Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-85/2011 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Миронової О.В.

при секретарі : Григоренко О.С.,

з участю прокурора: Нижнік Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, не працюючого, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст.89 КК України не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2010 року біля 02.00 години в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прибув на територію домоволодіння ОСОБА_2В, яке розташоване за адресою вул. Сверьопкіна, 88 де зайшовши у житловий будинок, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин умисно наніс удар рукою ОСОБА_2В в область обличчя, від чого остання впала на підлогу, Потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного вивиху чотирьох зубів на верхній щелепі з послідуючим їх видаленням, забій верхньої губи, струс головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину, а саме на 10 відсотків.

ОСОБА_1 в скоєному злочині визнав винним себе повністю і пояснив, що 13 грудня 2010 року в ночі, він, після вживання спиртних напоїв, вирішив зайти до будинку де мешкає потерпіла з метою провідати свою доньку, яка є онукою ОСОБА_2 Відчинила двері будинку потерпіла і ОСОБА_1 почав вимагати впустити його, так як він хоче побачити свою дитину, але потерпіла його не впускала. Тоді він відштовхнув ОСОБА_2 і пройшов до будинку. А коли почав вже уходити, то потерпіла почала на нього кричати і він вдарив її рукою в область обличчя. ОСОБА_2 впала і він пішов.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів у відношенні тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.

Винність підсудного в скоєні зазначеного злочину повністю підтверджується слідуючими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила суду, що підсудний є батьком її онуки. В листопаді 2010 року вона, разом зі своєю донькою ОСОБА_3 та онукою знаходилась вдома. Донька та онука пішли спати, а потерпіла ще поралась по господарству. Біля двох годин ночі у двері почав хтось стукати і вимагати, щоб вона позвала доньку. По голосу вона впізнала ОСОБА_1 Потерпіла не хотіла його впускати, але злякалася, що він вибє двері і розбудила свою доньку, щоб вона заспокоїла ОСОБА_1 Але підсудний сам вже зайшов до будинку. Потерпіла намагалася його не пускати, але він відштовхнув її і вона вдарилась об двері, головою, розбивши скло на дверях. ОСОБА_2 все одне намагалася не впустити підсудного і він вдарив потерпілу кулаком в обличчя. Потерпіла впала і підсудний пішов. В результаті дій ОСОБА_1 їй були завдані тілесні ушкодження у вигляді вивиху чотирьох зубів на верхній щелепі та струсу головного мозку. На лікування ОСОБА_2 витратила 1189 грн. 70 коп., також їй була спричинена матеріальна шкода пошкодженням скла у дверях. Всього потерпілій була завдана матеріальна шкода в сумі 1483 грн. 75 коп. На теперішній час підсудний відшкодував їй завдану шкоду в сумі 700 грн. Матеріальну шкоду, яка не відшкодована в сумі 783 грн. 75 коп., просить стягнути з ОСОБА_1

висновком експерта №783 від 15.12.201 року, згідно до якого у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного вивиху чотирьох зубів на верхній щелепі з послідуючим їх видаленням, забій верхньої губи, струс головного мозку. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів до звернення до лікарні 17.11.2010 року. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину, а саме на 10 відсотків - а.с. 18-20;

позовною заявою Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат в сумі 322 грн. 98 коп., витрачених закладом охорони здоров*я на лікування потерпілого від злочину, а.с.78-79;

позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, а.с.41

Аналізуючи викладене, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що пред`явлене підсудному ОСОБА_1В обвинувачення доведене в повному обсязі і в його діях, які виразилися в умисному спричиненні ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вбачає склад злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_1, згідно зі ст.66 КК України є часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1 згідно зі ст. 67 КК України, є скоєння злочинну особою, що перебувала у стані алкогольного спяніння. .

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання, характеристику підсудного як особи, думку потерпілої та вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат Вознесенської центральної районної лікарні на лікування ОСОБА_4 в сумі 322 гривні 98 коп., суд вважає обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Потерпілою був заявлений цивільний позов згідно якого вона просить стягнути з підсудного матеріальну шкоду в сумі 783,75 грн. Даний позов суд вважає обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляду 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1, до набрання вироком чинності, залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради витрати Вознесенської центральної районної лікарнею на лікування ОСОБА_2 в сумі 322 (триста двадцять дві) гривні 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану їй матеріальну шкоду в сумі 783 ( сімсот вісімдесят три ) грн. 75 коп

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 15 діб усіма учасниками процесу з моменту його проголошення.

Суддя: О.В.Миронова