Справа № 727/3448/13-к
Провадження № 1-кп/727/94/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці у складі:

головуючого судді
Чебан В.М.

при секретарі
Костащук І.І.

з участю:

прокурора
Колун В.П.

адвоката
ОСОБА_1

законного представника
ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернівці
матеріали кримінального провадження
/ЄРДР №0000268/ по обвинувальному
акту щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, учня 10 класу ЗОШ № 4, щодо
якого ухвалою Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 04
грудня 2012 року застосовані примусові
заходи виховного характеру у вигляді
передачі під нагляд батькам, та
обмежено його дозвілля до досягнення
ним 18 річного віку,-

за підозрою у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч. 2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 14.01.2013 р.
приблизно о 18 год. 15 хв. перебуваючи в
гостях у гр. ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2,
шляхом вільного доступу, маючи на меті
таємне викрадення чужого майна, з
серванту таємно, з метою особистого
збагачення викрав майно гр. ОСОБА_5, а
саме: ланцюжок плетіння у вигляді
переплетених ниток вартістю 1500 грн.,
ланцюжок плетіння у вигляді «змійки»
вартістю 1500 грн., хрестик вартістю 700
грн., каблучку вартістю 1500 грн., сережки
у вигляді кілець вартістю 1000 грн.,
сережки у вигляді каплі вартістю 2000
грн., сережки у вигляді циганських
кілець вартістю 2000 грн., сережки у формі
ромба із каменем рубін вартістю 1 000
грн.; 1 сережку у формі ромба - квіточки
вартістю 750 грн., а всього ОСОБА_3 викрав
майна потерпілої на загальну суму 11 950
грн., чим своїми умисними діями
спричинив матеріальної шкоди гр.
ОСОБА_5 на вказану суму. Після чого з
місця вчинення злочину зник, а
викраденим розпорядився на власний
розсуд.

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_3,
продовжуючи свої злочинні дії,
направлені на таємне викрадення
чужого майна, 21. 01.2013 року приблизно о
17 год. 30 хв., перебуваючи в гостях у гр.
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, шляхом
вільного доступу, маючи на меті таємне
викрадення чужого майна, з серванту
таємно, повторно, протиправно з метою
особистого збагачення викрав майно гр.
ОСОБА_5 на суму 3158 грн., а саме: каблучку
з рубіном, вартістю 2000 грн.; кільце із
вставками білого золота вартістю 1000
грн., 20 доларів США, що в перерахунку на
гривні становить 158 грн. Після чого з
місця вчинення злочину зник, а
викраденим розпорядився на власний
розсуд. Всього ОСОБА_3 викрав майна
потерпілої на загальну суму 14 950 грн. та
20 доларів США, чим своїми умисними
діями спричинив останній матеріальної
шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у
вчиненні зазначених в обвинувальному
акті кримінальних правопорушень
визнав повністю, погодився з
кваліфікацією вчинених ним діянь,
надав покази в судовому засіданні, які
є послідовними та повністю
підтверджують обставини вчинення
злочину, що викладені в обвинувальному
акті, вказавши, що дійсно 14.01.2013 року він
з знайомим ОСОБА_7 перебуваючи в гостях
в знайомої ОСОБА_4 в кімнаті в її
батьків дивилися телевізор. Коли він
залишився в кімнаті самий, з скрині яку
помітив в серванті викрав 2 ланцюжки, 1
хрестик , 1 каблучку, 4 пари сережок та 1
сережку, які він одразу заховав в
кишеню штанів поставивши скриню на
місце. Дані вироби пізніше здав в
ломбард на паспорт ОСОБА_7, за що
отримав 6000 грн. 21.01.2013 року о 17 год.
ОСОБА_3 прийшов знов до ОСОБА_4 в гості.
Пам'ятаючи, що там ще залишилися в
скрині золоті вироби, а саме 2 каблучки,
які він запам'ятав, таємно викрав з
серванту з тієї самої скрині ще дві
каблучки, які в подальшому також здав
в ломбард за 1500 грн. на паспорт
ОСОБА_7 Кожного разу ОСОБА_3 давав
ОСОБА_7, за те, що той надавав свій
паспорт по 50 грн. У скоєному щиро
розкаюється.

Показання ОСОБА_3
відповідають фактичним обставинам
обвинувачення і учасниками процесу не
оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому
засіданні ствердила, що їй було
повернуто 10 600 грн. у зв'язку з чим вона
просить стягнути на її користь решту
суми в розмірі 4 350 грн. Визначити міру
покарання неповнолітньому ОСОБА_3 на
розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України суд, за згодою всіх учасників
судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно учасники судового
розгляду розуміють зміст цих обставин,
чи добровільною та істинною є їх
позиція, а також їм роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини
в апеляційному порядку.

ОСОБА_3, його законний представник
та адвокат погодилися на скорочений
порядок судового слідства, без
дослідження будь-яких доказів, крім
його особистого допиту та вивчення
матеріалів кримінального провадження,
які характеризують його особу,
пояснивши, що рішення його добровільне
і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК
України йому зрозумілі.

З'ясувавши думку учасників
судового провадження про те, які докази
треба дослідити та порядок їх
дослідження, визнавши недоцільним
дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, враховуючи, що учасниками
судового провадження не оспорюються
доведеність вини ОСОБА_3 та
кваліфікація його дій, з'ясувавши
правильне розуміння ним та іншими
учасниками кримінального провадження
змісту цих обставин, за відсутності
сумнівів у добровільності та
істинності їх позиції, роз'яснивши їм,
що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, суд вважає, що
обставини, викладені в обвинувальному
акті щодо неповнолітнього ОСОБА_3
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні в повному обсязі, а його дії
органами досудового розслідування за
ч.1 ст.185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна ( крадіжка) та
ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна ( крадіжка),
вчинена повторно, кваліфіковані
правильно.

При встановлених обставинах,
оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що
винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
вищезазначених кримінальних
правопорушень в судовому засіданні
доведена повністю і зібраних доказів
достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання
неповнолітньому ОСОБА_3 у
відповідності зі ст. 65 КК України,
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні
ОСОБА_3 злочини відповідно до ст. 12 КК
України належить до категорії злочинів
середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу
неповнолітнього ОСОБА_3 встановлено,
що до нього раніше застосовувалися
примусові заходи виховного характеру
у вигляді передачі під нагляд батькам,
за місцем проживання та навчання він
характеризується посередньо (а.с. 97-98),
на обліку у психіатричній лікарні та
наркологічному диспансері не
зареєстрований ( 102-103).

Обставиною, що пом'якшує
покарання підсудного, згідно ст. 66 КК
України, суд визнає його щире каяття,
вчинення злочину в неповнолітньому
віці, той факт, що більша частина
завданого збитку - потерпілій
відшкодована.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК
України особі, яка вчинила злочин, має
бути призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а згідно з
ч.2 ст.50 КК України покарання має на
меті не тільки кару, а й виправлення
засуджених.

Враховуючи вказані обставини,
суспільну небезпеку вчинених
кримінальних правопорушень, суд
приходить до висновку про необхідність
засудження ОСОБА_3 до покарання
у вигляді позбавлення волі. Однак,
враховуючи конкретні обставини справи,
а саме, те, що він свою вину визнав
повністю, розкаявся у вчиненому, вчинив
злочин в неповнолітньому віці,
відшкодував завдану потерпілій шкоду
в переважній більшості, суд вважає за
можливе звільнити його від відбування
призначеного покарання з
випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК
України, з покладанням на нього
обов'язків передбачених ст.76 КК
України.

Суд вважає, що таке покарання
буде справедливим, необхідним і
достатнім для виправлення ОСОБА_3 та
запобігання вчинення ним нових
злочинів.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_5 - необхідно задовольнити
частково та стягнути з законного
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в
сумі - 4 350 грн., оскільки вина ОСОБА_3 у
вчинені кримінальних правопорушень
стосовно потерпілої ОСОБА_5 доведена
повністю.

Також в порядку ст. 100 КПК
України підлягає вирішенню і доля
речових доказів.

Речовий доказ по кримінальному
провадженню, а саме СД-диск із
відеозаписами, який зберігається при
матеріалах кримінального провадження,
слід залишити зберігати при
матеріалах кримінального
провадження.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК
України та призначити йому покарання:

за статтею 185 ч.1 КК України у вигляді
1-го року позбавлення волі;

за статтею 185 ч.2 КК України у вигляді
1-го року 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_3 покарання у вигляді 1-го року 6-ти
місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК
України ОСОБА_3 звільнити від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом
одного року не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього судом
обов'язки, зокрема: буде періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи, не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з законного
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5, матеріальну шкоду в
сумі - 4 350 (чотирьох тисяч триста
п'ятдесят ) гривень.

Речовий доказ по кримінальному
провадженню, а саме СД-диск із
відеозаписами, який зберігається при
матеріалах кримінального провадження
- залишити зберігати при матеріалах
кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області протягом 30
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Вирок суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Суддя :
Чебан
В.М.