У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Міщенка С.М.,

суддів

Косарєва В.І. і
Федченка О.С.,

за участю прокурора представника потерпілої потерпілої

Кравченко Є.С., ОСОБА_4., ОСОБА_3

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15
січня 2008 року кримінальну справу за касаційними скаргами потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Малиновського районного суду м.
Одеси від 18 жовтня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України,

раніше не судиму,

засуджено

- за ч.3 ст. 286 КК України із застосуванням ст.69 КК України на
5 років позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76
КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з іспитовим
строком на 3 роки та зобов'язанням не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з'являтися
в цей орган для реєстрації.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області від 8 серпня 2006 року вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком
суду, ОСОБА_1 визнано винною і засуджено
за те, що вона 5.07.2005р., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем “ВАЗ-2115” і рухаючись по вул. Розумовської в напрямку вул. Старопортофранківської
в м. Одесі, на порушення вимог п.2.9,12.1,12.3 Правил дорожнього руху України, не справившись з керуванням автомобіля здійснила
наїзд на залізобетонну опору ЛЕП, в результаті ДТП пасажири ОСОБА_5 і ОСОБА_6
отримали тяжкі тілесні ушкодження
від яких померли.

У касаційних скаргах потерпілі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять судові рішення
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий розгляд. Посилаються на те, що суд призначив їй покарання яке є несправедливим внаслідок м'якості,
а апеляційний суд перевіряючи справу не дав
відповіді на їх доводи. При перевірці справи апеляційний суд не надав їм можливість
ознайомитися з матеріалами справи.

Заслухавши доповідача, представника потерпілої ОСОБА_4.
та потерпілу ОСОБА_3, які підтримали свої касаційні скарги, думку прокурора,
який вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що
скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Суд встановивши, що ОСОБА_1 вчинила
злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, призначив їй покарання, яке не
відповідає тяжкості вчиненого нею злочину та її особі.

Так, призначаючи засудженій покарання із
застосуванням ст.75 КК України, суд послався на те, що ОСОБА_1 вперше вчинила злочин, щиро розкаялась,
на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, позитивно характеризується.

Проте, з такими висновками суду погодитись
не можна, оскільки сукупність пом'якшуючих обставин врахована при застосуванні
ст.69 КК України.

При призначенні
покарання суд не достатньо врахував те, що ОСОБА_1 вчинила злочин перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
що цей злочин відповідно до ст.12 КК України
є особливо тяжким та що внаслідок її дій загинуло двоє осіб.

При цьому судом не враховано думку
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, які просили призначити
засудженій суворе покарання (а.с.161).

За таких обставин колегія суддів вважає, що
суд без достатніх підстав дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_1 покарання
із застосуванням ст.75 КК України.

Апеляційний суд перевіряючи справу за
апеляційними скаргами потерпілих не звернув уваги на зазначені обставини і
спростовуючи доводи потерпілих нічого не вказав про те, що злочин ОСОБА_1 вчинила
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та про тяжкі наслідки її дій.

Тому вирок і ухвала апеляційного суду
відповідно до вимог ст. 372 КПК України
підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді
справи суду необхідно більш ретельно перевірити
дані про особу засудженої і тяжкість вчиненого нею злочину, врахувати доводи касаційних скарг потерпілих, і якщо буде
доведено винуватість ОСОБА_1 у вчинені злочину за який її засуджено,
то призначене їй із застосуванням ст.75 КК України покарання слід визнати м'яким.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Малиновського районного суду м.
Одеси від 18 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 8 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

С
у д д і:

Міщенко С.М.
Косарєв В.І. Федченко О.С.