Справа №
11-241/2007 року Головуючий
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України суддя:
апеляційного суду
суддя:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Карпія
В.М.

суддів: Салтовської
І.Б., Губи О.О.

за
участю прокурора: Захарченка Д.В.

захисника: ОСОБА_2

розглянула
у судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за

апеляцією
захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на

вирок
Єланецького районного суду Миколаївської області від 2 лютого 2007

року,
яким засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця смт.
Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з
середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1, раніше
судимого 29.01.2001 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.
З ст. 81, ч. 2 та 3 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі зі
звільненням на підставі ст. 46-1 КК України від відбування покарання з
іспитовим строком 2 роки, з виплатою штрафу 680 грн.

- за ст. 185 ч. З КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано
невідбуте покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області
від 29.05.2001 року і остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення
волі строком на 4 роки.

2

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за
вчинення крадіжок чужого
майна за таких обставин.

В ніч з 5 на 6 вересня 2001
року у смт. Єланець Миколаївської області ОСОБА_1 через вхідні двері проник до
приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_2, звідки таємно
викрав алюмінієвий посуд на загальну суму 250 грн.

В ніч з 27 на 28 вересня 2001 року ОСОБА_1 за попередньою
змовою із засудженим вироком Єланецького районного суду Миколаївської області
від 28.02. 2002 року ОСОБА_4 на автомашині ВАЗ - 2103, якою керував ОСОБА_1 за
довіреністю, приїхали до с Гражданка Єланецького району Миколаївської області,
де шляхом проникнення на подвір'я селян вчинили крадіжки чужого майна:

- з двору
домоволодіння ОСОБА_5 - алюмінієву бочку, вартістю

300 грн.;

·
з двору домоволодіння ОСОБА_6 - алюмінієвий посуд на
загальну суму 330 грн.;

·
з двору домоволодіння ОСОБА_7 - алюмінієвий бідон,
вартістю 50 грн.

Крім того, 5 листопада 2001 року близько 24 години
ОСОБА_1 проник до двору домоволодіння ОСОБА_8 у смт. Єланець Єланецького району
Миколаївської області, де з салону автобуса ГАЗ - 5320 таємно викрав
автомагнітолу, вартістю 315 грн. та гроші в сумі 325 грн., чим спричинив
потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 640 грн.

В апеляції адвокат ОСОБА_2, не оспорюючи дії засудженого
ОСОБА_1 та кваліфікацію, просить про зміну вироку зі звільненням ОСОБА_1 на
підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. При цьому
посилається на те, що суд в повній мірі не врахував пом'якшуючи покарання
обставини, а саме: визнання вини в повному об'ємі, добровільне відшкодування
матеріальної шкоди потерпілим, відсутність тяжких наслідків, позитивну
характеристику за місцем проживання ОСОБА_1, а також те, що він мешкає з
батьком пенсійного віку та матір'ю, яка є тяжко хворою. Крім того, апелянт
зазначає, що ОСОБА_1 після вчинення крадіжок в 2001 році, на протязі більш 5
років, не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної
відповідальності. На думку апелянта, суд, виходячи з наведених пом'якшуючих
покарання обставин, мав змогу повторно призначити ОСОБА_1 покарання з
застосуванням ст. 75 КК України, оскільки це не протирічить ст. 78 КК України
та постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про
практику призначення судами кримінального покарання"

3

В запереченнях старший помічник прокурора Єланецького
району Миколаївської області просит
каяття у вчиненому, апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок суду - без зміни. Вважає, що судом правильно призначено ОСОБА_1 покарання
у виді позбавлення волі. ОСОБА_1 більш 5 років переховувся від суду і з 26.02.2002
року знаходився в розшуку, раніше судимий за крадіжки, нові тяжкі злочини
вчинив під час іспитового строку, а тому на думку старшого помічника прокурора
підстав для повторного застосування ст. 75 КК України немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2,
який підтримав свою апеляцію, думку прокурора про відсутність підстав для
задоволення апеляції і зміни вироку, перевіривши матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні крадіжок
майна потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за попередньою змовою з
ОСОБА_4 та особисто у ОСОБА_8 ґрунтуються на доказах, детально викладених у
вироку, правильною є і юридична оцінка його дій за ч. З ст. 185 КК України.

Доведенність винності засудженого та правильність
застосування судом кримінального закону не оспорюється і в апеляції.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено з урахуванням
ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу, пом'якшуючих покарання
обставин - каяття у вчиненому, позитивної характеристики, примирення з
потерпшими, а також обтяжуючих - рецидиву злочину.

Суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про
призначення покарання у виді позбавлення волі, оскільки повторні злочини
(крадіжки чужого майна) ОСОБА_1 вчинив під час іспитового строку за попереднім
вироком від 29.05.2001 року. Воно є необхідним та достатнім.

Не підлягають врахуванню твердження апелянта про таку
пом'якшуючу покарання обставину, як знаходження на утриманні засудженого його
батьків. Так, із доданих апелянтом матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 на протязі
довгого часу з батьками не проживав, оскільки з лютого 2002 року знаходився в
розшуку. А даних про те, що ОСОБА_1 доглядав за своїми батьками або надавав їм
яку-небудь допомогу, апелянтом не надано.

Отже,
підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

4

ухвалила:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок Єланецького районного суду Миколаївської області від 2 лютого 2007 року
відносно ОСОБА_1 - без зміни.