Справа № 1013/7796/2012 Головуючий у І інстанції Аніпко
Провадження № 11/780/303/13 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
Категорія 65 06.03.2013
УХВАЛА

Іменем України

6 березня 2013 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Авраменка М.Г.

суддів - Ященко І.Ю., Капічон О.М.

з участю прокурора - Стаховської Н.О.

засудженого -ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 1жовтня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, гр. України, українця, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, раніше судимого:

21.07.1995 Р. Переяслав-Хмельницьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України на 2 роки;

23.04.2006 р. цим же судом за ч.З ст.140, ст.43 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі;

26.04.1999р. цим же судом за ч.3 ст.140, ст.43 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі;

21.09.2005р. цим же судом за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

04.03.2010 р. Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 15 КК України до 6 місяців арешту ;

03.08.2010 р. Васильківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі ,-

засуджено за ст. 391 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків часткового приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі

Згідно вироку суду, ОСОБА_2, будучи раніше засудженим 03.08.2010 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Бучанській виправній колонії, що по вул. Мирна, 3, в сел. Гостомелі Київської області, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_2, відповідно до вимог п. 1 ст. 9 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), зобов'язаний виконувати встановлені законодавством обов'язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати законні вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, відповідно до вимог п. З ст. 107 КВК України зобов'язаний дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, виконувати всі законні вимоги персоналу колонії, виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії та дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Постановою начальника БВК від 27.02.2012 № 85, ОСОБА_2, було переведено до приміщення камерного типу строком на один місяць за порушення встановленого режиму відбування покарання, а саме за те, що він 21.02.2012 відмовився виконати законні вимоги представника адміністрації згідно зі ст. 118 КВК України, чим порушив вимоги абз.З, 4 п. З ст. 107, та п. 5 ст. 118 КВК України, а також вимоги абз. 4, 5 п. 64 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Після відбування покарання в приміщенні камерного типу засуджений ОСОБА_2, належних висновків для себе не зробив та знову став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи.

Так, 17.07.2012, згідно з графіком чергувань за липень 2012 року, який передбачений ст. 118 КВІК України, для виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, був залучений засуджений ОСОБА_2 О 13.30 год., начальником відділення ДПК ОСОБА_3, в присутності начальника ВСПС № 13 ОСОБА_4 та начальника ВСПС № 9 ОСОБА_5., на законних підставах засудженому ОСОБА_2, було визначено обсяг робіт, а саме: провести прибирання в коридорі, який знаходиться в будівлі ДІЗО, ПКТ, ДПК, на першому поверсі. Для виконання вказаних робіт засудженого ОСОБА_2 було забезпечено робочим інвентарем, спеціальним одягом, нагодований згідно з встановленими нормами. Засуджений ОСОБА_2 в категоричній формі від роботи відмовився, чим порушив вимоги абз.З, 4 п. З ст. 107, та п. 5 ст. 118 КВК України, а також вимоги абз. 4, 5 п. 64 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Цього ж дня, о 14.00 год. в супроводі начальника відділення ОСОБА_3., засуджений ОСОБА_2, був доставлений до чергової частини Бучанської ВК № 85 для дачі пояснень по даному факту. В черговій частині начальником відділення, засудженому ОСОБА_2 було знову пред'явлено законні вимоги приступити до роботи по благоустрою місць позбавлення згідно з графіком, однак він знову в категоричній формі від роботи відмовився, до роботи не приступив, при цьому надав пояснення, що він не прибиральник і до роботи приступати не буде.

Після чого начальником відділення ОСОБА_3, засудженому ОСОБА_2 було доведено вимоги ст. 391 КК України, однак ОСОБА_2 своєї поведінки не змінив і виконувати законні вимоги начальника відділення в категоричній формі відмовився.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи вирок в частині доведеності його вини у вчиненні злочину та вірності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити, призначити йому покарання за ст. 391 КК України у вигляді 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити 8 місяців позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляцію зазначає, що суд вийшов за межі обвинувального висновку зазначивши як обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів в той час як в обвинувальному висновку дана обставина на зазначалася, не взяв до уваги його позитивні характеристики з місця проживання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2, який в дебатах та останньому слові підтримав апеляцію та просив пом'якшити покарання, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України в апеляції засудженого не оскаржуються, апеляція прокурором не подавалася.

Доводи апеляції засудженого про безпідставне визнання судом обтяжуючою його покарання обставиною - рецидив злочинів є обгрунтованими.

З обвинувального висновку вбачається, що органами досудового слідства обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлено.

За таких обставин суд не вправі був визнавати обтяжуючою покарання засудженого обставиною рецидив злочинів, а тому дана обставина підлягає виключенню з вироку.

Доводи апеляції ОСОБА_2 про необхідність пом'якшення йому покарання, на думку колегії суддів, є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом»якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд, при призначенні ОСОБА_2 покарання в повній мірі не дотримався зазначених вимог закону і призначив покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого та особі засудженого.

Так суд, обираючи покарання ОСОБА_2, з врахуванням його особи та обставин, що впливають на покарання дійшов обгрунтованого висновку про те, що його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства і обгрунтовано призначив покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд не врахував те, що за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується виключно з позитивної сторони, не в повній мірі врахував щире каяття засудженого у скоєному, а також враховуючи виключення з вироку обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів та відсутність інших обставин, що обтяжують покарання засудженого, колегія суддів вважає за можливе пом'якшити ОСОБА_2 покарання зменшивши строк покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків колегія суддів виходить з того, що на момент затримання ОСОБА_2 у даній справі 29.07.2012р. не відбутий строк покарання за попереднім вироком становив 21 день, а також те, що суд 1 інстанції приєднуючи не відбуте покарання, обрав принцип часткового приєднання.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.365,366 КПК України колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 1 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Виключити з вироку визнану як обтяжуючу ОСОБА_2 покарання - рецидив злочинів.

Пом'якшити ОСОБА_2 покарання.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ст. 391 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Васильківського міського суду Київської області від 3.08.2010р. і остаточно вважати засудженим на 1 рік 10 днів позбавлення волі.

В решті вирок щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді ___________________ ____________________ _________________