Провадження № 1-кп/362/68/15
ВИРОК
Іменем України
19.03.2015 Васильківский міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Зугдіді, Республіки Грузія, грузином, громадянином Республіки Грузія, мешканцем АДРЕСА_1 не одруженим,офіційно не працюючим, раніше судимим вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.07.2012 року за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Зугдіді, Республіки Грузія,грузином,громадянином Республіки Грузія, мешканцем АДРЕСА_2 , проживаючого в цивільному шлюбі,офіційно не працюючим,у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимим ,-
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого,ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженцем м.Зугдіді, Республіки Грузія,грузином,громадянином Республіки Грузія, мешканцем АДРЕСА_3 , не одруженим, офіційно не працюючим, раніше не судимим ,-
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 маючи намір на крадіжку із автомобілів, вступили у злочинну змову між собою. Реалізуючи свій злочинний умисел з метою привласнення матеріальних цінностей громадян, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 18.05.2013 року приблизно о 10 годині, перебуваючи на перехресті вул. Шевченка та вул. Тарасівської, м.Боярка,Київської області здійснили з автомобіля марки «Хундай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 крадіжку особистих речей, що належали ОСОБА_10 , а саме - посвідчення співробітника СБ України, ключі від квартири, мобільний телефон «НТС» з двома сім-картами, гаманець, грошові кошти в сумі 15 000 гривень, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та інші документи, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли і розпорядилися викраденим на власний розсуд.
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи по вул. Володимирська, 2а, м. Василькова, Київської області біля кафе "Піца Тайм" здійснили крадіжку із автомобіля «FORD FOСUS» д.н.з. НОМЕР_2 заздалегідь ідентифікованих, та поміщених до вказаного автомобілю в ході проведення негласної слідчої дії - контролю за вчиненням злочину, грошових коштів в розмірі 25 000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.
Дії ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , що виразилися в таємному викрадені чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України
Дії ОСОБА_11 , що виразилися в таємному викрадені чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.
Продовжуючи злочинну діяльність 11.09.2014року приблизно о 18 год. 20 хвилин ОСОБА_8 з метою повторного таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом прибули на автомобільну зупинку, розташовану поблизу супермаркету «Novus» розташованого по проспекту Григоренка,18,м.Києва.
В подальшому, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 разом з невстановленою досудовим слідством особою,підійшли до автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_12 , та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленого приладу відчинили вказаний автомобіль,після чого, з метою збагачення, діючи згідно домовлених ролей, невстановлена досудовим слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, проникла до салону автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 . В цей час, ОСОБА_8 , відповідно до попередньої домовленості, залишився стояти біля зазначеного автомобіля для спостереження за обстановкою на вулиці та попередження невстановленої досудовим слідством особи, матеріали відносно, якої виділені в окреме провадження,в разі появи сторонніх осіб чи іншої небезпеки бути виявленими.В свою чергу, невстановлена досудовим слідством особа, перебуваючи в салоні автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 , реалізуючи спільний з ОСОБА_8 єдиний злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, викрала майно, що належить ОСОБА_12 , а саме грошові кошти в сумі 200 гривень, ноутбук фірми «НР», «Pavilion dv6 6179er» вартістю 2450 гривень,а всього на загальну суму 2 650 гривень, після чого,невстановлена досудовим слідством особа, продовжуючи перебувати в салоні автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 ,згідно розподіленої ролі,передала викрадене майно ОСОБА_8 ,який намагався зникнути з місця події, але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин,що не залежали від його волі,так як був затриманий свідками події на місці вчинення злочину з викраденим майном.
Ці дії ОСОБА_8 , кваліфікуються як закінчений замах на таємне вирадення чужого майна (крадіжка),вчиненого повторно,за попередньою змовою групою осіб,тобто виконав всі дії,які вважав необхідними для доведення злочину до кінця,але злочин не було закінчено з причин,які не залежали від його волі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
Допитані в судовому засіданні всі обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю в зв`язку із чим враховуючи клопотання прокурора і обвинувачених, суд розглядає кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм вимоги зазначеної статті
Так, ОСОБА_6 показав, що на початку 2013 року на святкуванні дня народження у одного із своїх знайомих він познайомився із ОСОБА_7 із яким вони періодично спіклувався.18.05.2013 року разом із ОСОБА_7 вони вирішили подивився на передмістя м. Києва. Зранку вони сіли в автомобіль Іраклія «Део Ланос» і поїхали в бік м. Боярка. Проїзджаючи по м. Боярка,біля магазину будівельних матеріалів вони побачили чоловіка,який завантажував в багажник автомобіля «Hundai Tucson» придбані ним товари . Оскільки чоловік був зайнятий вони вирішили подивитись чи не має в салоні автомобіля цінностей. Іраклій зупинив автомобіль і він вийшов із нього та підійшов до автомобіля «Hundai Tucson»,в якому на задньому сидінні лежала барсетка. Він відкрив задні двері автомобіля та викрав барсетку і сів в автомобіль Іраклія ,який швидко поїхав. Проїхавши вперед,вони зупинились і відкрили барсетку, де виявили 15 000 гривень та документи. Гроші вони забрали,а барсетку залишили на автобусіній зупинці після чого поїхали до м. Києва. Викрадені гроші вони витратили на власні потреби.16.05.2014 року до обіду в м. Києві він зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , із якими вирішили поїхати до м. Василькова його автомобілем «Опель- Астра». Приїхавши в м. Васильків і звернувши на вулицю, що веде до центрального ринку вони побачили автомобіль « Форд Фокус» водій якого тримаючи в руках велику кількість грошових купюр поклав їх до сумки,після чого кинув її на заднє сидіння автомобіля та став розмовляти по телефону стоячи спиною до автомобіля. В них виник умисел на крадіжку сумки із грошима. Для цього ОСОБА_7 вийшов із автомобіля та підійшов до водія вищевказаного автомобіля та став у нього розпитувати де знаходиться ринок. ОСОБА_8 в цей час відкрив задні двері автомобіля «Форд Фокус» і викрав сумку,після чого вони сіли в автомобіль під його керуванням і швидко поїхали в м. Київ. Коли вони порахували гроші, то їх там виявилося 24 25 тисяч гривень купюрами по 200 гривень. Близько 2 тисяч гривень він передав працівнику міліції ОСОБА_13 ,для приховування злочину, а решту вони витратили на власні потреби. У вчиненому він щиро розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 18.05.2013 року зранку, він разом із своїм знайомим ОСОБА_6 його автомобілем «Део Ланос » поїхали в м. Боярка. Проїзджаючи мимо магазину будівельних матеріалів в м. Боярка вони помітили чоловіка,який щось завантажував в багажник автомобіля «Hundai Tucson».Оскільки чоловік був зайнятий,вони вирішили скористатись цим та при можливості вчинити крадіжку із автомобіля. ОСОБА_6 підійшов до автомобіля і відкрив задні двері та викрав барсетку ,після чого сів до його автомобіля і вони поїхали вперед. Зупинившись вони відкрили барсетку,в якій виявили 25 000 гривень і документи. Гроші вони забрали ,а барсетку залишили на автобусній зупинці,після чого поїхали в м. Київ. Викрадені гроші вони витратили на власні потреби. 16.05.2014року ,приблизно перед обідом він разом із ОСОБА_14 і ОСОБА_8 ,із яким він познайомився на початку 2014 року вирішив поїхати в м. Васильків. Для поїздки вони використали автомобіль «Опель - Астра»,що належав ОСОБА_6 . Проїзджаючи по м. Василькову вони побачили чоловіка,який стояв біля автомобіля «Ford Focus», тримаючи в руках гроші,після чого поклав їх в сумку,яку кинув на заднє сидіння автомобіля і став розмовляти по телефону. Побачивши це вони вирішили вчинити крадіжку грошей. Разом із ОСОБА_8 він вийшов із автомобіля та став виясняти в чоловіка дорогу до ринку . В цей час ОСОБА_8 підійшов до автомобіля «Ford Foсus» із іншої сторони,відкрив задні двері та викрав звідти сумку із грошима. Після цього вони сіли в автомобіль до ОСОБА_14 і поїхали в м. Київ. Коли вони порахували гроші,що викрали то їх там виявилося 25 000 гривень,які вони використали на власні потреби. У вчиненому він щиро розкаюється.
Допитаний в судовому зсіданні обвинувачений ОСОБА_8 показав, що 16.05.2014 року він разом із своїми знайомими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 автомобілем Мікава Георге «Опель _ Астра» вирішили поїхати в м. Васильків. Приблизно в обідній час вони проїжджаючи по м. Василькову побачили як чоловік ,що стояв біля автомобіля «Ford - Focus» тримав в руках велику суму грошей,після чого поклав їх в сумку,яку кинув на заднє сидіння автомобіля та став розмовляти по телефону. В цей час у них виникла думка на крадіжку грошей із автомобіля. Мікава ОСОБА_15 зупинив автомобіль і вони із ОСОБА_7 вийшли із автомобіля. Аргвіліані ОСОБА_16 став розпитувати в чоловіка дорогу на ринок,а він підійшов до задніх дверей автомобіля «Ford focus» із іншого боку відкрив двері та викрав із заднього сидіння автомобіля сумку із грошима.. Після цього вони сіли до автомобіля ОСОБА_14 і поїхали в м. Київ. Коли вони перерахували гроші,що були сумці то їх там виявилося 25 000 гривень,які вони спільно використали на власні потреби. На початку вересня 2014 року він познайомився із своїм земляком ОСОБА_17 . 11.09.2014 року,у ввечерні вони зустрілися із ОСОБА_15 біля супермаркету «Hoyc» в м. Києві. Він звернув увагу як водій автомобіля «Hundai Tucson» вийшовши із автомобіля не замкнувши двері пішов до супермаркету. Побачивши це, вони із ОСОБА_18 вирішили вчинити крадіжку із автомобіля. ОСОБА_15 відкрив двері автомобіля, де на задньому сидінні побачив сумку,в якій знаходився ноутбук. Гергій взяв сумку із ноутбуком і передав йому. В цей час до них підійшли двоє чоловіків,які запитали про те кому належить ноутбук і затримали його, а ОСОБА_18 втік. В цей час повернувся власник ноутбука, після чого охорона супермаркету викликала працівників міліції. Коли власник ноутбука відкрив його то там виявилася купюра номіналом 200 гривен. Він попросив вибачення у власника ноутбука. У вчиненому він щиро розкаюється.
Таким чином суд вважає,що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно, групою осіб повністю доведена., а кваліфікація їхній дій за ч.2 ст. 185 КК України є вірною.
Вина ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого за попередньою змовою групою осіб повністю доведена,а кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України вірною.
Також доведеною суд вважає вину ОСОБА_8 в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно,за попередньою змовою групою осіб, який виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця,але злочин не було закінчено з причин,які не залежали від його волі,а кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України вірною.
У відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року зі змінами,внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2014 року призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи,що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі,яка вчинила злочин,має бути призначене покарання необхідне для виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття обвинувачених, відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи зазначені обставини справи,особи обвинувачених, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими відноситься до злочинів середньої тяжкості, суд вважає, що покарання обвинуваченим повинне бути призначеним у вигляді позбавлення волі.
При призначенні покарання ОСОБА_8 суд застосовує вимоги ч.1 ст.70 КК України про поглинання менш суворого більш суворим покрананям.
Враховуючи, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшуючими покарання обстави- нами в даному кримінальному проваджені є щире каяття обвинувачених,відшкодування завданих збитків і потерпілі до них претензій не мають,а також відсутність обставин,передбачених ч.1 ст. 67 КК України,що обтяжують покарання,суд вважає за можливе застосувати до всіх обвинувачених вимоги ст. 75 КК України, оскільки вважає за можливе виправлення засуджених без відбування покарання,а тому приходить до висновку про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням та покладанням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст. 75-76 КК України ОСОБА_19 , від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати ОСОБА_7 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст. 75-76 КК України, ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання
- за ч.2 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,остаточну міру покарання ОСОБА_8 обрати у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст. 75-76 КК України, ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_6 , ОСОБА_20 та ОСОБА_8 відраховувати з дня постановлення вироку - 16.03. 2015 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1