Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Коростені кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 16.02.2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 289 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1, 5,76 КК України до 5 років позбавлення волі,звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, 16.10.2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 1, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 5 місяців 3 дні, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

Відповідно до обвинувального акту від 17.12.2014 року під час досудового розслідування встановлено, що 7 травня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців з відповідними обмеженнями, а саме: забороною відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади з метою придбання спиртних напоїв; забороною виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; з`являтись до органу внутрішніх справ за місцем проживання кожен 1,2,3,4 четвер щомісячно для реєстрації; письмово повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання, роботи, а також виїзд за межі м. Коростеня, де він проживає. Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з правилами перебування під адміністративним наглядом, самовільно, без попередження та відповідного дозволу керівника органу внутрішніх справ за місцем проживання, 04.11.2014 року виїхав до м. Києва, де перебував до 25.11.2014, а також 06.11.2014 року, 13.11.2014 року та 20.11.2014 року не з`явився на обов`язкову щомісячну реєстрацію, чим своїми діями порушив встановленні правила адміністративного нагляду.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 395 КК України, як умисні дії, що виразились в порушенні правил адміністративного нагляду.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого 395 КК України в обсязі обвинувачення. Досудовим розслідуванням у ОСОБА_4 встановлено наступні пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ст.395 КК України з урахуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частиною 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, злочин, передбачений 395 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому, судом з,ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 13.02.2015 року про визнання винуватості між прокурором Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ч. 2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 13.02.2015 року про визнання винуватості між прокурором Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання
за ст. 395 КК України з урахуванням ст. 69 КК України - штраф в сумі 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя: