АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1034/15 Справа № 209/254/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 26 травня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001932 за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 лютого 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта вища, військовозобов`язанного, не одруженого, не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 .

В апеляції обвинувачений, виходячи з її змісту, просить скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що він повернув потерпілому викрадені речі та відшкодував шкоду.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок, яким останнього визнано винним та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Крім того зазначеним вироком стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 1500 гривень в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винним за те, що він, 10.09.2014 року в денний час ОСОБА_6 знаходився за адресою свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 та скориставшись тим, що батьки були відсутні, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з кухні вищевказаної квартири скоїв крадіжку хлібопечі «LG» вартістю 1500,00 грн., яка належала його батькові ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому шкоду на вказану суму. В подальшому викраденим розпорядився за власним розсудом.

Повторно, 02.12.2014 року ОСОБА_6 приблизно о 12.00 годині, знаходячись за адресою свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з кухні вищевказаної квартири, скоїв крадіжку мікрохвильової печі «LG» вартістю 1000,00 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши останньому шкоду на вказану суму. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 з місця скоєння правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Прокурор просив вирок суду залишити без змін, посилаючись на те, що обвинуваченому призначено покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порушень в ході судового розгляду вимог кримінального процесуального законодавства, які могли бути підставою для скасування або зміни вироку суду, перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, за згодою всіх учасників судового розгляду, кримінальне провадження було розглянуто за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, так як, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, у апеляційній скарзі обвинуваченим, а також ніким з учасників процесу не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо порушення судом вимог закону при призначенні покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді 6 місяців арешту, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, в повному обсязі врахував тяжкість скоєних винним кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з вживанням опіодів. При цьому, обставинами, які пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття та часткове добровільне усунення заподіяної шкоди. Між тим, не можна визнати обґрунтованими доводи апеляції обвинуваченого щодо повного відшкодування ним спричиненої потерпілому шкоди, оскільки матеріалами кримінального провадження це не підтверджено, зокрема в матеріалах кримінального провадження міститься цивільний позов потерпілого на суму 1 500 гривень. У зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_6 менш суворого покарання та вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення винного та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення їй копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4