Справа № 367/895/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/295/15 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 20 11.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
11 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2015 року, якою відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 187, ст. 69 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2014 року замінено ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді 2 років позбавлення волі на 2 роки обмеження волі.

28.01.2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням щодо умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.

Ухвалою суду клопотання засудженого залишено без задоволення з тих підстав, що з дня винесення ухвали про заміну покарання більш м`яким не минуло одного року, що є перешкодою для умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

Засуджений у апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою умовно-достроково звільнити його відбування покарання. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ч.8 ст. 154 КВК України, на яку послався суддя відмовляючи в задоволені клопотання, не поширюється на нього, і він може бути звільнений від відбування покарання в порядку ст.81 КК України, оскільки він довів своє виправлення і відбув 2/3 покарання, призначеного вироком.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.8 ст. 154 КК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Суд неправильно розтлумачив зазначену правову норму, допустивши суперечність її точному змісту.

Так, суд не звернув уваги на відсутність у матеріалах справи ухвали суду про направлення особи в місця обмеження волі чи позбавлення волі, а ухвала суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що мається у справі, не є тотожною судовому рішенню про направлення у місця обмеження волі.

Тому, доводи апеляційної скарги засудженого про неправильне застосування судом ч.8 ст.154 КВК України є слушними.

Проте, клопотання про засудженого про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання не може бути задоволеним.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_7 ухвалою суду від 21.08.2014 року фактично пом`якшена невідбута частина покарання з позбавлення волі на обмеження волі, початок відбуття якого 08.09.2014 року.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суді України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.

Оскільки перебіг покарання у виді обмеження волі починається з 08.09.2014 року, то на час розгляду справи ОСОБА_7 не відбуто 2/3 частини покарання, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від покарання, яке він фактично відбуває.

За таких обставин ухвала суду підлягає зміні у частині підстав відмови у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2015 року щодо ОСОБА_7 у частині підстав відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання змінити.

Відмовити в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від покарання, визначеного ухвалою суду від 21.08.2014 року у порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з недотриманням строків, передбачених ч.3 ст.81 КК України.

У решті ухвалу залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: