АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/45/15 Справа № 695/4120/14-к Категорія: ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - суддіОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено угоду про примирення від 25.09.2014 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .. Визнаний винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Роз`яснено ОСОБА_8 , наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Роз`яснено ОСОБА_8 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Вирішено долю речових доказів по справі.

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 16 серпня 2014 року близько 11 години в м. Золотоноша Черкаської області, знаходячись в будинку по вул. Гагаріна, 47, шляхом вільного доступу таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , з якої об 11 год. 24 хв. викрав гроші в сумі 150,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 17 серпня 2014 року о 17 год. 37 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 150,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 18 серпня 2014 року о 19 год. 37 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 150,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 19 серпня 2014 року о 22 год. 52 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 150,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 21 серпня 2014 року о 00 год. 17 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 150,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 09 вересня 2014 року о 23 год. 13 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 150,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же повторно, 11 вересня 2014 року о 14 год. 50 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 200,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 11 вересня 2014 року о 22 год. 21 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 200,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 12 вересня 2014 року о 12 год. 21 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 200,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 13 вересня 2014 року о 10 год. 17 хв. в м. Золотоноша Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , викрав гроші в сумі 200,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1700,00 грн..

25.09.2014 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено угоду про примирення.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2014 року затверджено угоду про примирення від 25.09.2014 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурором, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції подано апеляцію, в якій він, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та кваліфікації його дій просить, скасувати вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2014 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у суді першої інстанції. При цьому пояснив, що відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції з вказаних у ній мотивів, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції не було перевірено угоду про примирення на відповідність Закону.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод:

1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим;

2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що укладена в кримінальному провадженні угода має назву як угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, але за своєю суттю, відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України, є угодою про визнання винуватості, оскільки в самій угоді маються пункти про визнання своєї винуватості, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, про погодження призначеного покарання та інш.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

У даному кримінальному провадженні участь брав потерпілий ОСОБА_7 , якому було заподіяно шкоду, що об`єктивно підтверджується матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, коли шкода була заподіяна потерпілому - фізичній особі та коли участь у кримінальному провадженні брав потерпілий, то відповідно до ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди між потерпілим і обвинуваченим про визнання винуватості не допускається, а тому вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2014 року, яким затверджено угоду про примирення від 25.09.2014 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 підлягає до скасування, а кримінальне провадження необхідно призначити на новий розгляд в суді першої інстанції в загальному порядку.

Також необхідно зазначити про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частина.

Натомість в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини події без зазначення формулювання обвинувачення. За таких обставин, колегія суддів вважає, що не можна вважати, що ОСОБА_8 у відповідності до Закону було пред`явлено обвинувачення.

Крім того суд, прийшовши до переконання про можливість затвердження угоди та ухвалення обвинувального вироку з призначенням узгодженої сторонами міри покарання, постановив обвинувальний вирок.

Визнаючи винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України суд призначив йому, узгоджене сторонами угоди, покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, не призначивши покарання за кожний злочин окремо та не застосував вимоги ст.70 КК України, яка підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 469, 475, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :