Справа № 752/377/15-к
Провадження №: 1-кп/752/216/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борщів, Радомишльського р-ну, Житомирської обл., українець, громадянин України, освіта повна середня, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Потіївка, Радомишльського р-ну, Житомирської обл., українець, громадянин України, не працює, не одружений, освіта неповна середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
· 17.10.2007 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 104, 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
· 29.03.2011 року Радомишльським районним судом Житомирської області на підставі ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України
За участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_3 19.11.2014 року приблизно о 23 год. 45 хв. за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , знаходячись по проспекту Академіка Глушкова, 16 в м. Києві, помітили автомобіль марки «ВАЗ - 2106» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , яким в подальшому вирішили незаконно заволодіти. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до вказаного автомобіля, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , скляною пляшкою з-під пива, розбив заднє ліве склозазначеного автомобіля, після чого відкрив передні ліві двері автомобіля, проник до нього та у відділенні для рукавичок автомобіля знайшов викрутку, якою в подальшомумав намір завести двигун автомобіля, а ОСОБА_3 в цей час діючи згідно розподілених ролей, знаходився поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки попередити ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 почав зламувати замок запалювання. Однак виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки були затримані працівниками міліції.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Тобто, ОСОБА_4 визнається винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що ОСОБА_4 він знає з літа 2014 року. Так, 19.11.2014 року приблизно о 23 год. 45 хв. він разом із ОСОБА_4 , знаходячись по проспекту Академіка Глушкова, 16 в м. Києві, вживали пиво. Там вони помітили автомобіль макри «ВАЗ - 2106» д.н.з. НОМЕР_2 та вирішили на ньому покататися. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до вказаного автомобіля, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , скляною пляшкою з-під пива, розбив заднє ліве скло зазначеного автомобіля, після чого відкрив передні ліві двері автомобіля, проник до нього та у відділення для рукавичок автомобіля знайшов викрутку, якою почав зламувати замок запалювання. А він, в свою чергу, згідно розподілених ролей, знаходився поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки попередити ОСОБА_4 . Однак, приблизно через 2 хвилини їх затримали працівники міліції. У вчиненому щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що що ОСОБА_3 він знає з літа 2014 року. Так, 19.11.2014 року приблизно о 23 год. 45 хв. він разом із ОСОБА_3 , знаходячись по проспекту Академіка Глушкова, 16 в м. Києві, вживали пиво. Там вони помітили автомобіль макри «ВАЗ - 2106» д.н.з. НОМЕР_2 та вирішили на ньому покататися. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до вказаного автомобіля, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, він, скляною пляшкою з-під пива, розбив заднє ліве скло зазначеного автомобіля, після чого відкрив передні ліві двері автомобіля, проник до нього та у відділенні для рукавичок знайшов викрутку, якою почав зламувати замок запалювання. А ОСОБА_3 , в свою чергу, згідно розподілених ролей, знаходився поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки його попередити. Однак, приблизно через 2 хвилини, після того, як він проник до даного автомобіля, їх затримали працівники міліції. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинувачених, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовозобов`язаним, утримує матір та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна та вважає можливим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком у виді 5 року 2 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 29.03.2011 року.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 час попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
Після набрання вироком законної сили, заставу внесену ОСОБА_4 повністю звернути в дохід держави на виконання вироку в частині конфіскації майна.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 на суму 400 грн., необхідно залишити без розгляду, оскільки потерпілий ОСОБА_8 надіслав на адресу суду заяву, у якій відмовляється від раніше заявленого ним цивільного позову.
Долю речових доказів та процесуальних вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
В силу ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, не виїжджати на постійне проживання за межі країни без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.
Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком, у виді 5 року 2 місяців призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 29.03.2011 року, остаточно визначивши йому до відбуття покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 19.11.2014 року по 18.12.2014 року включно.
До набрання вироком законної сили обрати міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС в м. Києві та Київській обл., взявши його під варту негайно в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 22.01.2015року.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 на суму 400 грн., залишити без розгляду.
Процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи № 1160 від 26.12.2014 року в сумі 393 грн. 12 коп. стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь держави
Металеву викрутку з пластмасовою рукояткою червоного кольору, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві повернути ОСОБА_8 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя