Справа № 1-5/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Узбекистан, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, судимого:

1). 28.08.1998 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 141 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі з відстроченням виконання вироку на 2 роки на підставі ст. 46-1 КК України;

2). 14.04.1999 року цим же судом за ст.ст. 81 ч. 2, 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42, 43 КК України до 6-и років позбавлення волі;

3). 29.06.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 2, 187 ч. 1, 309 ч. 1, 70 КК України до 5-и років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 02.10.2010 року після відбуття строку покарання, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, будучи судимим за викрадення чужого майна, 09 червня 2011 року, близько 14 год. 30 хв., повторно, з метою викрадення чужого майна, через незамкнену кватирку вікна проник до розташованої на першому поверсі будинку № 9 по вул. Сквирське шосе у м. Білій Церкві квартири, в якій мешкала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, і викрав звідти металеві вагові терези, вартістю 75 грн., з двома металевими гирями, вагою 500 гр. та 2 кг., вартістю, відповідно, 23 грн. та 40 грн., після чого тим же шляхом, через кватирку вікна, вибрався з указаної квартири, але на подвір?ї був помічений потерпілою ОСОБА_5. Остання намагалась наздогнати ОСОБА_4 і просила повернути викрадені терези, однак той, усвідомлючи, що його виявила потерпіла, вже відкрито завершив свої дії, розпочаті таємно викрадення чужого майна, і втік з викраденим з місця події, завдавши потерпілій ОСОБА_5 збитків у сумі 138 грн..

Підсудний ОСОБА_4 частково визнав себе винним у скоєному.

Показав, що дійсно 09.06.2011 року, близько 14 год. 30 хв., через незамкнену кватирку вікна проник до розташованої на першому поверсі будинку № 9 по вул. Сквирське шосе у м. Білій Церкві квартири, в якій мешкала бабуся його співмешканки - ОСОБА_5, забрав звідти металеві вагові терези з двома металевими гирями з тим, щоби здати їх до пункту приймання металобрухту і таким способом заробити трохи грошей, і тим же способом, через кватирку вікна, вибрався з будинку. На подвір?ї його помітила ОСОБА_5 і стала кричати, щоб він повернув викрадене, але він не покинув викрадені речі і втік з місця події. На вул. Фастівській він зустрів ОСОБА_6 і разом з ним попрямував до пункту приймання металобрухту, що на вул. Привокзальній у м. Білій Церкві, де здали викрадені терези та гирі за грошові кошти в сумі 40 грн., після чого купили на отримані гроші пива та поїсти.

Ствердив, що проживав у будинку потерпілої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7, і що саме ОСОБА_7 попросила його забрати з квартири потерпілої вагові терези з гирями та здати їх до пункту приймання металобрухту. Такоєж ствердив, що під час викрадення майна потерпілої перебував у тверезому стані.

Не зважаючи на те, що підсудний лише частково визнав себе винним у скоєному, його вина у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами.

Зокрема показами потерпілої ОСОБА_5, котра категорично спростувала доводи підсудного про те, що він, начебто, проживав у її будинку. Ствердила, що останній лише інколи приходив до її внучки ОСОБА_7 як коханець. Однак після того, як підсудний почав викрадати її майно, вона заборонила йому приходити до її будинку.

Показала, що вказаного 09.06.2011 року, близько 14 год. 30 хв., знаходилась за місцем свого проживання, коли почула якийсь гуркіт зі сторони котельні, розташованої на першому поверсі будинку. Відчинивши двері побачила ОСОБА_8, який біг через двір до хвіртки, тримаючи в руках її металеві вагові терези, і почала кричати, щоб той зупинився та повернув викрадене, потім побігла за підсудним, але той не зупинився і втік.

Виявилося, що ОСОБА_3 через незамкнену кватирку вікна заліз до її будинку і викрав звідти металеві вагові терези, вартістю 75 грн., та дві гирі, вагою 500 гр. та 2 кг., вартістю, відповідно, 23 грн. та 40 грн..

Свідок ОСОБА_9 показав, що вказаного дня, близько 14 год. 55 хв., зустрів на вул. Фастівській у м. Білій Церкві ОСОБА_3, котрий був на підпитку і ніс в руках металеві терези з гирями. Останній запропонував йому піти разом з ним до пункту прийому металобрухту з тим, щоби здати вказані терези і гирі, а за отримані гроші придбати спиртні напої. При цьому ОСОБА_3 запевнив, що терези та гирі належать йому, і що ніяких проблем з їх здачею на металобрухт не буде. Він погодився і удвох вони пішли до пункту приймання металобрухту та здали там терези і гирі за 40 грн.. Отримані гроші витратили на спиртне. /а.с. 77-79/

Свідок ОСОБА_10 підтвердив той факт, що викрадені у потерпілої ОСОБА_5 терези та гирі ОСОБА_3 і ОСОБА_9 09.06.2011 року, близько 15 год., здали на металобрухт в ТОВ «Унісон», яке розташоване на вул. Привокзальній у м. Білій Церкві, за що отримали грошові кошти в сумі 40 грн.. /а.с. 81-83/

Підтвердженням вини ОСОБА_3 у скоєеному є також:

- протокол огляду місця події від 09.06.211 року, під час якого було оглянуто кватирку у вікні, через яку підсудний проник до будинку потерпілої, і місце, звідки останнім було викрадено металеві вагові терези та дві металеві гирі /а.с. 7/ і фототаблиця до вказаного протоколу /а.с. 8-9/;

- протокол огляду місця події від 10.06.2011 року, під час якого було оглянуто пункт приймання металобрухту, розташованого на вул. Привокзальній, 34 у м. Білій Церкві, куди ОСОБА_3 та ОСОБА_9 здали викрадені у потерпілої терези та гирі, і де під час вказаного огляду були виявлені дві алюмінієві тарілки від указаних терезів та дві гирі, вагою 500 гр. і 2 кг. /а.с. 11-12/;

- протокол огляду зазначених предметів у якості речових доказів /а.с. 73/.

Аналізуючи зібрані у справі докази та належним чином їх оцінюючи суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані слідством за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно.

При цьому суд критично ставиться до показів підсудного та допитаної в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7, в яких останні стверджують, що на день скоєння злочину ОСОБА_3, начебто, проживав у будинку ОСОБА_5, співмешкаючи з ОСОБА_7, а тому мав вільний доступ до вказаного будинку, і що саме ОСОБА_7, нібито, попросила підсудного віднести до пункту приймання металобрухту терези і гирі потерпілої.

Указані доводи підсудного та свідка категорично спростувала потерпіла ОСОБА_5, котра ствердила, що ОСОБА_3 ніколи не проживав у її будинку, лише інколи приходив до ОСОБА_7 як коханець, і що після того, як підсудний почав красти її майно, вона заборонила останньому взагалі появлятись у її будинку.

Сам підсудний на протязі всього досудового слідства, починаючи з найперших своїх пояснень, повністю визнавав себе винним у вчиненому, стверджував, що особисто прийняв рішення про викрадення майна з будинку потерпілої, детально і послідовно розповідав про обставини проникнення до будинку ОСОБА_11 та викрадення звідти металевих терезів з гирями, при цьому жодним чином не посилався на те, що, нібито, проживав у будинку потерпілої, а тому мав вільний доступ до його приміщень, і що забрати з будинку та здати на металобрухт терези з гирями потерпілої його, начебто, попросила ОСОБА_7. Навпаки, у своїх показах під час допиту в якості підозрюваного /а.с. 40-41/ останній ствердив, що лише іноді приходив до будинку ОСОБА_5, що вільного доступу до будинку потерпілої він не мав, і що потерпіла не дозволяла брати її речі.

Наведене, а також обставини злочину, спосіб проникнення підсудного до будинку ОСОБА_5 та його поведінка після виявлення його на місці події потерпілою, свідчать про надуманість показів підсудного, даних в судовому засіданні, і їх повну невідповідність фактичним обставинам справи. Тому суд розцінює ці покази ОСОБА_3 як обраний останнім, з метою уникнути відповідальності за скоєне, спосіб захисту, а покази свідка ОСОБА_7 як намагання останньої допомогти йому в досягненні цієї мети, і оцінює їх критично.

Критично ставиться суд і до доводів ОСОБА_3, в яких той стверджує, що під час скоєння злочину він, начебто, перебував у тверезому стані.

У своїх показах на досудовому слідстві ОСОБА_3 в категоричній формі стверджував, що під час викрадення майна з будинку потерпілої він перебував у стані алкогольного сп?яніння. /а.с. 40-41, 71/

Ці покази підсудного підтвердив і свідок ОСОБА_9, котрий ствердив, що коли він о 14 год. 55 хв., тобто через короткий проміжок часу після скоєння злочину, зустрів ОСОБА_3 на вул. Фастівській, останній був напідпитку /а.с. 79/.

Суд не має жодних підстав для сумнівів у достовірності цих показів підсудного та свідка ОСОБА_9, а тому вважає їх правдивими.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_3 скоїв злочин у стані алкогольного сп?яніння і ця обставина обтяжує його відповідальність.

Обставиною, що пом?якшує відповідальність ОСОБА_3 суд визнає наявність у останнього ряду сер?йозних хронічних захворювань.

За місцем проживання і за останнім місцем роботи підсудний характеризується позитивно.

Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_3 вже вчетверте притягується до кримінальної відповідальності за злочин, пов?язаний з викраденням чужого майна, що свідчить про його схильність до злочинної діяльності та небажання ставати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення підсудного можливе

лише в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 ст. 69 КК України суд не вбачає.

Заявлений у справі потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 138 грн. врахунок відшкодування завданих їй збитків підсудний визнав.

Суд вважає указаний позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 138 грн. врахунок відшкодування збитків.

Запобіжний захід засудженому змінити на тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області, забравши його під варту відразу після затримання. Строк покарання останньому рахувати від моменту затримання.

Дві металеві тарілки від терезів і дві металеві гирі, які зберігаються в камері схову БЦ МВМ-2, повернути потерпілій ОСОБА_5.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_12