Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/390/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2015 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , військового прокурора Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000005 від 13 січня 2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, Зборівського району, Тернопільської області, військовослужбовця,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, на якого покладалися обов`язки щодо сумлінного, точного та вчасного виконання відданих командирами (начальниками) наказів, усупереч вимог ст.ст. 11, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, усвідомлюючи те, що зобов`язаний неухильно виконати наказ командира (начальника) військової частини і те, що відданий йому наказ є законним, відчуваючи свою безкарність, діючи умисно, з єдиним злочинним наміром - не виконувати наказ командира (начальника) щодо вибуття до військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) для подальшого проходження служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, у категоричній формі, будучи ознайомленим із законним наказом командира військової частини пп НОМЕР_2 полковника ОСОБА_5 від 16 жовтня 2014 року №281, 16 жовтня 2014 року близько 15 години на малому плацу військової частини пп НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) в усній формі повідомив тимчасово виконуючого обов`язків командира батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_6 про те, що наказ командира військової частини пп НОМЕР_2 полковника ОСОБА_5 від 16 жовтня 2014 року №281 року виконувати відмовляється та, у подальшому, 17 жовтня 2014 року близько 4 години ранку вказівку тимчасово виконуючого обов`язки командира батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_6 про розміщення особового складу батальйону охорони в автобусах для подальшого вибуття до військової частини пп НОМЕР_1

( АДРЕСА_2 ) солдат ОСОБА_4 не виконав та повернувся до місця розташування (казарми) батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_2 , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, а саме злочин, передбачений ч. 1 ст. 402 КК України.

27 лютого 2015 року у даному кримінальному провадженні між заступником військового прокурора Тернопільського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст. 470 КПК України враховані такі обставини, як щире каяття підозрюваного та активне сприяння у розкритті злочину. Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до угоди про визнання винуватості заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 402 КК України щодо узгодженого покарання в виді службового обмеження та строк 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 % від суми грошового забезпечення та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, скарг обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими може бути укладена.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
Керуючись ст.ст.314,370,373,374,475 КПК України, суд-
з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.02.2015 року між заступником військового прокурора Тернопільського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим за ч. 1 ст. 402 КК України ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді виді службового обмеження та строк 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 % від суми грошового забезпечення.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 1 та ч. 5 ст. 476 КПК України.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.
19.03.2015

Суддя ОСОБА_1