Справа №591/1459/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/371/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2015 року яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та мешканець

АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 08.09.2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 125 ч. 1 КК України до 160 годин громадських робіт;

- 16.01.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 185 ч. 1, 71, 72 КК України до 1 року 3 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за ст. 296 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн..

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2015 року та цей вирок постановлено виконувати самостійно.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 3300 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 03.08.2014 року близько 18:30 год., на літньому майданчику біля магазину «Росинка», що по вул. Прокоф`єва, 32 в м. Суми в ході вживання спиртних напоїв грубо порушував громадський порядок голосно висловлюючись брутальною лайкою. Не відреагувавши на зауваження потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , безпідставно, з особливою зухвалістю, прагнучи показати зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область щелепи, а ОСОБА_9 декілька ударів в область голови та тулубу, спричинивши їм легкі тілесні ушкодження.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій вказує, що суд не мотивував призначення покарання в мінімальному розмірі санкції статті та не взяв до уваги ту обставину, що обвинувачений ніде не працює та не має постійного джерела доходу, що позбавляє його можливості сплатити штраф, тому просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у виді 3 місяців арешту.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження і зміст апеляційної скарги, вислухавши прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_7 який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провалдення та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що задоволенню вона не підлягає.

Учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого, а тому суд, впевнившись у добровільності їх позицій обґрунтованого розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та правильність кваліфікації судом дій ОСОБА_7 за ст. 296 ч. 1 КК України в апеляційній скарзі також не оспорюється.

Що ж стосується призначеного покарання за ст. 296 ч. 1 КК України, то відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який вину визнав повністю та має не зняту та не погашену судимість, його сімейний стан та стан здоров`я, а також щире каяття і часткове відшкодування заподіяної шкоди у якості обставин, що пом`якшують призначене покарання та призначив покарання у виді штрафу. Тобто суд врахував всі ті обставини на які прокурор ОСОБА_6 посилається в апеляційній скарзі та дійшов обґрунтованого висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції вд суспільства і призначив йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 296 ч. 1 КК України, яке колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження нових злочинів.

Колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, а тому не зможе сплатити штраф, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за попереднім вироком від 16.01.2015 року ОСОБА_7 повністю відшкодував потерпілій збитки, потерпілий ОСОБА_9 не має до нього претензій матеріального та морального характеру, а потерпілому ОСОБА_8 . ОСОБА_7 ще до постановлення вироку відшкодував заподіяну моральну шкоду, тобто з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 має можливість сплачувати грошові кошти

Отже підстав для скасування та постановлення нового вироку щодо ОСОБА_7 немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 532 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст. 296 ч. 1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4