№ провадження 11-кп/781/657/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2015 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0001149 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Небелівка Новоархангельського р-ну Кіровоградської області, українця, гр. України, не працює, одружений, освіта середня-спеціальна, не має судимості, прож. Кіровоград АДРЕСА_1

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.4 ч.1 ст.76 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його

захисника ОСОБА_10 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він в січні 2015 року з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де переліз через паркан та проник на територію домоволодіння. Після чого шляхом розбиття вікна проник до гаражного приміщення звідки викрав майна на загальну суму 743, 10 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просять змінити вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, застосувавши обвинуваченому випробувальний термін строком на 2 роки. Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 245,52 гри. зарахувати за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Стягнути па користь потерпілої ОСОБА_9 743,10 гри., матеріальної ніколи. Провести судове слідство в частині дослідження позовної заяви ОСОБА_9 та характеризуючих даних на ОСОБА_11 . Свої вимоги обґрунтовують тим, що при дослідженні матеріалів кримінальної справи судом першої інстанції не взято до уваги факт спільного проживання та ведення спільного господарства потерпілою та обвинуваченим, проведення останнім ремонту, до того несправної болгарки "Штерн-125", так як саме цей інструмент був одним із предметів посягання обвинуваченого. Також судом не враховані позитивні характеристики на обвинуваченого. Так, у вироку зазначено, що ОСОБА_6 , за місцем мешкання характеризується посередньо, при тому, що, відповідно до характеристики, яка міститься в матеріалах кримінального провадження характеризується позитивно та суд при призначенні покарання з власної ініціативи призначив покарання суворіше за те, що було запропоноване прокурором. Зазначають також, що у позовній заяві потерпіла ОСОБА_9 , просить стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 743, 10 грн. Про стягнення моральної шкоди у позовній заяві не йшлося, проте суд першої інстанції стягнув з Уманського 3000 грн. моральної шкоди. Крім того, вказують, що залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються ним установам з Державного бюджету України, а не з обвинуваченого, як це зробив суд.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали подані апеляційні скарги, потерпілу ОСОБА_9 , яка просила апеляційні скарги залишити без задоволення, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.3 ст.404 КПК України обов`язок апеляційного суду повторно дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, якщо клопотання про їх дослідження учасники судового провадження заявляли під час розгляду в суді першої інстанції або такі докази стали відомі після ухвалення оскаржуваного судового рішення, за наявності відповідного клопотання учасників кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду у суді першої інстанції у повному обсязі досліджувались як характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_6 , так і докази в частині вирішення питання щодо цивільного позову, що і підтвердили обвинувачений ОСОБА_6 та захисник під час апеляційного розгляду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для повторного дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Оскільки учасниками судового провадження, в тому числі самим обвинуваченим не оскаржуються фактичні обставини вчинення правопорушення в апеляційному порядку, колегія суддів, відповідно до ст.404 КПК України, не входить до оцінки доказів провадження, тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченим ч.3 ст. 185 КК України, кваліфікувавши його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Статтею 65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого умисного корисливого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Таким чином, суд належно виконав зазначені вимоги закону, при призначенні покарання врахував усі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, з якими він пов`язує свої апеляційні вимоги, зокрема визнання вини.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення.

З огляду на вищенаведені обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить, що ОСОБА_6 призначено надто суворе покарання і вважає його необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчинення нових злочинів.

Аргументи захисту про недостатнє врахування судом першої інстанції при призначенні покарання даних про особу обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки їх в повній мірі враховано, що підтверджується вироком суду, а призначене покарання є обґрунтованим та відповідає цілям покарання.

Підстав для обрання більш м`якого покарання, як про це просить обвинувачений та його захисник у своїх апеляціях, а саме зменшити строк випробувального терміну з 3 років на 2 роки, немає, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, посередньо характеризується за місцем проживання, шкоду не відшкодував.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в апеляційній скарзі посилання обвинуваченого та захисника, про те, що у позовній заяві потерпіла ОСОБА_9 , просила стягнути на її користь лише матеріальну шкоду у розмірі 743, 10 грн., а про стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн. у позовній заяві не йшлося.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілою ОСОБА_9 в суді заявлено цивільний позов, який був вручений обвинуваченому, про відшкодування як моральної так і матеріальної шкоди у розмірі 3743, 10 грн., з них 3000 грн. моральної шкоди та 743, 10 грн. матеріальної шкоди, але обвинувачений визнав тільки матеріальну шкоду, а моральну не визнав, про що обґрунтовано зазначив у вироку суд першої інстанції, дослідивши всі обставини кримінального провадження, які стосуються обґрунтування моральної шкоди ( т.2 а.п.27-28).

Аргументи апеляцій обвинуваченого та захисника щодо того, що районний суд безпідставно стягнув з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення експертизи, не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Відомості щодо розміру витрат на залучення експерта обов`язково зазначаються в обвинувальному акті, який передається до суду.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження по справі проведена судова товарознавча експертиза та в матеріалах міститься довідка про витрати на проведення експертизи у розмірі 245, 52 грн., про що зазначено і в обвинувальному акті ( т.1 а.п.22-28, т.2 а.п.2).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано при винесені вироку, в якому ОСОБА_6 визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, стягнув з останнього на користь держави судові витрати за проведення експертизи, які підтвердженні довідкою про витрати на проведення експертизи (т.1 а.п.23).

На підставі викладеного, зважаючи, що вимоги апеляцій обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2