Справа № 159/7158/14-к
Провадження № 1-в/159/1/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 06 січня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. подання кримінально виконавчої інспекції Ковельського району У ДПтС України у Волинській обл. про затримання та направлення засудженого ОСОБА_5 , 1991 р. н., до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
До Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. 01.12.14 р. надійшло подання Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП у Волинській обл. (далі КВІ) про затримання та направлення до місця відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, що вирок щодо засудженого надійшов у КВІ 02.09.14 р.. 08.09.14 р. останньому у КВІ було розяснено порядок слідування до Городоцького ВЦ № 131 (далі ВЦ), наслідки ухилення від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзд без поважних причин до ВЦ. В день постановки засудженого на облік в КВІ, припис останньому не вручався у звязку з тим, що засуджений виявив бажання пройти медобстеження. 08.09.14 р. засудженому було вручено виклик до КВІ на 12.09.14 р. для отримання припису та прямування до ВЦ. 12.09.14 р. матір засудженого, прибувши у КВІ, повідомила, що засуджений перебуває на стацлікуванні. 17.09.14 р. надійшов лист з підтвердженням, що засуджений перебуває на стацлікуванні з 12.09.14 р. за станом на 16.09.14 р.. 30.09.14 р. засуджений, прибувши до КВІ, повідомив, що з 12.09.14 р. по 26.09.14 р. перебував на стацлікуванні і продовжує амбулаторне лікування. Тоді ж засудженому було видано припис про виїзд у ВЦ, куди він зобовязаний прибути 03.10.14 р.. 06.10.14 р. засуджений прибув до КВІ і повідомив, що не прибув до ВЦ, так як продовжував амбулаторне лікування, має направлення на стацлікування. 22.10.14 р. надійшов лист з підтвердженням, що засуджений з 10.10.14 р. перебуває на стацлікуванні за станом на 16.10.14 р.. 05.11.14 р. засуджений, прибувши до КВІ, повідомив, що з 10.10.14 р. по 27.10.14 р. проходив станцлікування і має направлення на таке, що має намір реалізувати з 07.11.14 р.. 06.11.14 р. надійшов лист з підтвердженням того, що засуджений перебував на стацлікуванні з 10.10.14 р. по 27.10.14 р.. 07.11.14 р. до КВІ прибула матір засудженого, яка надала довідку, що засуджений з 07.11.14 р. перебуває на стацлікуванні. 25.11.14 р. надійшов лист з підтвердженням того, що засуджений перебуває на стацлікуванні з 07.11.14 р. за станом на 19.11.14 р.. 26.11.14 р. до КВІ прибув засуджений та повідомив, що з 07.11.14 р. по 21.11.14 р. він перебував на стацлікуванні. Вважає, що засуджений з часу отримання припису мав змогу самостійно виїхати до ВЦ, йому було відомо про призначене за вироком суду покарання та наслідки невиїзду до ВЦ. Просить затримати та направити засудженого до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

В судовому засіданні представник КВІ підтримав подання, суду пояснив, що засуджений попереджався про наслідки неявки у ВЦ, отримав припис на вибуття до ВЦ, однак, у звязку із лікуванням, цього не зробив. Зазначає, що з 11.12.14 р. засуджений лікується стаціонарно та допускає, що і за станом на 06.01.15 р. засуджений проходить курс лікування, однак, для підтвердження або спростування цього для КВІ необхідно біля 2 3 днів. Просить подання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні проти подання заперечив, суду пояснив, що він не виїхав до ВЦ через стан здоровя, так як лікувався як амбулаторно, так і стаціонарно. На даний час проходить курс лікування і виїхати до ВЦ не може за станом здоровя. Просить у задоволенні подання відмовити.

Заслухавши пояснення засудженого, представника інспекції, думку прокурора, який вважає, що подання підставне та підлягає до задоволення, дослідивши письмові докази, матеріали особової справи № 10/2014 р., суд приходить до висновку, що подання безпідставне та не підлягає до задоволення.

Та обставина, що ОСОБА_5 , дійсно, 13.08.14 р. засуджувався Апеляційним судом Волинської обл. за ч. 1 ст. 121 КК України до обмеження волі на строк 3 р., стверджується копією вироку суду.

З матеріалів особової справи № 10/2014 р. щодо засудженого вбачається, що вказаний вище вирок набрав чинності та прийнятий КВІ до виконання 02.09.14 р. (а. с. 5).

Як слідує з підписки засудженого від 08.09.14 р. (а. с. 7), останньому було у КВІ розяснено правові наслідки ухилення від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду в установлений строк чи неприбуття до ВЦ.

У своїх поясненнях від 08.09.14 р. засуджений звернувся до КВІ з клопотанням не вручати йому припис 08.09.14 р. у звязку з тим, що вирішується питання його госпіталізації. Зобовязався прибути у КВІ 12.09.14 р..

КВІ, з врахуванням вищезазначених пояснень засудженого, 08.09.14 р. припис останньому вручено не було, хоча, при перспективі стацлікування засудженого, 08.09.14 р. останньому було вручено виклик у КВІ на 12.09.14 р..

Як стверджується корінцем припису, такий було вручено засудженому КВІ 30.09.14 р. (а. с. 17), засуджений зобовязаний зявитись у ВЦ 02.10.14 р..

Відповідно до ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Кримінально - виконавча інспекція згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з - під варти при прибутті до місця відбування покарання.

У разі невиїзду без поважних причин суд за поданням кримінально - виконавчої інспекції направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно з довідками №№ 3 350/5 2.14, 3 725/4 - 21.14, 3 764/5 - 2.14, 4 033/4 2.14, 4 160/5 2.14 від, відповідно, 16.09.14 р., 24.10.14 р., 16.10.14 р., 06.11.14 р., 19.11.14 р., виданими Ковельським МТМО (а. с. 14, 23), засуджений перебував на стацлікуванні з 12.09.14 р. по 26.09.14 р., з 10.10.14 р. (а. с. 24) по 27.10.14 р. (а. с. 27); з 07.11.14 р. (а. с. 32); довідкою № б/№ від 07.11.14 р., виданою Ковельською райлікарнею, стверджується, що засуджений перебував на стацлікуванні з 07.11.14 р. за станом на 07.11.14 р. (а. с. 31), копіями виписок з медкарти хворого від, відповідно, 06.10.14 р., 26.11.14 р., виданими Ковельською центральною райполіклінікою, стверджується, що засуджений направлявся на стацлікування 06.10.14 р. (а. с. 21), 26.11.14 р. (а. с. 34).

Копією аркуша амбулаторної картки засудженого, стверджується, що в період з 01.10.14 р. по 09.10.14 р. він також проходив курс амбулаторного лікування.

Як стверджується копією листа Городоцького ВЦ 131, за станом на 20.11.14 р. засуджений не прибув для відбування покарання (а. с. 35).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що засуджений в період з 08.09.14 р. по 30.09.14 р. включно у ВЦ не виїжджав та не був таким, якому вручено припис. Згодом, після отримання 30.09.14 р. припису, засуджений без поважних причин не відбув до ВЦ в період з 28.10.14 р. по 06.11.14 р. включно. Однак, у вказаний вище період КВІ не зверталась із клопотанням про направлення засудженого у місця відбування покарання, а за станом на даний час засуджений знову лікується стаціонарно, що стверджується довідкою № 4 587/5 2.14 від 25.12.14 р., виданою Ковельським МТМО.

Засуджений, дійсно, порушив умови прибуття до місця відбування покарання за приписом кримінально - виконавчої інспекції без поважної причини не прибув до установи виконання покарань в період з 28.10.14 р. по 06.11.14 р. включно, але оскільки в даний час лікується стаціонарно, то суд вважає, що в інші періоди часу з 30.09.14 р. по даний час засуджений не прибув до ВЦ з поважних причин у звязку з як амбулаторним, так і стаціонарним лікуванням; в даний час його затримання та направлення до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі за станом на 06.01.15 р. є неможливим.

А тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 533, 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, ст. 57 КВК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. на протязі 7 (семи) діб з дня її винесення.

Головуючий:ОСОБА_1