н.с. 619/1466/15-к
н.п. 1-кп/619/203/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2015 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_6 керував технічно-справним автомобілем «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався зі швидкістю 50 км/год у с. Руська Лозова, Дергачівського району, Харківської області по вул. Радянській зі сторони вул. Нахімова у напрямку автошляху «Харків-Щербаківка».

Під час руху по вказаній вулиці, в районі буд. 101, ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 10.1- «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним i не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться i стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», змінив напрямок руку свого транспортного засобу праворуч виїхав за межі проїжджої частини де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 який в цей час знаходився на узбіччі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя вiд яких загинув на місці пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руку водієм ОСОБА_6 , якi знаходяться в причинному зв`язку з подією та її наслідками виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у темний час доби, не врахував дорожню обстановку та перед маневром праворуч, не переконався що це буде безпечним, вибрав такі прийоми управління, якi призвели до виїзду керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини дороги, з послідуючим наїздом на пішохода ОСОБА_7 , який в цей час знаходився на узбіччі, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження вiд яких загинув на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 п.п.10.1, 12.1 Правил безпеки дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав, в судовому засіданні пояснив, що в лютому 2015 року приблизно з 18.00 години до 19.00 години він їхав на своєму автомобілі «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області в напрямку Белгородського шосе зі швидкістю 50-55 км/год. Було темно, він їхав із ввімкненим світлом фар, іншого освітлення дороги не було. На дорозі була невелика ожеледиця. Дорога йшла прямо. Ширина дороги 6 метрів, 2 смуги руху. Він їхав по своїй частині проїзної частини дороги. Під`їхавши за 250-300 метрів до Белгородського шосе, побачив, що на відстані 50 метрів йде людина в попутному напрямку.

Від дороги 1 м до пішохідної доріжки. Відстань від правого габариту автомобіля до пішохода приблизно 1,5 м. Коли він зрівнявся з пішоходом, десь на відстані 2 метрів, то йому здалося, що пішохід зробив декілька кроків боком під його автомобіль. Тіло пішохода впало йому на капот з правого боку лівим боком, а головою вдарився у лобове скло в правій частині ближче до центру. Потім він побачив, що людина впала позаду його машини, частина тіла якого лежала на дорозі, а частина на узбіччі. Ззаду нього їхав інший автомобіль. Він спочатку пригальмував, а потім повернувся назад додому, але як це було він вже чітко не пам`ятає. Вдома прийшов до тями, випив 100-150 гр. горілки. О 22.00 годині приїхали працівники міліції.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що померлий ОСОБА_7 його рідний брат. Ввечері приблизно о 21 годині 09.02.2015 йому зателефонував сусід та повідомив про ДТП за участю його брата, але він сприйняв це за жарт, так як таке траплялось часто. У ОСОБА_7 були психічні розлади, у зв`язку з чим він перебував на обліку у лікаря психіатра, часто вживав алкогольні напої. На місце ДТП не поїхав. Вранці 10.02.2015 року він зателефонував в 102, там йому підтвердили про ДТП та повідомили, що пішохід ОСОБА_7 помер. До ОСОБА_6 він претензій не має, так як останній допомагав при похованні ОСОБА_7 та попросив у нього вибачення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_6 її чоловік. 08.02.2015 року ОСОБА_6 приїхав додому переляканий та в стані шоку і повідомив, що він збив людину. ОСОБА_6 не був в стані алкогольного сп`яніння коли приїхав. Попросив налити йому горілки. Після чого він випив приблизно 100 грам горілки та ліг спати. Це видалося їй підозрілим, бо ОСОБА_6 спирті напої не вживає. Приблизно о 21 годині приїхали робітники міліції.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_6 його товариш. 08.02.2015 року вони разом їздили на рибалку. ОСОБА_6 спиртні напої не вживав, так як керував своїм транспортним засобом. Ввечері ОСОБА_6 спочатку відвіз його додому, а потім поїхав сам.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 08.02.2015 року приблизно о 18.50 годині - 19.00 годині він їхав по с. Руська Лозова на своєму транспортному засобі «Славута» зі швидкістю 40 км/год. Дорожнє покриття було в снігу, освітлення не було, видимість хороша. Так як тротуар, який знаходився за 30 метрів до проїзної частини був засніжений, всі пішоходи ходили по узбіччю дороги. Протоптана доріжка знаходилась десь на відстані 1 метру від проїзної частини.
Його обігнав транспортний засіб «Деу», зі швидкістю яка значно перевищувала його швидкість перед тим, як дорога трохи повертає вліво. Проїхавши 50 м він побачив людину, яка лежала вниз головою на узбіччі приблизно на відстані 1,5 м від дороги перпендикулярно ногами до дороги. Шапка лежала приблизно за 15 метрів до тіла, потім лежав чобіт, а через декілька метрів лежало само тіло. Він пересвідчився, що пішохід був іще живий, викликав швидку, яка приїхала через 7-10 хвилин. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_11 , який стояв на автобусній зупинці недалеко від місця ДТП.
Транспортний засіб «Деу» їхав прямо, ніяких маневрів не виконував, після того, як збив людину не загальмував, а продовжив рух. Під`їхавши до перехрестя ввімкнув лівий поворот та повернув у сторону м. Харкова. Пішохода до ДТП він не бачив, так як дорога трішки повертає ліворуч, тому транспортний засіб «Деу» закривав пішохода, а тому якою частиною транспортний засіб «Деу» контактував з пішоходом він не бачив.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він 08.02.2015 року ввечері стояв на зупинці в с.Руська Лозова приблизно за 50 метрів від місця ДТП. Протягом 300-400 метрів дорога була пряма. Повз нього на швидкості приблизно 60 км/год проїхав автомобіль «Деу». В світлі його фар він побачив, що по узбіччю йде людина. Коли до нього став під`їжджати автомобіль, пішохід зупинився. Людина йшла приблизно на відстані 1 метру від проїзної частини по навалу, який залишився після того, як розчищали дорогу. Пояснив, що візуально відокремити проїзну частину від узбіччя було неможливо; він зробив висновок щодо розташування пішохода на узбіччі оскільки він добре знає цю місцевість.
Автомобіль «Деу» повернув в сторону пішохода, збив його та поїхав. «Деу» передньою частиною збив пішохода, після чого останній впав. Тіло лежало головою від дороги обличчям вниз. Кров була там, де лежало тіло. Недалеко біля тіла лежала шапка, потім через декілька метрів чобіт. Доїхавши до шосе, автомобіль «Деу» увімкнув лівий сигнал повороту та повернув в бік м. Харкова. Побачивши ДТП він викликав робітників міліції.
Вина ОСОБА_6 також підтверджується сукупністю наступних доказів:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.02.2015 року, схемою та ілюстративною таблицею до нього (а.с.81-88);
- протоколом огляду місця події від 09.02.2015 року схемою та ілюстративною таблицею до нього (а.с.90-96);
- висновком автотехнічної експертизи №149/15 від 26.03.2015 року, згідно якого безпосередньо перед ДТП рульове керування, ходова частина, робоча гальмівна система автомобіля «Деу-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилось в працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри (а.с.104-114);
- протоколом огляду транспортного засобу та ілюстративної таблиці до нього від 09.02.2015 року(а.с.115-123);
- висновком судово-медичної експертизи №50-Дт/15 від 09.02.2015 року з якої вбачається, що причиною смерті ОСОБА_7 є закрита тупа травма тіла, яка ускладнилась в своїй течії розвитком крововтрати (а.с.135-137);
- висновком ґрунтознавчої експертизи №4 від 07.03.2015 року (а.с.139-143);
- висновком судової дактилоскопічної експертизи №86 від 17.03.2015 року (а.с.145-149);
- висновком експерта №640-И/15 (а.с.152-153);
- висновком експерта №94-МК (а.с.155-161);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2015 року (а.с.162-164), протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2015 року (а.с.162); протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року (а.с.177-178);
- висновком автотехнічної експертизи №183/15 від 06.03.2015 року, згідно якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Деу-Ланос ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 10.1 і 12.1 Правил дорожнього руху України, і, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. (а.с.166-167)
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Щодо обтяжуючої обставини вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, - суд виключає її, оскільки перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння спростовується показаннями обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Суд виходить з того, що медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння обвинувачений пройшов через 6 годин після настання ДТП.

Сам обвинувачений та свідок ОСОБА_8 пояснили, що він (обвинувачений) випив 100-150 грам горілки коли повернувся додому, після ДТП. Свідок ОСОБА_9 пояснив, що перебував разом з ОСОБА_6 протягом всього дня і останній алкоголь не вживав.

Щодо пояснень прокурора про недопустимість пояснень свідка ОСОБА_9 , суд виходить з того, що даний свідок очевидцем ДТП не був, тому і не допитувався під час досудового слідства слідчим. Свідок був заявлений під час підготовчого судового засідання; жодних підстав не вірити цьому свідку у суду немає.

Так само немає підстав не вірити показанням свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого, наданими в судовому засіданні.

При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння на час скоєння ДТП немає.

Щодо пояснень прокурора про не визнання судом пом`якшуючої обставини у виді щирого каяття та визнання вини в зв`язку з неповною відповідністю показань обвинуваченого показанням свідків, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєному злочині визнав та надав пояснення, які в цілому не суперечать пред`явленому обвинуваченню. Щодо наявних розбіжностей у певних деталях ДТП, суд також враховує, що і пояснення свідків обвинувачення мають певні розбіжності щодо взаємного розташування автомобіля та пішохода. Суд також виходить з того, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілому.

Що стосується залишення місця ДТП та ненадання допомоги ОСОБА_7 суд виходить з того, що провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 135 КК України закрито судом в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином з необережною формою вини, дані про особу ОСОБА_6 , який не працює, за місцем проживання характеризується добре, відповідно до довідки Русько-Лозівської сільської ради та характеристики Русько-Лозівської сільської організації «Українська спілка ветеранів Афганістану» ОСОБА_6 характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, учасник бойових дій, має нагороди, має ряд захворювань, перебуває на обліку в обласному шпиталі для інвалідів війни, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини підсудним, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування шкоди, з урахуванням позиції потерпілого, у якого жодних претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_6 немає і який просив суд ОСОБА_6 не позбавляти волі і суворо не карати, про що також надавав заяви (а.с. 29, 39), суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.
При цьому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання суд, крім наведеного вище, також враховує те, що пішохід ОСОБА_7 перебував фактично поряд з межою узбіччя з проїзною частиною дороги. Крім того, він знаходився у стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступіню, що підтверджується висновком експерта на а.с. 135-137.

Щодо клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою для цього підстав немає, оскільки ОСОБА_6 звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком та з урахуванням його процесуальної поведінки, а саме дотримання ним раніше обраного запобіжного заходу.

Витрати за проведення автотехнічної експертизи №183/15 від 06.03.2015 року у розмірі 736 гривень 56 копійок, витрати за проведення ґрунтознавчої експертизи №4 від 07.03.2015 року у розмірі 920 гривень 70 копійок, витрати за проведення дактилоскопічної експертизи №86 від 17.03.2015 року у розмірі 1350 гривень 36 копійок, витрати за проведення автотехнічної експертизи №149/15 від 26.03.2015 року у розмірі 736 гривень 56 копійок необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком - 3 (три) роки.

Згідно вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області витрати за проведення автотехнічної експертизи №183/15 від 06.03.2015 року у розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок, витрати за проведення ґрунтознавчої експертизи №4 від 07.03.2015 року у розмірі 920 (дев`ятсот двадцять) гривень 70 копійок, витрати за проведення дактилоскопічної експертизи №86 від 17.03.2015 року у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) гривень 36 копійок, витрати за проведення автотехнічної експертизи №149/15 від 26.03.2015 року у розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок.

Речовий доказ - автомобіль «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасово затриманого транспорту за адресою: Ващенківський, б.28Б, м. Харків повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя ОСОБА_1