У Х В А Л А

« 16» жовтня 2013 року

м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бончева І.В.;

при секретарі -
Гапонюк І.В.,

№ 1- КП /381/62/13

розглянувши у відкритому судовому
засіданні об'єднані кримінальні
провадження № 000163 та № 0001077
за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
кожного у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за
участю сторін кримінального
провадження: прокурора - Піруса Ю.Ю.,
обвинувачених - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2013 року через канцелярію суду
прокурором Пірусом Ю.Ю. було подано
клопотання про застосування
обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи свої вимоги, сторона
обвинувачення посилається на ті
обставини, що оскільки ОСОБА_1 вчинив
тяжкий злочин, то перебуваючи на волі
буде переховуватись від органів
досудового слідства і суду. Також
прокурор Пірус Ю.Ю. вважає, що
обвинувачений не має джерел для
забезпечення свого існування, другий
злочинний епізод вчинив в період
застосування до нього запобіжного
заходу - домашнього арешту, здійснює
тиск на свідків.

В судовому засіданні інша сторона
заперечувала проти застосування саме
такого запобіжного заходу,
обґрунтовуючи свою думку тим, що
позиція прокурора є хибною, оскільки на
час розгляду такого клопотання
указані прокурором підстави не
існують. Він має постійне житло,
дівчину, з якою має намір оформити
шлюбні стосунки, бажає
працевлаштуватися на роботу. Тому
сторона захисту просила суд
застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід
- домашній арешт з можливістю
працевлаштування.

Дослідивши клопотання та матеріали
кримінального провадження в їх
сукупності, думку сторін, суд визнає
клопотання таким, що підлягає
задоволенню частково, враховуючи таке.

12.10.2013 року продовжений в підготовчому
судовому засіданні судом запобіжний
захід щодо обвинуваченого ОСОБА_1 -
тримання під вартою - закінчився, а тому
він негайно був звільнений з умов СІЗО.

14.10, 15.10., а потім 16.10.2013 року ОСОБА_1, без
обрання йому запобіжного заходу,
добровільно з'являвся в судові
засідання, де повідомив, що він
перебуває поза межами ізолятора.
Зазначене спростовує відповідну
підозру прокурора про те, що ОСОБА_1,
виходячи із самої тяжкості вчиненого
ним злочину, буде переховуватись від
суду.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1
спростовував свою причетність до
вчинення злочину за другим епізодом.
При цьому протягом тривалого часу
(спочатку з березня, а потім із серпня
2013 року) прокурор, маючи реальну
можливість, в судовому засіданні у
встановлений законом спосіб не довів
його вини як по першому, так і по
другому епізодах, а тому всі сумніви на
дату конкретного судового розгляду,
враховуючи його тривалість, відповідно
до ст. 62 Конституції України, суд
тлумачить на користь обвинуваченого, у
тому числі і щодо підозри у вчиненні
злочину в період застосування до нього
запобіжного заходу - домашнього арешту.

На стадії досудового розслідування
кримінального провадження ОСОБА_1 хоча
і мав вплив на свідків, проте, саме на
тій стадії були вжиті відповідні
процесуальні заходи, на даний час
досудове розслідування закінчено, а у
суду не має додаткових даних про
продовження ним такої протиправної
діяльності під час судового розгляду
кримінального провадження.

Також прокурором не надано і інших
обґрунтованих та переконливих доказів
про обставини, які свідчать про
недостатність застосування більш
м'яких запобіжних заходів для
запобігання ризикам, зазначеним у
клопотанні.

При цьому суд також враховує і те, що
ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у
вчиненні тяжкого злочину проти
власності, а також життя та здоров'я
особи, в зв'язку з цим, беручи до уваги
стан його здоров'я та вік, міцність
соціальних зв'язків в місці його
постійного проживання, тяжкість
покарання, що йому загрожує, наявність
судимості за вчинення умисних
корисливих злочинів, факт недотримання
ним умов запобіжного заходу -
домашнього арешту у певний період доби,
підозри у вчиненні злочину, за який
законом передбачено покарання у виді
позбавлення волі, а тому суд, в даному
конкретному випадку вважає, що
запобіжний захід - цілодобовий
домашній арешт зможе запобігти
ризикам, передбаченим ст. 177 КПК
України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 193-196, 372 КПК
України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Піруса Ю.Ю. про
застосування обвинуваченому ОСОБА_1
запобіжного заходу - тримання під
вартою - задовольнити частково.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_1
запобіжний захід - домашній арешт
строком на два місяці, а саме, до 14.12.2013
року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_1
залишати житло - квартиру АДРЕСА_1,
цілодобово (за винятком явки до суду,
яка повинна бути підтверджена
відповідною судовою повісткою).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_1
додаткові обов'язки відповідно до ч. 5
ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до
суду;

- носити електронний засіб
контролю.

Копію ухвали згідно з ч. 4 ст. 181, ст. 195
КПК України передати для негайного
виконання до Фастівського МВ ГУ МВС
України в Київській області. ОСОБА_1
негайно доставити до місця проживання.

Про результати виконання ухвали
повідомити суд встановленим порядком.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ