Справа № 405/4942/15-к
1-в/405/404/15
УХВАЛА
24 липня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в
Кіровоградській області (№6) ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кіровограді клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, до арешту не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 20.06.1997 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 12.10.2001 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 81, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 31.10.2002 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 06.07.2006 року Олександрійським міським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернулися до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, мотивуючи тим, що він став на шлях виправлення та до нього може бути застосована ст. 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Представник Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та прокурор в судовому засіданні заперечували проти заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , оскільки останній не довів, що став на шлях виправлення.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 06.07.2006 року Олександрійським міським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі, тобто за вчинення особливо тяжкого злочину. Початок строку покарання - 08.11.2005 року, кінець строку 08.11.2019 року. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 04 роки 03 місяці 14 днів.
Як вбачається з наявного в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 витягу з протоколу № 11 від 19.03.2015 року засідання адміністративної комісії Кіровоградської виправної колонії (№ 6) з питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженого /а.о.с. 110/, ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України).
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
При цьому, сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Згідно зі статтею 6 КВК України під виправленням засуджених розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а під ресоціалізацією - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Тому виправлення засудженого визначається як ціль, процес, а також - результат застосування покарання і заходів виправлення і ресоціалізації на засуджених.
При цьому, згідно наданої суду довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_5 , останній за весь час відбування покарання має вісім заохочень та тридцять два стягнення, шість з яких на теперішній час не зняті та не погашені, за два з яких він поміщався до карцеру строком на 5 та на 8 діб.
Відповідно до ч .1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії.
Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений ОСОБА_5 дійсно займався суспільно-корисною працею та в 2008-2015 роках отримував заробітну плату, а також згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та відпрацював 356 годин (за період з 15.06.2007 року по теперішній час).
При цьому, згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 24.07.2015 року начальником Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС у Кіровоградській області (№ 6), ОСОБА_5 , маючи тридцять два стягнення, шість з яких не зняті та не погашені, на профілактичні заходи індивідуально-виховного характеру не реагує, піддається впливу засуджених негативної спрямованості та під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.
Отже, проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини того, що ОСОБА_5 під час відбування покарання утримувався від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку та неухильно додержувався загальноприйнятих норм і правил поведінки.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 82 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Копію ухвали направити до Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1