АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1166/15 Справа № 205/3706/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0006639, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2013 року за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 , на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

був визнаний винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.289 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначеним покаранням повністю поглинуто покарання призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, зареєстрований АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 ,

був визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст.289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначеним покаранням повністю поглинуто покарання призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 9548 грн. 10 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2053 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Вирок відносно ОСОБА_10 не оскаржений.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не враховано, що санкцією частини 2 статті 289 КК України передбачено покарання в межах на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. При призначенні ОСОБА_8 покарання у виді 4-х років позбавлення волі, судом положення ст. 69 КК України не застосовувались.

Просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_8 та ухвалити свій вирок, призначивши останньому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5-ти років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначеним покаранням повністю поглинути покарання призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно вироку суду 30.11.2013 року близько 01:00 годин, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 1 по вул. Гідропарковій у м. Дніпропетровську, достовірне знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, порушив у нього бажання здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_1 , який налетить гр. ОСОБА_12

04.12.2014 року близько 01:00 годин. ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 22-а на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, порушив у нього бажання здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_13 .

Таким чином ОСОБА_10 , згубно впливаючи на підростаюче покоління, завдаючи шкоди моральному благополуччю і нормальному розвитку неповнолітнього ОСОБА_8 , втягнув його у злочинну діяльність, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_10 , близько 01:00 годин 30.11.2013 року, знаходячись біля будинку № 1 по вул. Гідропарковій в м. Дніпропетровську, вступивши в злочинну змову з ОСОБА_8 повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме, автомобілем марки ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_1 , вартістю 8064 гривень, який належить гр. ОСОБА_14 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , близько 01:00 годин 04.12.2013 року, знаходячись біля будинку № 22-а на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську, вступивши в злочинну змову з ОСОБА_8 , повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме, автомобілем марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 , вартістю 7076 гривень, який належить гр. ОСОБА_13 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , близько 03:00 годин 11.01.2014 року, знаходячись біля будинку № 4 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме, автомобілем марки ГАЗ 24 д/н НОМЕР_3 , вартістю 9548 гривень, який належить гр. ОСОБА_11 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_15 , близько 03:00 годин 25.01.2014 року, знаходячись біля будинку № 4 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме, автомобілем марки ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_4 , вартістю 23260 гривень, який належить гр. ОСОБА_16 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який її подав та просила вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_8 , в скоєнні вказаних злочинів та юридична кваліфікація ним скоєного в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Оскільки учасники процесу не заперечували проти розгляду справи в скороченому провадженні, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України 2012 року визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались.

Даючи покази в ході досудового слідства, ОСОБА_8 визнавав факти скоєних ним злочинів, які йому інкримінуються, та пояснював, при яких обставинах ці злочини були скоєні.

Однак, як вбачається з резолютивної частини вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2015 року, визнавши неповнолітнього ОСОБА_8 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України, суд не врахував, що санкцією даної норми закону передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, та призначив покарання у виді 4-х років позбавлення волі, не застосувавши при цьому ст. 69 КК України.

Таким чином, суд при призначенні покарання неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора про скасування вироку підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, яким призначити неповнолітньому ОСОБА_8 покарання, врахувавши фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З врахуванням викладеного, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга старшого прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання - скасуванню з постановленням в цій частині нового вироку.

Призначаючи покарання при постановленні нового вироку, колегія суддів враховує положення вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, а також ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу обвинуваченого, який вчинив злочини у неповнолітньому віці, повне визнання вини та щире розкаяння у скоєному, задовільну характеристику за місцем проживання (а.к.п.28-37), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.33,34 Т.1), раніше судимий (а.к.п.32 Т.1).

До обставин, передбачених ст.66 КК України, які б пом`якшували покарання, колегія суддів відносить щире каяття та вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Встановлено, що ОСОБА_8 вчинив три епізоди тяжких злочинів, на даний час засуджений за ряд аналогічних тяжких злочинів, тому підстав для призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, не вбачається.

З огляду на викладене, враховуючи також, що неповнолітній обвинувачений вчинив ряд тяжких злочинів, колегія суддів вважає за необхідне та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_8 , з урахуванням положень ст.ст.102, 103 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації всього особисто належного майна, оскільки вимогами ст.98 КК України передбачено, що до неповнолітнього не може бути застосовано такий вид покарання як конфіскація майна.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначеним покаранням повністю поглинути покарання, призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у той же строк з дня отримання копії вироку апеляційного суду.

Судді: