Справа № 1-13
ВИРОК

Іменем України

20
квітня 2007 року м.
Косів

Косівський
районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Бельмега
М. В., секретаря
- Лаюк О. М, з участю прокурора - Гоголя В.В. захисника - ОСОБА_11адвоката -
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну
справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця с.Перерів Коломийського району,
Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1, українця, гр.України, освіта вища,
не військовозобов"язаного, одруженого, працює менеджером ТзОВ ВКФ
«Тріумф», раніше не судимого,

за ст. 135 ч.І,
ст.286 ч.2 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього
руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3

Крім цього ОСОБА_2 завідомо залишив без допомоги осіб, які перебували у
небезпечному для життя стані і з місця ДТП
скрився.

Злочин вчинено
за наступних обставин.

Так, 03.05.2006 року о 21.15 в темну пору доби в с Стопчатів
Косівського району водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки 3A3-DAEWOO Т13110
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався автодорогою
сполученням смт.Яблунів - м.Коломия, в напрямку до м.Коломиї зі швидкістю
71 -74 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму у населеному
пункті. В той час на ділянці дороги, що біля електроопори №98, в попутному
напрямку, по правому краю проїзджої частини дороги рухалися велосипедисти
ОСОБА_3 та ОСОБА_4Водій ОСОБА_2 в умовах недостатньої видимості, не врахував дорожню
обстановку, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, не обрав безпечної
дистанції та безпечного інтервалу з велосипедистами, що рухалися попереду нього
в попутному напрямку, в зв»язку з чим завідомо поставив себе в такі умови, при
яких він не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб в момент
виявлення перешкоди чи небезпеки
для руху, внаслідок
чого здійснив наїзд
на

велосипедистів. В результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху
України сталася дорожно-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист
ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер, а ОСОБА_4отримав легкі тілесні
ушкодження.

Крім того ОСОБА_2 в результаті ДТП
поставив велосипедистів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у небезпечний для життя стан та маючи реальну мажливість
надати їм допомогу, завідомо залишив їх без допомоги і з місця пригоди скрився.

Підсудній ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 135 ч.І,
ст.286 ч.2 ЮС України визнав частково і суду показав, що 03.05.2006р. біля
20год. після закінчення роботи поїхав додому в с.Макіївці . По дорозі додому
вирішив покататися і поїхав в смт.Яблунів Косівського району, де автомобілем
розвернувся на кольцевій розв»язці та поїхав назад в м.Коломию. Коли проїжджав
с.Стопчатів, було 21 год. 15 хв., в автомобілі було включено ближнє світло фар,
автомобіль рухався зі швидкістю 60 - 70 км/год. по середині своєї смуги руху.
На відстані приблизно 150 - 200 метрів побачив, що на зустріч рухаються два
автомобілі. В першому автомобілі було включене дальнє світло фар, а в другому -
ближнє. Перший автомобіль засліпив його світлом фар, так що дорогу бачив на
дуже малій відстані. Під час роз»їзду з зустрічними автомобілями перший так і
не переключився на ближнє світло фар, і на відстані 3-4 мертри перед своїм
автомобілем побачив велосипедиста, який рухався в попутному напрямку. В
наступну мить стався удар передньою частиною автомобіля від якого лобове скло
потріскало і стало нічого видно. Відразу почав гальмувати і відразу ж стався
другий удар. Після другого удару від страху відпустив гальма і зупинив його
плавним гальмуванням. На дорогу не виходив, а зразу поїхав додому. Покинув
місце події бо дуже перелякався через те, що сталося. Вдома нікому нічого не
розказував, а на наступний день поїхав в м.Косів в лікарню довідатися про
наслідки скоєного ДТП. Пізніше
він зв»язався по телефону з працівниками міліції і розповів їм, що скоїв ДТП в с.Стопчатові.

Не визнає своєї вини в частині, що через те, що в момент ДТП був засліплений
зустрічним автомобілем, не мав технічної можливості уникнути наїзду. Свою вину
за ч.І ст. 135 КК України не визнає бо не знав про наслідки

ДТП.

Вина підсуднього доведена повністю його показаннями, показаннями
потерпілих, свідків та матеріалами справи.

Так допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5, який являється батьком ОСОБА_3,
суду показав, що він з 2000 року знаходився на роботі в США. 03.05.2006р.
вночі йому зателефонувала дружина і повідомила, що син ОСОБА_3 потрапив в ДТП, внаслідок якої
загинув. 05.05.2006р. він приїхав додому на похорони сина. Оскільки підсудний
ОСОБА_2 відшкодував заподіяну шкоду, то він не бажає, щоб його притягали до
кримінальної відповідальності, бо вони з дружиною пробачили йому.

Потерпіла ОСОБА_6, суду показала, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
являється її сином. 03.05.2006р. в період з
19 по 20 год. На

велосипеді поїхав в село до друзів. Приблизно 22.00год. до неї прибігли
люди із села і повідомили, що біля магазину «Шовковиця» її сина та ОСОБА_4. на
дорозі збив автомобіль. В лікарні їй повідомили, що від отриманих травм син
помер. ОСОБА_2 відшкодував заподіяну шкоду, а тому вона не бажає, щоб його
судили, бо вони з чоловіком пробачили йому.

Допитаний як законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4.
ОСОБА_4показав, що 03.05.2006р. біля 22.00год. йому на мобільний телефон зателефонував
син ОСОБА_7 і повідомив, що в с.Стопчатів біля магазину «Шовковиця» на нього
наїхав автомобіль. Він зразу приїхав на місце події і звідти доставив сина в
лікарню в смт.Яблунів для надання медичної допомоги. Травми були незначні. До
підсудного ОСОБА_2 не має претензій ні матеріального ні морального характеру.
Не бажає щоб його карали.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, покази яких оголошено у судовому
засіданні на досудовому слідстві пояснили, що 03.05.2006р. року біля 21.20
години бачили, як автомобіль «ДЕУ» світло-зеленого кольору їдучи з смт. Яблунів
в сторону м.Коломия, біля магазину «Шовковиця» збив двох велосипедистів.
Зупинившись виключив світло, кілька метрів проїхав на зад і з місця події
поїхав в напрямку м.Коломия. (а.с.60-62, 64);

Про вину
підсуднього свідчать також:

протокол
відтворення обстановки та обставин події (а.с. 173-174);

протокол огляду місця події, з якого видно, що місцем події є ділянка автодороги в с.Стопчатів
Косівського району біля магазину «Шовковиця» та зафіксовано характер ділянки автодороги де відбулося ДТП (а.с.5-18);

протокол огляду автомобіля 3A3-DAEWOO ТІ3110
реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору, в якому встановлено деформацію
переднього номерного знаку, бампера, капоту, даху,, розбите лобове скло, ліве
дзеркало заднього виду. На передньому бампері відсутня частина пластмаси. (а.с.
19-26, 34-36);

у висновку судово - медичної експертизи № 50 від 04.05.2006р. зазначено, що
смерть ОСОБА_3 настала від відкритої черепно-мозкової травми. Дані тілесні
ушкодження відносяться до категорії важких, і малоймовірно, що при своєчасному
наданні медичної допомоги можна було врятувати життя потерпілого. (а.с. 90 -
94);

відповідно до висновку судово - медичної експертизи №110 від 05.05.2006р.
ОСОБА_4отримав легкі тілесні ушкодження ( а.с. 98 - 99 );

висновком автотехнічної експретизи № 184 від 25.07.2006 року встановлено,
що виходячи із зафіксованих слідів гальмування, швидкість автомобіля, яка була
погашена гальмуванням становила 71 -74 км/год. Якщо б ОСОБА_2 рухався із максимально-допустимою
швидкістю руху по умовах видимості дороги в напрямку руху 47 - 48 км/год, то
він міг би уникнути наїзду на велосипедистів ( а.с. 180 - 184 ).

Таким чином вина підсудного доведена повністю.

Дії ОСОБА_2 за ст. 135 ч.І, ст.286 ч.3 КК України
органами досудового слідства кваліфіковано вірно, так як він порушив п.п. 1.3,
1.5, 2.3, 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило
загибель людини.

Призначаючи покарання суд врахував ступінь суспільної небезпеки, наслідки скоєного
злочину, обставини справи, особу підсуднього - раніше не судимого, позитивно
характеризується.

До обставин які пом"якшують вину підсуднього суд відносить щире
каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільному відшкодуванні
завданих збитків потерпілим, його молодий вік, злочин вчинив з необережності.

Обставин, що
обтяжують вину підсуднього суд не знаходить.

З
урахуванням з вищенаведених обставин у сукупності суд вважає, що до підсуднього
слід застосувати покарання не пов»язане з ізоляцією від суспільства, а тому
слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбуття покарання з
випробуванням.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 323-327 КПК України суд,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ст. 135 ч.І, ст.286
ч.2 КК України та обрати покарання:

· за ст.
135 ч.І КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

· за
ст.286 ч.2 КК України 3 (три) позбавлення волі без позбавлення права керування
транспортними засобами.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань остаточну
міру покарання ОСОБА_2 визначити у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі без
позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування основного покарання з випробовуванням, визначивши іспитовий термін -
2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов»язати ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з»являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази
повернути потерпілим, автомобіль - власнику.

Стягнути з
ОСОБА_2 в користь НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області 452 грн. 48 коп.
вартості судових експертиз.

Запобіжний захід підписку про не виїзд залишити без змін
до вступу

вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського
апеляційного суду протягом 15 діб з моменту проголошення.