АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа 638/2813/14-к
Провадження № 11кп/790/944/15 Головуючий у суді 1 інстанції
Категорія: ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
14 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0000835 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпрорудного Василівського району Запорізької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, без визначеного роду занять, жителя АДРЕСА_1 , раніше засуджувався: 1)13 лютого 2008 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та згідно ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, 2)18 червня 2010 року цим же судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 3)10 травня 2011 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі звільнений із місць позбавлення волі 13 січня 2015 року, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Дзержинський районний суд міста Харкова від 10 березня 2015 року ухвалив вирок стосовно ОСОБА_7 , якого визнав винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначив йому покарання позбавлення волі на строк 2 роки.

Як витікає із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, ОСОБА_7 , діючи повторно та за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману за наступних обставин.

Так, увечері 3 лютого 2015 року згадана невстановлена особа зателефонувала ОСОБА_8 , 1926 року народження, на її домашній телефон № НОМЕР_1 за місцем її мешкання АДРЕСА_2 , і, назвавшись онуком ОСОБА_9 , повідомила, що він потрапив в ДТП, у зв`язку з чим затриманий співробітниками міліції, тому для вирішення проблеми необхідно вручити довіреній особі, яка підійде до квартири, грошові кошти в сумі 1500 гривень. ОСОБА_8 , не запідозривши обману, погодилась задовольнити прохання.

Цього ж вечора ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір групи осіб, керуючись корисливими мотивами, прибув до квартири потерпілої, де остання передала йому 1500 гривень. Заволодівши чужим майном, обвинувачений зник з місця події, розпорядився грошима за домовленістю з невстановленою під час досудового розслідування особою.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити вирок та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування позбавлення волі з випробуванням на 2 роки. Апелянт посилається на те, що він визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, крім того в судових дебатах прокурор висловлювався щодо застосування саме цього кримінального закону.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляцію, ствердження прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування апеляційних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України судове рішення стосовно ОСОБА_7 переглядається в межах поданої скарги, в якій апелянт не оспорює подію кримінального правопорушення, свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тим паче, що Дзержинський районний суд міста Харкова при розгляді даного кримінального провадження застосував ч.3 ст.349 КПК України і, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням документів про його особу, не досліджував інші докази відносно обставин злочину, у вчиненні якого останній обвинувачувався.

Перевіривши законність вироку в оскарженій частині, колегія суддів вважає, що суд дотримався вимог ст.65 КК України: призначив ОСОБА_7 покарання у межах, установлених у санкції ч.2 ст.190 КК України.

Враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину середньої, дані про особу винуватого, об`єктивно відображені у судовому рішенні, в якості обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття. Крім цього, суд вказав про наявність обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Додатково наведена ОСОБА_7 обставина відшкодування заподіяної матеріальної шкоди також не надає підстав для зміни вироку та задоволення вимоги апелянта про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Характер вчиненого кримінального правопорушення, визнана судом обставина, що обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, який має три судимості, в тому числі за корисні тяжкі злочини та за ч.1 ст.309 КК України, а після відбуття 6 років позбавлення волі і звільнення 13 січня 2015 року із місць позбавлення волі знову вчинив злочин 3 лютого цього ж року, свідчать про неможливість застосування до нього ч.1 ст.75 КК України.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним, достатнім для виправлення його та попередження вчинення нових злочинів, а судове рішення, яке переглядалось в межах апеляційної скарги, - законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає положенням ст.370 КПК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_10