Провадження 11-кп/792/455/15
Справа № 676/2158/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України Доповідач Ващенко
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційні скарги прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 травня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000075,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
*вироком Брянківського міського суду Луганської області від 30.07.1996 - за ч.3 ст.81, ч.4 ст.81, ч.2, ч.3 ст.140, ст.86-1, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі;
*вироком Стаханівського міського суду Луганської області від 27.09.2002 - за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
*вироком Брянківського міського суду Луганської області від 22.11.2006 з урахуванням постанови апеляційного суду Луганської області від 01.06.2007 - за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
*вироком Брянківського міського суду Луганської області від 24.12.2009 - за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.393, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70,ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2014 - за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком на 3 роки,
визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, і призначено йому покарання:
*за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
*за ч.2 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 травня 2014 року за ч.2 ст.289 КК України, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
В строк відбуття покарання зараховано час знаходження ОСОБА_7 під вартою з 1 лютого по 27 травня 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ріпенці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживає по АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, і призначено йому покарання:
*за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
*за ч.2 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
У відповідності до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладенотакі обов`язки:не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В строк відбуття покарання зараховано час знаходження ОСОБА_8 під вартою з 1 лютого по 4 лютого 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишено попередній - домашній арешт.
Долю речових доказів по справі вирішено:
- алюмінієвий бідон, виданий ОСОБА_11 , - повернути власнику ОСОБА_12 ;
- сокиру з дерев`яною ручкою, малярську терку, два мотка шлангів 50 м та 30 м - повернути потерпілій ОСОБА_13 ;
- дві алюмінієві каструлі по 3 л кожна, одну 5 л каструлю, молоток, 10 алюмінієвих виделок, 4 ложки з нержавіючої сталі - повернути власнику ОСОБА_8 ;
- металевий клинок, електродвигун, ручну пилку, плоскогубці, металеві кусачки, дві сокири, два молотки - повернути власнику ОСОБА_12 .;
*сокиру - повернути власнику;
*алюмінієву каструлю, видану ОСОБА_11 , - повернути власнику ОСОБА_14 ;
- три мотоциклетні колеса - повернути власнику.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в загальній сумі 2476,63 грн.: по 1238,32 грн. з кожного.
За вироком суду:
близько 23 години 26 грудня 2014 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 з метою крадіжки чужого майна, попередньо розділивши ролі, проникли на територію домогосподарства по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 таємно викрав супутникову антену вартістю 240 грн., а ОСОБА_7 проник в підсобне приміщення, з якого повторно, таємно викрав пральну машинку марки «Донбас» вартістю 200 грн., дві автомобільні шини марки «Келлі вінтер СТ/70р13» загальною вартістю 1404 грн., а всього викрали майна потерпілого ОСОБА_15 на загальну суму 1804 грн.;
близько 22 години 30 хвилин 21 січня 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, повторно, проникли в будинок по АДРЕСА_6 , звідки повторно, таємно викрали 10 кг цукру вартістю 9 грн. за один кілограм, 10 кг муки вартістю 6,20 грн. за кілограм, 5 літрів олії марки «Олейна» вартістю 21,50 грн. за один літр, 5 лампочок вартістю по 3 грн. за одну, 50 кг квасолі вартістю за 10 грн. за кілограм, комплект металевої плити з утримуючим кутиком та металеві дверцята загальною вартістю 400 грн., три восьмилітрові алювієві каструлі вартістю по 25 грн. кожна, десятилітрову каструлю з нержавіючої сталі вартістю 40 грн., 3 трьохлітрові алювієві каструлі вартістю по 8 грн. кожна, 3 п`ятилітрові алювієві каструлі вартістю по 15 грн. кожна, після чого проникли до літньої кухні, звідки таємно викрали комплект металевої плити з утримуючим кутиком та металеві дверцята загальною вартістю 400 грн., 10 алюмінієвих виделок вартістю по 0,30 грн., 10 виделок з нержавіючої сталі вартістю по 0,50 грн. за одну, 10 алюмінієвих ложок вартістю по 0,30 грн. кожна, 10 ложок з нержавіючої сталі вартістю по 0,50 грн. за одну, а всього викрали майна потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 1774,50 грн.;
в період з 00 годин по 01 годину 30 хвилин 22 січня 2015 року ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, повторно, проникли в підсобні приміщення по АДРЕСА_7 , звідки викрали два алюмінієві бідони ємністю 40 літрів вартістю 100 грн. за один, два молотки вартістю по 20 грн. за один, два молотки вартістю по 10 грн. за один, дві пари плоскогубців вартістю по 10 грн. за одні, дві пари кусачок по 15 грн. за одні, малярську терку вартістю 6 грн., паяльну лампу вартістю 180 грн., три трьохлітрові алюмінієві каструлі вартістю по 8 грн. кожна, п`ятилітрову алюмінієву каструлю вартістю 15 грн., 0,5 кг цвяхів - 70 мм вартістю 13.50 грн., чотири сокири вартістю по 35 грн. кожна, електроточило вартістю 280 грн., а всього викрали майна потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 946,50 грн.;
в період з 1 години 30 хвилин по 2 годину 22 січня 2015 року ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, повторно проникли в будинок по АДРЕСА_8 , звідки таємно викрали холодильник марки «Самсунг» моделі SG06DCGWHN465*492*558мм» вартістю 1800 грн., 50 метровий полімерний шланг вартістю 280 грн., 30 метровий полімерний шланг вартістю 160 грн., самовар вартістю 80 грн., дві пари кусачок вартістю по 15 грн. кожна, дві пари плоскогубців вартістю по 20 грн. кожна, малярську терку вартістю 6 грн., садові ножиці вартістю 40 грн., 1 кг цвяхів 90 мм вартістю 26 грн., 0,5 кг шиферних цвяхів вартістю 17,50 грн., 0,5 кг цвяхів 200 мм вартістю 12,50 грн., а всього викрали майна потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 2492 грн.;
близько 22 години 3 січня 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_16 , де повторно незаконно заволоділи транспортним засобом - мотоциклом з коляскою моделі К-750, 1963 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без належного на те дозволу власника ОСОБА_17 , чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 7800 грн.
За змістом апеляційної скарги прокурора, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, він просить у ній вирок в часті призначення покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 змінити:
вважати ОСОБА_7 засудженим:
за ч.3 ст.185 КК України - до позбавлення волі на строк 4 роки,
за ч.2 ст.289 КК України - до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 травня 2014 року за ч.2 ст.289 КК України, остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна;
ОСОБА_8 вважати засудженим:
за ч.3 ст.185 КК України - до позбавлення волі на строк 3 роки,
за ч.2 ст.289 КК України - до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
У відповідності до ст.ст.75, 77 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
При цьому прокурор зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за ч.2 ст.289 КК України суд у мотивувальній частині вироку не мотивував і не прийняв рішення щодо застосування чи не застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. Крім того, звертає увагу на те, що застосувавши до ОСОБА_8 положення ст.75 КК України, суд не послався на ст.77 КК України, відповідно до якої, в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначенні додаткові покарання лише у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавленням військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
За змістом апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та порушення кримінального процесуального закону, вони просять у них вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити за недоведеністю його винуватості у вчиненні злочинів.
При цьому уважають, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на суперечливих, неналежних та недопустимих доказах, які не вказують на його причетність до злочинів, а достатніх доказів його винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, у справі немає.
Стверджують, що участі у крадіжках майна та заволодінні мотоциклом ОСОБА_7 не брав, а обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_18 його оговорюють.
На думку цих апелянтів, суд не допитав усіх свідків, які підлягали допиту, протоколи слідчих дій та показання потерпілих не містять відомостей, які вказували б на безпосередню участь ОСОБА_7 у злочинах, показання інших свідків оцінені судом неправильно, показання потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_19 слід оцінювати критично, оскільки потерпілий через одруження його племінниці з раніше судимим ОСОБА_7 відноситься до останнього неприязно, а ОСОБА_19 перебуває у близьких стосунках з свідком ОСОБА_18 і обвинуваченим ОСОБА_8 , тому є зацікавленою давати показання на їх користь.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи, та заперечив проти задоволення апеляцій обвинуваченого і захисника, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку своїх апеляційних скарг з посиланням на зазначені у них доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 і ч.2 ст.289 КК України ґрунтується на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених доказах.
Так, потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 в суді підтвердили факт викрадення у них вказаного майна.
За показаннями потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 частину викраденого у них майна їм повернуто.
Обвинувачений ОСОБА_8 повідомив суду, що усі зазначені крадіжки він скоював за попередньою змовою з ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_8 в подробицях розповів суду, хто з них був ініціатором яких крадіжок, у який спосіб у кожного з потерпілих і яке саме майно вони викрадали, хто з них яку роль у цьому виконував, де переховували і як розпоряджалися викраденим.
Те, як разом з ОСОБА_7 були вчинені крадіжки майна потерпілих, ОСОБА_8 показав і під час проведення з ним слідчих експериментів.
Сам ОСОБА_7 в суді визнав, що колеса з мотоцикла К-750 він поставив на свій мотоцикл, та, що з ОСОБА_8 відбуксирував цей мотоцикл в с. Голосків для продажу, а також повідомив, що металобрухт здавав на прохання ОСОБА_8 , та, що останній дав йому дві автомобільні шини для продажу.
Свідок ОСОБА_18 підтвердив, що одного дня після Нового року, під час перебування в гостях у ОСОБА_7 , близько 22 години останній з ОСОБА_8 кудись відлучалися, а повернувшись через півтори години попросили його допомоги їм, у зв`язку з чим він разом з ними їздив на мотоциклі ОСОБА_7 в с. Кізя, де обвинувачені намагалися завести якийсь мотоцикл, а потім за допомогою мотоцикла ОСОБА_7 той мотоцикл відбуксирували до нього додому; що в себе на подвір`ї ОСОБА_7 взяв колеса з притягнутого мотоцикла і поставив їх на свій мотоцикл; що згодом притягнутий мотоцикл вони продали в селі Голосків; що через декілька днів на прохання ОСОБА_7 він з ним та ОСОБА_8 їздили забирати з поля холодильник, молотки, сокири, бідони та якесь інше майно; що ОСОБА_7 тоді повідомив, що ці речі належать його бабусі, яка продала хату.
Про те, що 3 січня 2015 року у вечірній час ОСОБА_8 з ОСОБА_7 відлучалися з будинку останнього і більше двох годин були відсутні, підтвердила і свідок ОСОБА_19 , яка тоді також була в гостях у ОСОБА_7 .
А допитана судом у якості свідка дружина ОСОБА_7 . ОСОБА_22 підтвердила факт перебування ОСОБА_8 з друзями в той день у них вдома.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що у 20-х числах січня 2015 року ОСОБА_7 привіз до нього на мотоциклі і просив купити мотор, каструлі, бідони, пральну машину, а через деякий час іншим мотоциклом знову привіз металобрухт з каструль та іншого майна.
Свідок ОСОБА_23 підтвердила, що видала працівникам міліції молотки, сокиру та супутникову антену, а також повідомила суду, що здавала з обвинуваченими металобрухт ОСОБА_11 .
У суду не було підстав не вірити зазначеним показанням потерпілих, обвинувачених та свідків, оскільки вони співпадають між собою та узгоджуються з даними протоколів слідчих дій, зокрема: протоколів огляду місця події, якими підтверджено факти вчинення крадіжок з помешкань потерпілих, видачі Рудою трьох сокир та двох молотків, які у неї зберігав обвинувачений ОСОБА_8 , а також факт виявлення біля електроопори частину майна, викраденого з домоволодінь ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; протоколів пред`явлення речей для впізнання, відповідно до яких ОСОБА_16 впізнав колеса від викраденого з його подвір`я мотоцикла К-750, а ОСОБА_15 впізнав викрадені з його господарства автомобільні шини; протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого в сараї були виявлені сокира, плоскогубці та малярська терка; протоколу огляду мотоцикла ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_16 на мотоциклі обвинуваченого впізнав колесо з викраденого з його господарства мотоцикла К-750; протоколу огляду автомобіля ЗАЗ, в якому під час цієї дії було виявлено та вилучено у ОСОБА_24 три мотоциклетні колеса.

Піддавати сумніву належність, достовірність та допустимість наведених доказів підстав немає, оскільки всі вони стосуються обставин вчинення злочинів і узгоджуються між собою, а порушень закону при проведенні слідчих дій під час досудового розслідування та при допиті обвинувачених, потерпілих та свідків в суді не убачається.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів і послався на них у вироку, оскільки вони з достатністю підтверджують його участь у кожному із злочинів саме за наведених обставин.

При цьому суд навів у вироку докладні мотиви, з яких він визнав недопустимими і не взяв до уваги інші докази сторони обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_7 , у яких він заперечує свою причетність до злочинів.
Те, що деякі докази містять лише відомості, які підтверджують тільки факт вчинення крадіжки і прямо не вказують на причетність до злочинів ОСОБА_7 , не спростовує наведених висновків суду, оскільки ці докази були оцінені судом в сукупності з іншими доказами, які узгоджуються між собою і доповнюючи один одного з достатністю підтверджують встановлені судом обставини вчинення злочинів обвинуваченими за їх попередньою змовою.
Піддавати сумніву достовірність показань потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_19 лише через те, що, як стверджує ОСОБА_7 , перший перебуває з ним у неприязних стосунках, а друга знаходиться в близьких стосунках з ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , підстав немає, оскільки їх показання з приводу фактичних обставин вчинення крадіжок узгоджуються з іншими доказами і, крім того, нічим не спростовані.

Докази, на які суд послався у вироку в обґрунтування своїх висновків, є достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, тому підстав для допиту інших свідків, на яких вказують обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, немає. До того ж ці свідки не були очевидцями злочинів, за поясненнями самих апелянтів вжитими судом заходами доставити їх для допиту не вдалося, а самі апелянти явки цих свідків у судове засідання не забезпечили.
Отже колегія суддів уважає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника необґрунтованими і підстав для скасування чи зміни вироку в межах їх апеляційних скарг не убачає.
Що стосується апеляційної скарги прокурора, то вона підлягає частковому задоволенню, оскільки, не дивлячись на те, що санкцією ч.2 ст.289 КК України, за якою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими, встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, суд у вироку рішення щодо додаткового покарання у виді конфіскації не ухвалив.
За таких обставин та виходячи з меж апеляційної скарги прокурора вирок в частині призначення обвинуваченим покарання слід змінити, прийнявши рішення про призначення їм покарання за ч.2 ст.289 України, за сукупністю злочинів, а ОСОБА_7 і за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк, визначений судом першої інстанції, без конфіскації майна.
Вважати ОСОБА_7 і ОСОБА_8 засудженими до позбавлення волі без конфіскації майна підстав немає, оскільки рішення щодо цього додаткового покарання судом не ухвалювалося.
У зв`язку з тим, що додаткове покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_8 не призначається, потреби у посиланні на ст.77 КК України при застосуванні ст.75 цього Кодексу немає.
Інших підстав для зміни вироку не убачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання:

* ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; - за ч.3 ст.185 КК України вважати його засудженим до покарання, призначеного судом першої інстанції, - у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 травня 2014 року і остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строком 5 років 6 місяців без конфіскації майна.
ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; за ч.3 ст.185 КК України вважати його засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2