Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №1-357/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у складі:

головуючого Цвіркуна О.С.,

при секретарі - Власюк О.В.,

за участю державного обвинувача старшого помічника прокурор міста Рівне ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, немаючого судимості, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Судовим слідством суд

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_6, 29 серпня 2009 року, приблизно о 20 год. ЗО. хв., повторно, маючи на меті заволодіти чужим майном, шляхом обману, та зловживання довірою, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 під приводом подзвонити по мобільному телефону, попросив у громадянки ОСОБА_5 мобільний телефон «ОСОБА_7 S500і". Отримавши в користування телефон та завідомо маючи умисел на його неповернення, ОСОБА_6 непомітно залишив квартиру і через деякий час вказаний мобільний телефон збув, шляхом продажу на речовому ринку міста Рівного приватному підприємцю, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1700 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність,ОСОБА_6, бажаючи здобути гроші для власних потреб, повторно, скоїв таємне відкрите викрадення особистого майна громадян, а саме:

- 06 вересня 2009 року, приблизно о 12 годині, таємно проник в касу-трейлер, що знаходився в парку «Хімік», по вул. Кн. Острозького, 1 в м. Рівне, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «НОКІА 6610», вартістю 617,65 грн., жіночу сумку в якій знаходились: карти банків «Надра Банк» та «ПриватБанк», золоті вироби: золотий, браслет вартістю 374 грн., сережки у формі «гвоздики», вартістю 170 грн., сережки у формі «сердечок», вартістю 100 грн., та гроші в сумі 300 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1561,65 грн.

- 22 вересня 2009 року, приблизно о 16 годині, шляхом вільного доступу проник у відкритий кабінет в приміщенні Державного професійно-технічного навчального закладу «Рівненський центр професійно-технічної освіти сервісу та дизайну», що находиться за адресою: м. Рівне, вул. О.Дундича, 3, звідки таємно викрав гроші в сумі 500 гривень, які належать ОСОБА_3

- 25 жовтня 2009 року, приблизно в період часу з 14 год. по 18 год., скориставшись неуважністю ОСОБА_8, шляхом вільного доступу проник в битову кімнату, що знаходиться в магазині «Фокстрот», що на третьому поверсі у приміщені ЦУМ по вул. Соборна в м. Рівне та викрав з сумочки МР-3 плеєр марки «Оріон», вартістю 397,60 трн., який належить ОСОБА_8, чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 397,60 гривень.

- Крім цього, він же, 2 листопада 2009 року, скориставшись неуважністю ОСОБА_9, яка не зачинила кабінет, шляхом вільного доступу проник у відкритий кабінет, який знаходиться в приміщенні Торгівельного Центру «Новус», по вул. Гагаріна, 26 в м. Рівне, таємно викрав жіночий гаманець, вартістю 350 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, чим спричинив ОСОБА_9, матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.

Потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до підсудного заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 800 грн. та 1830 грн. відповідно.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 , винним себе у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і, підтвердивши вищевикладене, пояснив, що здійснював крадіжки та шахрайство з метою отримати гроші, для власних потреб. Крім того підсудний зазначив, що цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю.

Суд, зясувавши думку прокурора, потерпілих та підсудного щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову які ніким не оспорювались. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності та істотності їх позицій, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному суді.

Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 таємно, повторно, шляхом проникненням скоїв викрадення чужого майна а саме: 6 вересня 2009 року - у громадянки ОСОБА_4 на суму 1561 грн. 65 коп., 22 вересня 2009 року - у громадянки ОСОБА_3 на загальну суму 500 грн., 25 жовтня 2009 року - у громадянки ОСОБА_10 на суму 397 грн. 60 коп. та 2 листопада 2009 року у громадянки ОСОБА_9 на загальну суму 500 грн., а тому ці його дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Дії, ОСОБА_6 який 29 серпня 2009 року, шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, а саме мобільним телефон «ОСОБА_7 S500і", громадянки ОСОБА_5 чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 1700 грн., а тому скоєне ним кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство.

Цивільні позови заявлені потерпілими ОСОБА_4, та ОСОБА_5,до підсудного про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, на суму 800 грн. та 1830 грн. відповідно, суд рахує обґрунтованими та доведеними, отже такими, що підлягають задоволенню повністю.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6, суд в якості обставини, що помякшують покарання підсудного, визнає явку підсудного з повинною, його щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, часткове відшкодування завданих збитків потерпілим а також приймає до уваги наявність на утримання однієї малолітньої дитини та мами інваліда третьої групи, по місцю проживання характеризується позитивно , крім того суд враховує думку потерпілих, які просили суд не позбавляти підсудного волі.

Приймаючи до уваги тяжкість скоєного злочину, дані про особу винного та наявні, по справі помякшуючі обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування призначеного покарання, а тому, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, судом встановлено, що органами досудового слідства заявлено судові витрати за проведення експертизи в сумі 1840,44 грн.

Однак дані, які б давали підстави для стягнення вищезазначеної суми з підсудного, суд з матеріалів справи не вбачає.

За ст..91 КПК України судовими витратами є витрати зроблені при проваджені справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачено і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст..15 Закону України «Про судову експертизи»- проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на підставі яких, призначити йому покарання :

●за ч.3ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років;

●за ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 ( пяти) років і застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк в 3 (три) роки, з покладенням на нього обовязків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично зявлятись в ці органи для реєстрації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_6 , врахувати дні утриманням під вартою у звязку з даною справою, з 11 листопада 2009 року по 22 квітня 2010 року.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 до підсудного про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, на суму 800 грн. 00коп.- задовольнити в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_6., на користь потерпілої 800 грн..

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до підсудного про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, на суму 1830 грн. 00коп.- задовольнити в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_6., на користь потерпілої 1830 грн..

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1840 грн. 44 коп. по даній кримінальній справі віднести на рахунок держави.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою - скасувати, ОСОБА_6, звільнити з залу суду негайно.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

- диск з відеозаписом, який зберігаються в матеріалах кримінальної справи зберігати в ній; жіночу косметичку, ключі та помада передані потерпілій ОСОБА_3, мобільний телефон «Нокіа 6610І» переданий потерпілій ОСОБА_4, МП3 плеєр марки «Оріон», переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_8 рахувати повернутими по належності.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун