Справа № 1-15 / 2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
березня 2007 р. смт.
Ріпки

Ріпкинський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-
судді Хоменко Л.В.

при
секретарі Костюк
Г.О.

за участю
прокурора Криворучка A.M., Довгошея О.А.
потерпілої ОСОБА_1 ,
представника потерпілої
ОСОБА_2., законного представника неповнолітнього цивільного позивача ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду
в смт. Ріпки справу про обвинувачення

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, вдівця, має
чотирьох неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК
України,-

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

27
вересня 2006 року близько 19-00 год.,
підсудний ОСОБА_5., перебуваючи в своєму будинку в АДРЕСА_1, на грунті
раптово виниклих неприязних відносин, наніс декілька ударів руками в область
грудної клітки ОСОБА_5., спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритої
травми грудної клітки -множинних прямих та непрямих переломів ребер справа та
зліва, які згідно висновку експерта виникли 27 вересня 2006 року від дії тупих
предметів ( руками) та за ступенем тяжкості відносно живої людини, мають ознаки
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких настала
смерть потерпшої.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5. вину в інкримінованому йому злочині не
визнав та показав суду, що 27 вересня 2006 року близько 16 год. 30 хв. Повернувся
додому з смт. Ріпок., дружина була п'яна та спала на веранді. Підсудному не
вдалось її розбудити, він разів два ударив її долонею в лівий бік, пізніше
показував, що ударив декілька разів. Близько 19-00 год. він ліг спати.
Вранці 28 вересня 2006 року його розбудив ОСОБА_6.
та повідомив, що його дружина лежить біля двору мертва. Труп лежав ногами
до села, лицем вниз, вони повернули труп лицем вверх та занесли її за руки у
двір, потім повідомили міліцію. Визнав підсудний-, що раніше, за декілька днів
до цього сильно побив потерпілу, з приводу чого вона перебувала на лікуванні в

хірургічному
відділенні Ріпкинської ЦРЛ. Не заперечував, що і раніше були випадки, коли
дружина перебувала на лікуванні від нанесених ним тілесних ушкоджень.
Стверджував у судовому засіданні, що явку з повинною написав та визнавав вину
тому, що думав, що пояснення у нього відбирають по факту раніше спричинених
потерпілій тілесних ушкоджень. Цивільний позов підсудний не визнав та показав,
що потерпіла купила за свої кошти тільки труну і хрест, похорони організовувала
та оплачувала його мати, вона також придбавала продукти харчування. Не
заперечував, що при відтворенні обстановки та обставин події покази давав
добровільно, претензій до дій працівників міліції він не має. Вважав, що смерть
потерпілої настала не від його ударів, оскільки у висновку експертизи
зазначено, що потерпіла могла рухатись. Стверджував, що хвіртку на ніч закриває
завжди, закривав її і 27 вересня 2006 року.

Потерпіла
ОСОБА_1. показала суду, що з сестрою виховувались у дитячому будинку, сестра
була для неї авторитетом.. Коли сестра одружилась, то чоловік поступово схиляв
її до вживання спиртних напоїв, бив її, від чого вона неодноразово знаходилась
на лікуванні. На похорон вона купувала одяг померлій, труну і хрест. У себе
вдома відбувала поминальні обіди, купувала горілку та продукти людям, що копали
яму. На все вона витратила близько 2 000 грн. Моральну шкоду, заподіяну їй
смертю сестри вона оцінює в 20 000 грн., яка полягає в тому, що вона втратила
єдину рідну людину та перенесла моральні страждання.

Представник
потерпілої ОСОБА_2. позов підтримала в повному обсязі та просила його
задовольнити.

Представник
неповнолітніх цивільних позивачів ОСОБА_7. просила стягнути моральну шкоду на
користь дітей, зазначила, що діти морально страждають, замкнулись у собі, мало
спілкуються з товаришами, менше беруть участь в житті школи. Підсудний ніколи
не провідував дітей, приходила їх мати. Знає, що діти проводять канікули у
сестри потерпілої.

Неповнолітня
потерпіла ОСОБА_8зазначила, що дуже часто вона з сестрами знаходилась у своєї
бабусі, матері вона майже не бачила. Вважає, що суттєвої шкоди смертю матері їй
не завдано. На даний момент проживає у своєї тітки в смт. Ріпки, ходить до
школи.

Законний
представник цивільного позивача ОСОБА_3.
Позов підтримала частково, вважала, що шкода дітям заподіяна, але не в
такому розмірі. Діти майже 8 років не бачили батьків, і майже з ними не
спілкуються.

Не
зважаючи на невизнання вини самим підсудним, його вина у вчиненні злочину
підтверджується, дослідженими в судовому засіданні доказами:

Свідок
ОСОБА_9. показала, що похорони потерпілої організувала вона, купувала продукти
харчування, горілку на похорон, а також купувала взуття для померлої.
Поминальний обід відбувала також вона. Рідні невістки на поминках не було.
Зазначила, що невістка перша почала вживати спиртне і втягнула і сина.

Свідок
ОСОБА_10. підтвердила, що 08 березня 2001 року потерпіла була сильно побита
чоловіком, їй надавалась медична допомога.

Свідок
ОСОБА_11. та ОСОБА_12. показали, що дружина ОСОБА_5 зловживала спиртним, за
дітьми не дивилась.

Свідок ОСОБА_6. пояснив, що був
понятим при відтворенні обстановки та обставин події, при цьому ОСОБА_5.
показував усе добровільно,. сказав, що два рази ударив потерпілу. Свідок першим
побачив потерпілу, яка лежала на вулиці головою до хвіртки, лицем вниз. Він
зайшов у двір через хвіртку, у будинку в дальній кімнаті розбудив ОСОБА_5, який
спав роздягнений. Зазвичай хвіртку ОСОБА_5. закриває зсередини на ніч, але того
ранку вона була відкрита. На ОСОБА_12 пошкоджень не бачив, одяг був цілий, на

обличчі синців
та подряпин не було. Не міг пояснити, чому при відібранні в нього пояснень 28
вересня 2006 року сказав, що хвіртка була закрита і він ліз через паркан.
Свідок заперечував, що підсудний йому погрожував.

Свідок ОСОБА_13. показав, що
потерпіла коли одружилась, почала спиватись. Жили вони з підсудним погано,
часто сварились. Свідку відомо, що були випадки, коли потерпіла знаходилась у
лікарні із-за того, що підсудний її побив.

Згідно голошених
у судовому засіданні показів свідка ОСОБА_14. ( а.с. 29) 26 вересня 2006 року
потерпіла знаходилась у стані алкогольного сп'яніння; Покази свідка ОСОБА_3. суд не приймає
до уваги, оскільки вона в процесі розгляду справи визнана представником неповнолітнього
цивільного позивача. Крім викладеного, вина підсудного у скоєнні злочину підтверджується:

·
явкою з повинною, де підсудний зазначає, що декілька днів
тому наносив удари потерпілій кулаками в правий та лівий бік, в область грудей
та по ребрах ( а.с.11);

·
протоколом огляду місця події, згідно якого при огляді
трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій частині лоба, на
підборідді, лівій щоці та на носі. На носі, верхній губі та лівій щоці маються
царапини, в області грудей - п'ятна червоного кольору (а.с.4, 5);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с.
27-28), згідно якого підсудний розказував та показував за яких обставин вчинив
злочин, зокрема - наніс потерпілій не один удар в область тулуба;

·
висновком судово- медичної експертизи № 1365 від
29.09.2006 p., згідно якого смерть потерпілої настала внаслідок
травматичного шоку, який є ускладненням закритої травми грудної клітки із
множинними переломами ребер про що свідчать наступні патологічні ознаки:
множинні прямі та непрямі переломи ребер: нерівномірне кровонаповнення
внутрішніх органів, масивні крововиливи в наднирники, нирки, під серозні
оболонки, рідка кров в порожнинах серця та судин. Враховуючи дані, що були
отримані під час дослідження трупних явищ, експерт вважає, що смерть настала 28
вересня 2006 року. Під час експертизи трупа виявлені наступні тілесні
ушкодження: закрита травма грудної клітки - множинні прямі та непрямі переломи
ребер з права та з ліва. В комплексі дані тілесні ушкодження могли виникнути
від дії тупих предметів, ( руками) та за ступенем тяжкості відносно живої
людини, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та
мають прямий причинний зв'язок з настанням смерті. Під час отримання тілесних
ушкоджень положення потерпілої неодноразово змінювалось. Після отримання
тілесних ушкоджень потерпіла могла самостійно здійснювати цілеспрямовані рухи,
які не потребують значних фізичних затрат. Описані тілесні ушкодження в
комплексі були отримані 27 вересня 2006 року. Потерпіла була в стані
алкогольного сп'яніння середнього ступеня (а.с. 36-41);

-
записами в медичній карті НОМЕР_1 стаціонарного хворого , згідно якого ОСОБА_5.
10 вересня 2006 року госпіталізована в хірургічне відділення Ріпкинської ЦРЛ з
діагнозом ЗЧМТ, ушиблена рана верхньої губи зліва, ушибна рана правої вушної
раковини, різана рана підборіддя, крововилив м'яких тканин обличчя, алкогольне
сп'яніння, виписана 22.09.2006 року, згідно запису первинного огляду була
побита чоловіком.

Судово -
медичний експерт ОСОБА_15. у судовому засіданні показав, що на трупі потерпілої
мались сліди волочіння. Потерпіла з нанесеними їй тілесними ушкодженнями могла
самостійно рухатись, але на коротку відстань. Уточнив, що смерть потерпілої
могла наступити в ніч з 27.09. 06 на 28.09.06 р.

Вирішуючи
питання про доведеність вини підсудного у скоєнні інкримінованого йому злочину,
суд враховує, що підсудний у судовому засіданні не заперечував, що 27 вересня
2006 року наніс декілька ударів потерпілій в область грудної клітки, проте
стверджував, що це були несильні удари, від яких не могла наступити смерть
потерпілої. Зазначені покази підсудного суд розцінює, як намагання уникнути
відповідальності за скоєне, оскільки наступного дня після смерті потерпілої
підсудний написав явку з повинною, проте в судовому засіданні стверджує, що мав
на увазі те, що побив потерпілу декілька днів до цього інциденту, однак описує
удари, які він наносив потерпілій, які відповідають пошкодженням, виявленим на
трупі потерпілої, під час проведення досудового слідства, перебуваючи на
підписці про невиїзд, вину визнавав повністю, допитаний в якості підозрюваного
та в якості обвинуваченого показав, що наніс потерпілій декілька ударів в
область тулуба( а.с. 24, 57-58 ), при відтворенні обстановки та обставин події
добровільно давав свідчення, що також підтвердив свідок ОСОБА_6.. Твердження
підсудного про те, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження десь у селі і
прийти додому, спростовуються твердженнями експерта, який у судовому засіданні
показав, що підсудна в такому стані могла пересуватись на короткі відстані.
Сліди волочіння на трупі свідчать про те, що підсудний змінював місце
розташування потерпілої.

Дослідивши
докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність
вини підсудного у спричиненні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, які
викликали її смерть. Суд враховує при цьому, що підсудний неодноразово судимий
раніше, розумів неминучість відповідальності за скоєне, тому змінив покази і не
визнавав вини, проте все таки не заперечував, що спричиняв потерпілій тілесні
ушкодження. Також суд враховує відносини, які склались між підсудним та
потерпілою, те що він неодноразово раніше наносив потерпілій тілесні
ушкодження, від яких вона перебувала на лікуванні, що підтверджується
матеріалами справи та показами свідків і чого не заперечує сам підсудний.

Органами
досудового слідства дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК
України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує дані про його особу, обставини,
що пом"якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом»якшують
покарання ОСОБА_5. судом не встановлено. Обставин, що обтяжує покарання
підсудного судом не встановлено. За місцем проживання підсудний характеризується
вкрай негативно, зловживає спиртними напоями, має чотирьох неповнолітніх дітей,
щодо яких позбавлений батьківських прав, вчинив тяжкий злочин, тому суд вважає,
що виправлення підсудного можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і
покарання йому слід призначити у вигляді позбавлення волі.

Цивільний
позов по справі заявлений потерпілою ОСОБА_1., від свого імені та в інтересах
неповнолітніх дітей потерпілої підлягає залишенню без розгляду, оскільки
ОСОБА_1. у судовому засіданні не підтвердила повноважень на пред'явлення позову
в інтересах неповнолітніх дітей. У такому випадку суд не може розділити позовні
вимоги та задовольнити їх частково, за таких обставин потерпілі мають право
звернутись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Судових витрат
по справі не має.

Речових доказів
по справі не має.

Керуючись
ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним
та призначити йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у вигляді восьми років
позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_5. змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту
із зали суду. В строк відбування покарання ОСОБА_5. зарахувати його затримання
в порядку ст.. 115 КПК України з
29.09.2006 року по 02.10.2006 року.

Цивільний позов
залишити без розгляду.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 днів з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення
йому копії вироку.