Справа
№4-38507р. ПОСТАНОВА
05 червня 2007 року Рівненський міський суд
під головуванням судді- Ковальова
при секретарі - Панчук І.В.
з участю прокурора - Ютовець Н.І.
з участю представника скаржника
з участю начальника СВ ПМ ДПІ у
м.Рівне - Ковальова В.М.
відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи,-
приватного підприємства фірми "Інтерекопласт" ОСОБА_1 звернулась до
Рівненського міського суду із скаргою на постанову про порушення кримінальної
справи від 17 листопада 2006 року винесену першим заступником
прокурора Рівненеської області Мойсеєць В.Г. по факту службового підроблення та умисного ухилення від сплати податків службовими особами ППФ "Інтерекопласт" за
ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.Збб, ч.З ст.212 КК України.
Посилаючись на те, що кримінальна справа порушена незаконно та без
достатніх підстав. Просить суд постанову про порушення
кримінальної справи від 17 листопада 2006 року визнати незаконною та
В судовому
засіданні скаржник та її представник скаргу повністю підтримали. Суду пояснили,
що оскаржувана постанова є незаконною і суперечить вимогам ст.ст.94, 97, 98 КПК
України. Посадові особи ППФ "Інтерекопласт"
здійснюючи господарську діяльність керувалися абзацом 1 ст.11.5. Закону України "Про податок на додану вартість" від
03.04.1997 року зі змінами та доповненні при імпорті товарів на митну територію
України та надавали органам митного контролю податкові векселі на суму податкового
зобов"язання зі строком погашення на 30-й календарний день з дня його
поставки органам митного контролю. Тому відповідно до абзацу 7 ст.11.5 Закону
України "Про податок на додану вартість", якщо платник податку на
дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену
податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж
по такому векселю, платник податку має право
включити суму зобов"язань по податковому векселю
до складу податкових зобов"язань за звітній (податковий)
період в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому,
податковий вексель вважається погашеним та
платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобо"язань по податковому векселю у
наступному звітному періоді. Оскільки, вони у встановленому законом порядку
заявили про наявність у них податкового зобов"язання, шляхом видачі
податкового векселя та вказівки про наявність такого зобов"язання в
податковій декларації, тому вважають, що їхні дії є цілком правомірними, а
прокурор порушуючи справу у своїй постанові не довів їх неправомірність. Просять суд скаргу задоволити, а постанову про порушення
кримінальної справи від 17 листопада 2006 року скасувати.
Прокурор в судовому засіданні вважає постанову про порушення кримінальної справи від 17 листопада 2006 року
законною, а тому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. На її думку,
під час дослідчої перевірки були здобуті достатні дані, які вказували на наявність ознак злочинів, передбачених ст.ст.366, 212 КК
України. Вважає, що службові особи ППФ
"Інтерекопласт" здійснюючи господарську діяльність протягом періоду з 07.08.0 6 по 21.08.0 6 при проведенні
імпортних операцій, у порушення п.5.11.5,
7.11.5, п.11.5 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість"
не сплатили до державного бюджету кошти з податку на додану вартість в розмірі
952246,06 грн., при цьому сплату податкового зобов"язання з податку на
додану вартість на указану суму відстрочили шляхом оформлення 7 податкових
векселів з терміном погашення з 5 по 19 вересня 2006 року, які до бюджету у
зазначений період сплачені не були. Також 04.09.06 до ДПІ в м.Рівне подано
декларацію з податку на додану вартість ППФ
по податкових векселях з терміном погашення з 05.09.06 по 19.09.06 в сумі
952246,06 грн. Вважає, що дані факти в ході дослідчої перевірки були доведені в
Дослідивши матеріали, на підставі яких
було порушено кримінальну справу, заслухавши пояснення особи
яка подала скаргу, її захисника, думку прокурора, суд прийшов до висновку, що
скарга підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 17 листопада
2006 року першим заступником прокурора Рівненської області Мойсеєць В.Г. була
винесена постанова про порушення кримінальної справи по
факту службового підроблення та умисного ухилення від
сплати податків службовими особами ППФ "Інтерекопласт", за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.212 КК
Як слідує з цієї постанови, приводом
до порушення кримінальної справи було безпосереднє виявлення першим заступником
прокурора області ознак злочину. Підставою порушення кримінальної справи була
наявність достатніх даних, які вказують на
ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст.366 та ч.3 ст.212
КК України в діях службових осіб ППФ "Інтерекопласт", які містяться в
матеріалах позапланової документальної перевірки дотримання вимог
податкового законодавства ППФ "Інтерекопласт".
зазначено, що службові особи ППФ "Інтерекопласт", здійснюючи господарську діяльність протягом періоду з
07.08.06 по 21.08.06 при проведенні імпортних
операцій, у порушення п.п.5.11.5, 7.11.5, п.11.5 ст.11 Закону України
"Про податок на додану вартість" не сплатили до державного бюджету
кошти з податку на додану вартість в розмірі 952246,06 грн., при цьому сплату
податкового зобов"язання з податку на додатну вартість на
указану суму відстрочили шляхом оформлення 7 податкових векселів з терміном
погашення з 5 по 19 вересня 2006 року, які до бюджету у зазначений період
сплачені не були. Окрім цього, 04.09.06 до ДПІ в м.Рівне подано декларацію з
податку на додану вартість ППФ "Інтерекопласт" за
терміном погашення з 05.09.06 по 19.09.06 у сумі 952246,06 грн. Таким чином,
службові особи ППФ "Інтерекопласт" умисно, шляхом внесення до
податкової декларації з податку на додану вартість завідомо неправдивих
відомостей, ухилились від сплати податку в розмірі 952246,06 грн., що призвело
до фактичного ненадходження до бюджетів коштів в особливо великих розмірах та
про наявність у діях службових осіб ППФ "Інтерекопласт" ознак
злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.212 КК України.
Постанову першого заступника
прокурора Рівненської області Мойсеєць В.Г. від 17 листопада 2006 року про
порушення кримінальної справи по факту службового підроблення та умисного
ухилення від сплати податків службовими особами ППФ
"Інтерекопласт" за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.212 КК України, суд визнає незаконною,
винесеною з порушенням вимог ст.ст.94,97,98 КПК України, а тому вона підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст.94, ст.98 КПК
України, постанова про порушення кримінальної справи може бути винесена лише
при наявності приводів та підстав до порушення кримінальної справи. При цьому,
згідно ч.2 ст.94 КПК України, справа може
бути порушена тільки в тих випадках, коли є
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, що є підставою до
порушення кримінальної справи. Стаття 97 КПК України передбачає, що у разі необхідності, до порушення кримінальної справи, заява або повідомлення про злочин можуть бути переведені
шляхом відібрання пояснень від окремих
громадян чи посадових осіб, витребування необхідних
документів, а також шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності.
Відповідно до ст.212 КК України,
кримінальна відповідальність настає за умисне
ухилення від сплати податків, зборів, інших обов"язків платежів, що
входять в систему оподаткування, ведених у встановлену законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності або особою, що
займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою
іншою особою, яка зобов"язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до
фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у
визначених розмірах.
За змістом ст.212 КК України,
наявність складу злочину пов"язана з умисним ухиленням від сплати
податків, сплата яких є обов"язковою. Порядок та умови сплати податків визначаються законами України про оподаткування.
законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов"язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетом та державними цільовими фондами з податків і зборів
(обов"язкових платежів) є Закон України "Про порядок
погашення зобов"язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" (далі Закон).
визначення термінів, даних у ст.1 Закону, зобов"язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів, у
порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, є
податковим зобов"язанням (п.1.2.). Податкове зобов"язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов"язання, є податковим боргом (недоїмкою) (п.1.3.) ст.1 Закону. Письмове повідомлення контролюючого органу про обов"язок платника податків сплатити суму
податкового зобов"язання, визначену
контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом, є податковим
повідомленням (п..9. ст.1 Закону).
ст.5 Закону, податкове зобов"язання виникає у платника податків внаслідок
самостійного узгодження податкового зобов"язання, коли це зобов"язання самостійно визначене платником
податків у податковій декларації, та внаслідок
апеляційного узгодження податкового зобов"язання платника податків нарахованого контролюючим органом. Апеляційним узгодженням, зідно з п.1.2 0 ст.1 Закону є узгодження
зобов"язання у порядку і строки, які визначені цим Законом за процедурами адміністративного або судового оскарження. Як слідує з п.5.2.2., п.5.2.3., п.5.2.5. ст.5 Закону, процедура адміністративного та судового оскарження зупиняє виконання платником податків податкових
зобов"язань, визначених у податковому
повідомленні, до дня закінчення такої процедури.
роз"яснень, даних у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08
жовтня 2004 року №15 "Про деякі питання застосування законодавства про
відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов"язкових платежів", злочин, передбачений ст.212
КК України є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи
державних цільових фондів коштів, які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань
оподаткування (тобто, сум узгоджених податкових
зобов"язань, визначених згідно із Законом України "Про порядок
погашення зоов"язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами"), а саме - з
наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений
податок, збір чи інший обов"язковий платіж, що відповідно до визначеного
ст.5 вказаного Закону порядку вважається узгодженим і підлягає сплаті. В разі
оскарження до суду платником податків рішення податкового органу обвинувачення
особи в ухиленні від сплати податків не може грунтуватися на такому рішенні до
остаточного вирішення справи судом, за винятком випадків, коли обвинувачення базується не тільки на оскаржуваному
рішенні, а й доведено на підставі додатково зібраних
доказів відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України.
Вказане положення закріплене і у п.5.2.6. ст.5 Закону.
Судом встановлено, що ППФ
"Інтерекопласт" здійснюючи господарську діяльність керувалися абзацом
1 ст.11.5. Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року зі змінами та доповненні при
імпорті товарів на митну територію України
надавали органам митного контролю податкові векселі на суму податкового
зобов"язання зі строком погашення на 30-й
календарний день з дня його поставки органам митного контролю. Відповідно до абзацу 7 ст.11.5 Закону України "Про
податок на додану вартість", якщо платник податку на дату поставки
податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом
суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума
зобов"язання по такому векселю, платник податку
має право включити суму зобов'язань по податковому
векселю до складу податкових зобов'язань за звітній (податковий) період в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому, податковий вексель вважається
погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового
кредиту суми зобов"язань по податковому векселю у
наступному звітному періоді.
дані обставини, дії платника податку є цілком правомірними оскільки, вони у встановленому законом порядку заявили про наявність у них податкового зобов'язання, шляхом видачі
податкового векселя та вказівки про наявність такого зобов'язання в податковій декларації.
вищевикладене, суд вважає, що ні на момент порушення кримінальної справи, ні на
"Інтерекоплст" складу злочину, передбаченого ст.212
КК України, а саме об"єктивної сторони цього злочину.
змістом ст.212 КК України, відповідальність за ухилення від сплати податків настає лише у разі, коли це діяння вчинено
умисно. Зазначеною статтею
передбачено кримінальну відповідальність не за сам факт несплати в установлений
строк податків, а за умисне ухилення від їх сплати.
Згідно ст.24 КК України, умисел
поділяється на прями і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала
суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або
бездіяльності), передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх
настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно-небезпечний
характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його
суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх
Відповідно до роз"яснень, даних
у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08 жовтня 2004 року №15
"Про деякі питання застосування законодавства
про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов"язкових платежів", про наявність умислу на
ухилення від сплати податків можуть свідчити, наприклад: відсутність
податкового обліку чи ведення його з порушенням
установленого порядку, перекручування в облікові або
звітній документації, не оприбуткування готівкових коштів, одержаних за виконання робіт чи надання послуг; ведення
подвійного (офіційного та неофіційного) обліку; використання банківських
рахунків, про які не повідомлено органи державної податкової служби; завищення фактичних затрат, що включаються до собівартості
реалізованої продукції, тощо.
Як слідує з досліджених судом
матеріалів, на підставі яких було порушено справу, у вказаних матеріалах
відсутні будь-які дані, які б свідчили про наявність у службових
осіб ППФ "Інтерекопласт" умислу на ухилення від
сплати податку на додану вартість.
Відповідно до ч.2 ст.366 КК України
відповідальність настає за службове підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів за відомо неправдивих
відомостей, інше підроблення документів, а також
складання і видача за відомо неправдивих документів, якщо воно спричинило
особи ППФ "Інтерекопласт", платник податку не приховував наявність у нього обов"язку щодо сплати податку, а навпаки заявив
своїй постанові про порушення кримінальної справи від 17 листопада 2006 року не навів, які ж саме неправдиві відомості внесли в декларацію
посадові особи ППФ "Інтерекопласт".
про порушення кримінальної справи від 17 листопада 2006 року вбачається, що те, що службові особи ППФ "Інтерекопласт",
здійснюючи господарську діяльність протягом
періоду з 07.08.06 по 21.08.06 при проведенні імпортних операцій, у порушення
п.п.5.11.5, 7.11.5, п.11.5 ст.11 Закону України "Про податок на додану
вартість" не сплатили до державного бюджету кошти з податку
на додану вартість в розмірі 952246,06 грн., при
цьому сплату податкового зобов"язання з податку на додану вартість на
указану суму відстрочили шляхом оформлення 7 податкових векселів з терміном погашення з 5 по 19 вересня 2 00 6 року, які до бюджету
у зазначений період сплачені не були та умисне
ухилення службовими особами ППФ
"Інтерекопласт" від сплати податку в розмірі 952246,06 грн. грунтується виключно на подачі до ДПІ в м.Рівне
декларації з податку на додану вартість ППФ
коштів по податкових векселях з терміном погашення з 05.09.06 по 19.09.09 у
Суд з таким твердженням погодитися не може, оскільки жодних об"єктивних даних про такий характер у матеріалах
справи, на підставі яких було прийнято рішення про порушення справи, немає.
Відсутність у матеріалах достатніх
даних, які вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ч.3
ст.212 та ч.2 ст.366 КК України свідчить про те, що на
час винесення постанови про порушення кримінальної справи підстав для прийняття такого процесуального рішення не було.
ст.2 ст.98 КПК України, якщо на момент порушення кримінальної справи
встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено
щодо цієї особи. Першим заступником прокурора
області кримінальну справу порушено не щодо конкретної особи, а по факту службового підроблення та умисного ухилення від
сплати податків службовими особами ППФ "Інтерекопласт".
Разом з тим, як слідує з матеріалів
на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної
справи, на час винесення постанови про порушення
кримінальної справи було встановлено та чітко визначено коло службових осіб ППФ
"Інтерекопласт", відповідальних за фінансового-господарську
діяльність товариства. Згідно акту про результати позапланової документальної
перевірки дотримання вимог податкового законодавста
від 25 жовтня 2006 року, статуту та реєстраційних документів ППФ "Інтерекопласт", єдиною службовою особою
ППФ є його директор ОСОБА_1 За таких обставин, при наявності підстав,
кримінальна справа мала бути порушена саме щодо ОСОБА_1, а не по факту
службового підроблення та умисного ухилення від сплати податків службовими
особами ППФ "Інтерекопласт".
На підставі викладеного, керуючись
п.2 ч.1 ст.6, ст.ст.94, 97, 98, 236-8 КПК України, суд,-
ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи задоволити.
Скасувати постанову про порушення
кримінальної справи від 17 листопада 2006 року винесену першим заступником
прокурора Рівненської області старшим радником юстиції Мойсеєць В.Г. по факту
службового підроблення та умисного ухилення
від сплати податків службовими особами ППФ
"Інтерекопласт" за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.212
кримінальної справи по факту службового підроблення та ухилення від сплати податків службовими особами ППФ
"Інтерекопласт" за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.36, ч.3
ст.212 КК України відмовити за відсутністю в діях складу злочину.
протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Рівненської області.
апеляції не зупиняє виконання постанови.