АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1052/15 Справа № 194/51/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, вдовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15 липня 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.309 ч.1 КК України до штрафу у сумі 1020 гривень (сплачений 21 липня 2014 року);
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України та призначено покарання :
-за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з конфіскацією майна;

-за ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ст.70 ч.1 КК України, призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 2 (два) місяці, з конфіскацією майна.

Вирішено питання щодо судових витрат.
В апеляційній скарзі:
Обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності його вини у скоєних злочинах та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.307 та ч.1 ст.317 КК України, вважає, що вказаним вироком суд призначив йому занадто суворе покарання у вигляді 6 років 2 місяців позбавлення волі. На думку обвинуваченого, суд призначаючи покарання, не врахував, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється в скоєних злочинах, під час досудового слідства та в суді давав правдиві покази. Також вважає, що судом першої інстанції не врахована його позитивна характеристика за місцем проживання, наявність у нього матері, яка є особою похилого віку, те, що він має хронічні захворювання, та знаходиться на обліку в СНІД-центрі з діагнозом В-20 (хронічний вірусний гепатит-С, неактивна форма).

Просить вирок суду змінити, призначити менш сурове покарання, застосувавши ст.ст.66, 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляції обвинуваченого, думку обвинуваченого, який свою апеляцію підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено за вказаним вироком, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, і яким суд дав належну юридичну оцінку. Вказане а також юридична кваліфікація скоєного за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Разом з тим, колегією суддів перевірено обґрунтованість призначення покарання обвинуваченому.
У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував, що він щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, а також прийняв до уваги і незадовільний стан його здоров`я. Було суду відомо і дані щодо сімейного та матеріального стану обвинуваченого.
Тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно врахувавши характер та обставини скоєного обвинуваченим злочину, дані про його особу, стан здоров`я, наявність на утриманні матері похилого віку, та обґрунтовано призначив покарання у вигляді 6 років 2 місяців, з конфіскацією майна, яке за своїм видом та розміром є справедливим необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Доводи обвинуваченого, про необхідність застосування до нього ст.69 КК України, на думку колегії суддів задоволенню не підлягають, остільки раніше він вже був засуджений за злочин в сфері обігу наркотичних засобів, але належних висновків не зробив, та знову скоїв аналогічні злочини, один з яких віднесено до категорії тяжких.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3