УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 16
» жовтня 2007р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Підгорної
С.П.

Суддів Горецької
CO., Петлюка
В.І.

за
участю прокурора Хоміцької
Т.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією

засудженого ОСОБА_1
на вирок Шевченківського районного
суду м. Чернівців від 25 червня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1мешканця м. Чернівців, АДРЕСА_1, раніше судимого вироком
Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.06.2002 року за ст. ст. 187
ч.2, 185 ч.3, 304, 69, 70 КК України на три роки і шість місяців позбавлення
волі, звільненого 6.05.2005 року,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України
із застосуванням вимог ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_2, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 13.06.2002 року за ст.ст. 187ч.2, 185 ч.3, 69, 70 КК України на
три роки позбавлення волі, вироком цього ж суду від 6.12.2006 року за ст. 296
ч.2 КК України на один рік і шість місяців позбавлення волі,

Справа № 11-3
52/2007 р. Головуючий
у І інстанції Чебан В.М.

Категорія ст.186
ч.2 КК України Доповідач
ПетлюкВ.І.

засуджено
за ст. 186 ч.2
КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України на три роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного
покарання частково призначено не відбуте покарання за вироком Шевченківського
районного суду м. Чернівців від 6.12.2006 року та остаточно до відбуття
призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три
місяці.

Міру запобіжного заходу засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено утримання
під вартою.

Строк відбуття
покарання обом засудженим обчислено з 6.10.2006 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано судом винуватими та засуджено за злочин,
вчинений-ними за таких обставин.

6 жовтня 2006 року близько 4 години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння за попередньою змовою між собою та невстановленими слідством
особами, знаходячись у приміщенні торгового центру «Майдан», що по вул.
Червоноармійській, 71, м. Чернівців, підійшли до ОСОБА_3 і відкрито заволоділи
її грошима в сумі 80 грн., духами вартістю 25 грн. та золотим ланцюжком
вартістю 300грн. та з місця пригоди втекли, а викраденим розпорядилися на
власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну
суму 405 грн.

На вирок суду подана апеляція засудженим ОСОБА_1, який незаперечуюючи
винуватості у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій, просить
вирок районного суду змінити і пом'якшити призначене йому покарання.

Доводи апеляції обґрунтовує тим, що суд не врахував його каяття, потерпіла
не має до нього претензій та що у його матері немає нікого крім нього.

Засуджений
ОСОБА_2. Вирок суду не апелює.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію,
міркування прокурора, яка вважає, що вирок як законний слід залишити без зміни,
а апеляцію як необгрунтовану - без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Суд правильно
встановив фактичні обставини справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні відкритого
викрадення чужого майна за обставинах наведених у вироку ґрунтується на
досліджених доказах, детально викладених у вироку та правильно кваліфікував
їхні дії за ст. 186 ч.2 КК України.

Що стосується
міри покарання то вона обрана засудженому ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.
65 КК України, при цьому враховано тяжкість вчиненого ним злочину, його щире
каяття, а також, що потерпіла не має

матеріальних і моральних претензій та просила суворо не
карати.

Взявши до уваги ці обставини, суд визнав їх такими, що
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і призначив ОСОБА_1
покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вже притягався до кримінальної
відповідальності за корисливі злочини, але належних висновків для себе не
зробив, колегія судів вважає, що районний суд правильно прийшов до висновку, що
підстав для подальшого пом'якшення засудженому ОСОБА_1 покарання не має.

При таких обставинах з врахуванням тяжкості вчиненого ним
злочину і даних про особу винуватого, суд призначив ОСОБА_1 необхідне і
достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання, колегія суддів не
знаходить.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК
України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 червня 2007р. щодо ОСОБА_1
залишити без зміни, а апеляцію ОСОБА_1 - без задоволення.