Справа № 11a - 74/2008 Головуючий в суді 1
- ч.3 ст. 185 КК України Доповідач - КАДЕГРОБ А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008
року Судова колегія апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого
судді - ОСЄТРОВА
В.І.,

Суддів- КАДЕГРОБ
А.І., БОРЩА B.C.,

за участю
прокурора - ЧАБАНЮК
Т.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді апеляції засуджених ОСОБА_1та
ОСОБА_2 на вирок Добровеличківського районного суду від 22 жовтня 2007 року,
яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця

с. Вікняне,
Добровеличківського району,

Кіровоградської
області, українця, гр.

України, освіта
неповна середня,

одруженого, на
утриманні неповолітня

дитина, не
працюючого, жителя АДРЕСА_1,
судимого 19.02.2007 року
Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років
позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік;

за ч.3
ст. 185 КК
України до 3 років
позбавлення волі. На підставі ст. 71
КК України до покарання частково приєднано не відбуту частину за попереднім
вироком і остаточно йому призначено покарання вигляді 3 років 6 місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженця м.Новоархангельськ, Кіровоградської області, українця,
гр. України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, жителя
АДРЕСА_2, судимого
28.10.2003 року
року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років
позбавлення волі, звільнився 11.02.2005
року. після відбуття строку покарання;

2

за ч.
3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вироком
суду частково задоволено цивільний позов, заявлений потерпілим по справі.

Тим же
вироком суду засуджено ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 3 КК України
до 4 років
позбавлення волі з іспитовим строком на 3
роки, від якого апеляції не надходило.

Вказаним
вироком суду засуджених було визнано винними та засуджено за те, що вони 30
травня 2007 року, за
попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,
близько 22 години прибули
до території ферми по вирощуванню кролів та курей, яка належить ОСОБА_4 і розташована на
околиці м.Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, де ОСОБА_3 переліз через
огорожу, таким чином проник на теріторію ферми, звідки таємно викрав 18 курей та 7 кролів на
загальну суму 1290 грн. , які поклав у мішки і передав через
огорожу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які чекали його біля огорожі. З викраденим
засуджені з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим на
власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вказану вище
суму.

В своїй
апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити,
застосувавши до нього вимоги ст. 75,
76 КК України та призначити йому покарання не пов"язане з позбавленням волі,
оскільки він не знав, що вчинена крадіжка, думав, що вони пішли забрати речі ОСОБА_3, вину свою не визнав,
вказує, що злочину він не вчиняв.

Засуджений
ОСОБА_2 в своїй апеляції просить вирок суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд. Вказує, що він злочину не вчиняв, а тільки допоміг
забрати ОСОБА_3 його
майно з ферми. Ввважає, вирок суду таким, що не відповідає дійсним обставинам
справи та матеріалам кримінальної справи, що потягло за собою, на його думку,
неправильну кваліфікацію його дій.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважає необхідним залишити вирок без змін,
оскільки вважає вирок законним і об»єктивним, доводи засуджений, які пвдтримали
свої апеляції, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінальної справи, судова
колегія доходить наступних висновків.

Вина
засуджених у вчиненні ними інкримінованого їм злочину в повному обсязі доведена
матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції, а саме: показами самих
засуджени, даними ними в ході досудового слідства, показами потерпілого,
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, а також іншими матераілами справи, дослідженими судом першої
інстанції. На думку колегій суддів, суд першої інстанції вірно дав аналіз
зібраним по справі доказам та дав їм оцінку, внаслідок чого прийшов висновку
про винність засуджених, а тому в даній частині апелляції засуджених
задоволенню не підлягають.

Кваліфікацію дій засудженого за ст. 185 ч.3 КК України судова колегія
визнає

об"єктивною і такою, що відповідає матеріалам кримінальної справи, а тому
в цій частині

апеляції
засуджених також не підлягають задоволенню.

3

Стосовно
доводів засудженого, щодо необхідності врахувати дані про їх особу при
призначені покарання, то судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що при призначенні покарання в ході судового
засідання в суді першої інстанції було в достатній мірі з"ясовано питання
про характер та ступінь тяжкості скоєного, особи винних та обставини, що
пом"якшують та обтяжують покарання ,
а тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляцій в частині
призначення засудженим покарання не пов»язаного із позбавленням волі.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 362-365
КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 22
жовтня 2007 року
відносно них залишити без задоволення, а вказаний вирок - без змін.