Справа № 1-330/10
В И Р О К

іменем України

28.09.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Онищенка Р.А., Холодницького Н.І.,

ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представників потерпілого ОСОБА_3, ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника цивільного співвідповідача

ПАТ «СК «Країна» ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має вищу освіту, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, Військове містечко 11АДРЕСА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

08 серпня 2009 року близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_7, керуючи, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу технічно справним автомобілем марки «Nissan Tiidа», д/н АІ7225AM, та рухаючись на ньому зі швидкістю 40 км/год по вул. Набережній в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку під час проїзду перехрестя вул. ОСОБА_8 та вул. Набережна, рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі автомобілю марки «BMW», д/н 182-45КК, під керуванням водія ОСОБА_2, який наближався до даного перехрестя та рухався по головній дорозі вул. К. Маркса с. Віта Поштова, виїхав з другорядної дороги на головну, внаслідок чого відбулося зіткнення лівої бокової частини автомобіля марки «Nissan Tiіda», д/н АІ7225AM, з передньою частиною автомобіля марки «BMW», д/н 182-45КК.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВМW», д/н 182-45КК, ОСОБА_2 отримав ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою грудної клітки, забою лівої гомілки, відкритого перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути деталі автомобіля; відкритий перелом ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, згідно висновку експерта № 46/Д від 10.03.2010 року відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідний термін більше 21 дня.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими), п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі), п. 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 року.

Порушення п. 1.3, п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали - спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілу ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що він має 13 років водійського стажу, за які учасником ДТП не був до адміністративної відповідальності за порушення не притягувався. 08 серпня 2009 року у вечірній час на початку 22 годині він рухався на власному автомобілі НОМЕР_1 в с. Віта Поштова Києво-Святошинскього району Київської області. Підїжджаючи до перехрестя вул. ОСОБА_9 та вул. Набережної він був впевнений, що зможе спокійно перетнути перехрестя, проте, коли вже виїхав на перехрестя, побачив, що до перехрестя зі швидкістю 120-130 км/год наближається автомобіль марки «BMW», відбулося зіткнення, він втратив свідомість. З місця ДТП був доставлений до лікарні, у нього був струс мозку, закрита черепно-мозкова травма, перелом правої руки, перелом тазу. Перші пояснення надавав у лікарні, був у шоковому стані, під дією знеболюючих препаратів. Права рука була загіпсована, тому він не міг би підписати ці пояснення, самі пояснення не читав. Вважає, що ДТП сталось через перевищення ОСОБА_2 швидкісного режиму, на що він не розраховував. Оскільки не визнає свою вину у ДТП, не визнав предявлений потерпілим позов.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він має близько 5 років водійського стажу, за які до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався. 08 серпня 2009 року близько 22 години 15 хвилин він повертався з міста Києва додому, їхав на власному автомобілі марки «BMW», д/н 182-45КК. В с. Віта Поштова по вул. Карла Маркса їхав зі швидкістю близько 60 км/год, на вулиці вже було темно, дорога освітлювалась вуличними ліхтаря, на вулиці було тепло, дощу не було, дорожнє покриття було сухе. Дорога, де він їхав, має по одній смузі руху в кожному напрямку, які розділені між собою суцільною лінією дорожньої розмітки. Він рухався по головній дорозі. Коли підїжджав до Т-подібного перехрестя з вул. Набережною несподівано побачив автомобіль марки «Nissan Tiіda», який підїжджав з другорядної дороги. Водій вказаного автомобіля, не зупиняючись перед виїздом на головну дорогу, виїхав на перехрестя, де сталось зіткнення його передньою лівою частиною автомобіля в передню ліву частину автомобіля «Nissan Tiіda». Він намагався уникнути зіткненні, застосовував екстрене гальмування та вивернув кермо в ліво. Проте ДТП сталась. Зіткнення відбулося на його смузі руху приблизно за пів метра до осьової лінії дорожньої розмітки. Від удару його автомобіль розвернуло на 180 градусів та він зупинився на своїй смузі руху, а автомобіль «Nissan Tiіda» зупинився на узбіччі зустрічної смуги. З автомобіля його витягували знайомі. З місця ДТП каретою швидкої допомоги він був доставлений до лікарні. Після ДТП тривалий час лікувався, в невдовзі необхідно провести ще одну заплановану операцію. В результаті ДТП йому завдана шкода, а тому потерпілий звернувся до суду з позовом про стягнення на свою користь з підсудного та страхової компанії завданої матеріальної та моральної шкоди. При призначенні покарання підсудному погодився з думкою прокурора.

Представник цивільного співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна» ОСОБА_6 суду пояснив, що згідно полісу № ВВ/5191814 від 27.05.2009 року ОСОБА_7 застрахував свою цивільну відповідальність як власник наземного транспортного засобу, внаслідок чого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль «Nissan Tiidа», д/н АІ7225AM. Страхове відшкодування у випадку визнання винним у ДТП ОСОБА_7 становить 24990 грн. матеріальної шкоди та 2550 грн. моральної шкоди.

Не зважаючи на невизнанням підсудним своєї вини в інкримінованому йому діяння, вина ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, підтверджується показами самого потерпілого, а також сукупністю інших доказів, досліджених у справі, а саме:

- постановою від 15.08.2009 року про порушення кримінальної справи за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (том І а.с. 1); рапортом від 09.08.2009 року слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про обставини ДТП (том І а.с. 5); протоколом огляду місця ДТП від 09.08.2009 року, під час якого в проміжок часу між 01.00 годин та 02.10 годин був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. ОСОБА_9 та вул. Набережній в с. Віта Поштова (том І а.с. 7-13); схемою до протоколу огляду місця ДТП від 09.08.2009 року (том І а.с. 14); фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП від 09.08.2009 року (том І а.с. 15-22); протоколами огляду транспорту, якими зафіксовані пошкодження автомобілів, які вони отримали під час ДТП (том І а.с. 23, 30); постановами від 17.11.2009 року про визнання автомобіля марки «BMW», д/н 182-45КК, та автомобіля марки «Nissan Tiidа», д/н АІ7225AM, речовими доказами (том І а.с. 29, 32);

- довідкою № 4048 про надання 08.08.2009 року медичної допомоги ОСОБА_2 в Києво-Святошинській ЦРЛ (том І а.с. 37); довідкою з медичної картки № 1153 стаціонарного хворого ОСОБА_2, виданої Київською міською клінічною лікарнею № 17 (відділення політравми) (том І а.с. 38); висновком експерта № 46/Д від 10.03.2010 року, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_2 мались: закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку, забій грудної клітки, забій лівої гомілки, відкритий перелом ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути деталі салону автомобіля, діагностований перелом відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідний термін більше 21 дня (том І а.с. 67-68);

- висновком № 11406 судової транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2010 року, якої визначено місце зіткнення автомобілів БМВ та Ніссан (том І а.с. 80-93);

- висновком № 1759/10/18 судової автохнічної експертизи від 25.03.2010 року, відповідно до якої за результатами проведеної реконструкції механізму ДТП було встановлено, що фактична швидкість руху автомобіля БМВ на момент зіткнення з автомобілем Ніссан, з урахуванням отриманих ними пошкоджень та характеру їх переміщення в кінцеве положення, становила 75 км/год, а швидкість руху автомобіля Ніссан 40 км/год. В даній дорожній обстановці водію автомобіля Ніссан ОСОБА_7 з технічної точки зору належало діяти у відповідності з вимогою п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а водію автомобіля БМВ ОСОБА_2 у відповідності з вимогами п.п. 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці практична можливість недопущення даного зіткнення з боку водія ОСОБА_7 забезпечувалась в випадку дотримання ним вимог п. 16.11 ПДР. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 з моменту виникнення небезпеки не мав технічної можливості застосуванням екстреного гальмування керованого ним автомобіля БМВ попередити зіткнення з автомобілем Ніссан. Дії водія автомобіля Ніссан ОСОБА_7 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР. В діях водія автомобіля БМВ ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля БМВ ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР з технічної точки зору, проте вказана невідповідність не знаходилась в причинному звязку з виникненням даної ДТП. В даній дорожній обстановці причиною ДТП з технічної точки зору став виїзд автомобіля Ніссан на головну дорогу при наявності там автомобіля БМВ, який мав перевагу на рух, тобто встановлена невідповідність п. 16.11 ПДР з боку водія автомобіля Ніссан ОСОБА_7 в частині вимоги «дати дорогу» (том І а.с. 101-104);

- показами експерта ОСОБА_10 завідуючого сектором експертної трасології КНДІСЕ, який підтвердив експертні висновки № 11406 та № 1759/10/18 у кримінальній справі за результатами проведених ним експертиз та суду пояснив, що для встановлення швидкості автомобілів використовувалась ліцензійна компютерна програма РС-CRASH 5,0, за допомогою якої була проведена реконструкція механізму ДТП та була встановлена швидкість автомобілів. При цьому використовувались геометричні параметри, кінцеве розташування автомобілів, кінетичний еквівалент швидкості, пошкодження самих автомобілів. Встановлені показники перевірялись іншим способом. Іншої швидкості автомобілів, ніж та, яка вказана у експертних висновках, бути не могло, оскільки тоді було б іншим кінцеве розташування транспортних засобів після зіткнення.

- постановою від 29.03.2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за фактом ДТП, яка мала місце 08.08.2009 року в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (том І а.с. 106-107); постановою від 29.03.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 (том І а.с. 108); постановою від 14.05.2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ДІМ Вишнівського МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст. ст. 365, 366 КК України (том І а.с. 249).

Оцінюючи покази підсудного про його невинуватість в ДТП суд вважає їх неправдивими та такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин і є його лінією захисту, оскільки вони спростовуються висновком № 11406 судової транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2010 року, висновком № 1759/10/18 судової автохнічної експертизи від 25.03.2010 року, показами експерта ОСОБА_10, показами потерпілого ОСОБА_2

Покази потерпілого та експерта суд вважає правдивими та обєктивним, оскільки вони підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами у справі.

Висновок № 23-10 експертного автотехнічного дослідження від 12.08.2010 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_12П, який долучено до матеріалів кримінальної справи за клопотанням підсудного, (том ІІ а.с. 56-71), здобутий не процесуальним шляхом, а тому він не має доказового значення у справі.

Суд вважає, що допущені порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному звязку з ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази суд кваліфікує дії підсудного за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначіння покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, підсудний за місцем проживання не має негативних характеристик, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставин, що помякшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, та вважає за можливе призначати покарання у вигляді обмеження волі у межах санкцій ч. 1 ст. 286 КК України з випробуванням, звільнивши підсудного від відбування вказаного покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки приходить до переконання про можливість його виправлення та перевиховання в період іспитового строку.

Враховуючи обставини вчиненого злочину та його наслідки, ставлення підсудного до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з підсудного ОСОБА_7 та ПАТ «СК «Країна» на його користь 34458,89 грн. спричиненої матеріального шкоди та 60000 грн. спричиненої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КПК України постановляючи вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 24990 грн. та 2550 грн. завданої моральної шкоди, з підсудного ОСОБА_7 9468,89 грн. матеріальної шкоди та 57450 грн. моральної шкоди.

Згідно висновку № 308/04Є10 від 12.04.2010 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля БМВ, д/н 182-45КК в результаті його пошкодження при ДТП складає 29881,02 грн.

Матеріальні витрати, повязані з оплатою вартості лікування потерпілого складають 4577,87 грн., що підтверджується чеками на придбання ліків.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 22 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 2 ст. 23 ЦК України, ст. ст. 22, 23, 396, 1166, 1187 ЦК України підлягають до задоволення вимоги потерпілого ОСОБА_2 про стягнення на його користь у відшкодування матеріальної шкоди з ПАТ «Страхова компанія «Країна» 24990 грн. та з підсудного 9468,89 грн., як такі, що підтверджені документально.

Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд керується вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України та визначає його залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини ОСОБА_7А, виходячи з вимог розумності і справедливості та вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_7А у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., з ПАТ «Страхова Компанія «Країна» 2550 грн.

Арешт, накладений на майно підсудного, залишається без змін.

Долю речових доказів суд вирішує зігдно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати, відповідо до ст. ст. 91, 331 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324,328, КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 7, код за ) 24990 (двадцять чотири тисячі девятсот девяносто) грн. завданої матеріальної шкоди та 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 9468,89 (девять тисяч чотириста шістдесят вісім грн. 89 коп.) грн. завданої матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 4302 (чотири тисячі триста дві) грн. витрат за проведення експертних досліжень у справі (том І а.с. 77, 98).

Арешт, накладений постановою в.о. слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України 01.04.2010 року на квартиру № 6 будинку № 10 Військового містечка, 11 у м. Васильків Київської області (том І а.с. 131), та арешт, накладений постановою в.о. слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України 01.04.2010 року на автомобілі ГАЗ 5312, д/н 26303КХ, Mitsubishi Galant, д/н 07403КК, Nissan Tiida, д/н НОМЕР_2 (том І а.с. 134) залишити без змін.

Речові докази:

-автомобіль НОМЕР_3, який зберігається на штрафмайданчику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України (том І а.с. 32) повернути власнику ОСОБА_7;

-автомобіль НОМЕР_4, який зберігається на штафмайданчику Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області (том І а.с. 29),- повернути власнику ОСОБА_2;

-посвідчення водія на імя ОСОБА_7, яке зберігається при матеріалах кримінальної справи, - передати до МРЕВ за місцем проживання засудженого (Київська область, м. Васильків, вул. Чехова, 3А);

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_5, яке зберігається при матеріалах кримінальної справи повернути власнику автомобіля ОСОБА_7

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7, до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко