством особі за грошову винагороду в сумі 600 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи раніше розроблений злочинний план 23.01.2013 року відкрив рахунок № НОМЕР_3 , в ПАТ «Д-М Банк» (МФО 380689), за адресою: м. Київ, пр. Ю. Гагаріна, 17-В.
ОСОБА_4 , будучи засновником та директором фіктивного підприємства ТОВ «Фрондер» в період часу з 16.01.2013 по теперішній час, забезпечив прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахункам підприємства, складанні від його імені як службової особи ТОВ «Фрондер» фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності.
Дії ОСОБА_4 , що створили ТОВ «Фрондер» здійснювалися в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва, а саме:
статті 1 Закону України «Про підприємництво» № 698-ХІІ від 02.07.1991 року, із змінами та доповненнями, яка визначає, що «підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик діяльність з метою виробництва продукції, виконання робіт, чи надання послуг та заняття торгівлею з метою одержання прибутку»;
статті 14 Закону України «Про підприємництво» № 698-ХІІ від 02.07.1991 року, із змінами та доповненнями, яка визначає, що управління підприємством здійснюється відповідно до статуту на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна. Власник здійснює свої права по управлінню підприємством безпосередньо, або через уповноважені ним органи;
пункту 3 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999 р., згідно якого власник, або уповноважена ним службова особа підприємства повинні організувати бухгалтерський облік на підприємстві та забезпечити фіксування здійснення всіх господарських операцій у первинних документах;
статті 81 Цивільного Кодексу України, за якою юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.
статті 87 Цивільного кодексу України якою встановлено:
Для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.
Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.
Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.
Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.
статті 89 Цивільного кодексу України якою встановлено:
Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.
Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.
статті 56 Господарського кодексу України якою встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.
статті 57 Господарського кодексу України якою встановлено:
Установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.
В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.
У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону.
Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.
статті 57 Господарського кодексу України, якою встановлено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.
статті 88 Господарського кодексу України якою встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.
статті 89 Господарського кодексу України якою встановлено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.
статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 р., якою визначено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи, які подаються державному реєстратору, повинні містити відомості, передбачені законом.
пункту 3 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 р., відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, несуть засновники (учасники) юридичної особи.
статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 р., якою визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору два примірники установчих документів. Частиною 4 цієї ж статті визначено, що у разі державної реєстрації юридичної особи, для якої законом встановлено вимоги щодо формування статутного фонду (статутного або складеного капіталу), крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ, що підтверджує внесення засновником (засновниками) вкладу (вкладів) до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) юридичної особи в розмірі, який встановлено законом.
статті 4 Закону України «Про господарські товариства» N 1576-XII від 19.09.1991 р. якою визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив пособництво фіктивному підприємництву, тобто створення суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України.
24.03.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України.
Обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності.
Суд прийшов до висновку про те, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 статті 284 цього Кодексу.
Пункт 1 частини другої ст.284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України, які згідно 12КК України відносяться до злчинів невеликої тяжкості , за які передбачене покарання у виді штрафу .
У відповідності зі ст.49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки- три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Із врахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 284, 395 КПК України, с у д,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України у звязку з закінченням строків давності.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9