Справа № 513/90/15-к

ВИРОК
24.04.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
колегіально - головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубосари Республіка Молдова, молдованина, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом дитинства ІІ групи, не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор прокуратури Саратського району Одеської області ОСОБА_8 , Саратський районний прокурор Одеської області ОСОБА_9
законний представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11
захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_6
перекладач ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_6 приблизно в 10-х числах жовтня 2014 року, більш точну дату встановити не представилось можливим, біля 23.00 години, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 03.12.2014 року № 643 в силу свого малолітнього віку, відсутності у неї якої-небудь сексуальної досвідченості, специфіки ситуації, дії нападника сприймала, передусім як агресивні по відношенню до неї, не усвідомлюючи їх сексуальної направленості, в силу свого віку, рівня психічного розвитку та особливостей ситуації не здатна до сприйняття морально етичних аспектів досліджуваної події, не могла чинити опір насильнику, який користуючись її безпорадним станом, вступив з нею у статеві зносини, тим самим зґвалтував її.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 приблизно в середині жовтня 2014 року, більш точну дату встановити не представилось можливим, біля 22.00 години, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 03.12.2014 року № 643 в силу свого малолітнього віку, відсутності у неї якої-небудь сексуальної досвідченості, специфіки ситуації, дії нападника сприймала, передусім як агресивні по відношенню до неї, не усвідомлюючи їх сексуальної направленості, в силу свого віку, рівня психічного розвитку та особливостей ситуації не здатна до сприйняття морально етичних аспектів досліджуваної події, не могла чинити опір насильнику, який користуючись її безпорадним станом, повторно, вступив з нею у статеві зносини, тим самим зґвалтував її.
Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , приблизно в 20-х числах жовтня 2014 року, більш точну дату встановити не представилось можливим, біля 22.30 години, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 643 від 03.12.2014 року в силу свого малолітнього віку, відсутності у неї якої-небудь сексуальної досвідченості, специфіки ситуації, дії нападника сприймала, передусім як агресивні по відношенню до неї, не усвідомлюючи їх сексуальної направленості, в силу свого віку, рівня психічного розвитку та особливостей ситуації не здатна до сприйняття морально етичних аспектів досліджуваної події, не могла чинити опір насильнику, який користуючись її безпорадним станом, повторно вступив з нею у статеві зносини, тим самим зґвалтував її.
Обвинувачений ОСОБА_6 провину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 152 КК України визнав частково та пояснив наступне. Майже два роки він проживав з дружиною Ізман ОСОБА_14 , їх донькою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донькою дружини від першого шлюбу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с. Кулевча, Саратського району, Одеської області. В жовтні 2014 року його дружина знаходилась в Саратській районній лікарні з донькою ОСОБА_14 14.09.2014 року, а він знаходився вдома з ОСОБА_15 . Він повністю здійснював догляд за дівчинкою, кожного вечора купав її у мисці Пояснив, що він з донькою ОСОБА_16 спав в одній кімнат, в якій знаходилось два ліжка. Іноді ОСОБА_16 спала з ним разом в одному ліжку, вона була одягнена в майку та колготки. Він не пропонував ОСОБА_16 спати разом з ним. В жовтні 2014 року коли дружина знаходилась в лікарні він не розумів того, що робив, але він доньку ОСОБА_16 не роздягав, трусики їй не знімав, в статевий акт з нею не вступав. В подальшому відмовився давати показання. Однак після допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обвинувачений пояснив, що дійсно, скоїв даний злочин, що все було саме так, як розповідала донька ОСОБА_16 свідкам. Дійсно, він три рази її ґвалтував, все це відбувалося вдома, дружини не було, дат не пам`ятає. Він тоді перебував у нетверезому стані. В кінці судового слідства доповнив свої показання та повністю визнав провину, у скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Крім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України його винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
· показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_10 його рідна донька. Проживала вона разом з його колишньою дружиною ОСОБА_19 , яка не давала йому спілкуватись з донькою. Про скоєне відносно його доньки ОСОБА_16 йому стало відомо від співробітників міліції. Сама донька йому нічого не розповідала про скоєне з нею. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, але просив суворо покарати обвинуваченого;
· показаннями свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює двадцять п`ять років акушером-гінекологом у Саратській районній поліклініці. 24.11.2014 року до неї звернулась Ізман ОСОБА_14 зі своєю старшою донькою ОСОБА_16 . Ізман ОСОБА_14 вона знала, оскільки та довго перебувала у лікарні зі своєю меншою донькою, 2014 року народження. Ізман ОСОБА_14 їй розповіла, що її старшу доньку ОСОБА_16 привезли в дитяче відділення лікарні через те, що батько дитини недостатньо додержується правил гігієни. Вона запропонувала ОСОБА_21 роздягтись щоб її оглянути. Дівчинка ОСОБА_22 на той час посміхалась, розмовляла, роздяглась без спонукань. При поверхневому огляді вона виявила у дитини почервоніння шкіри в області статевих органів, саден та розривів не було. Вона взяла на аналіз мазок. На другий день до її кабінету зайшла лікар-лаборант ОСОБА_23 , яка доповіла про те, що на предметному склі (на якому знаходився мазок малолітньої ОСОБА_24 ) в результаті проведеного аналізу були виявлені сперматозоїди, це і змусило її зателефонувати до міліції;
· показаннями свідка ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює лікарем-лаборантом в Саратській районній поліклініці. Вона досліджувала мазок дитини ОСОБА_25 ОСОБА_16 , 2007 року народження. При дослідженні даного мазка на предметному склі вона виявила сперматозоїди, предметне скло вона запакувала в пакет та добровільно передала співробітникам міліції;
· показаннями свідка ОСОБА_26 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює в Саратській районній лікарні. 19.11.2014 року вона знаходилась на чергуванні. В цей день до лікарні поступила Ізман ОСОБА_14 з двома дітьми. Старша донька ОСОБА_16 була тоді веселою, активною, а коли вона прийшла вже другого разу на своє чергування, то їй стало відомо про скоєне відносно ОСОБА_24 . Також пояснила, що Ізман ОСОБА_14 з 30.09.2014 року по 14.11.2014 року після пологового будинку перебувала у лікарні з меншою донькою, а її старша донька ОСОБА_16 в цей час знаходилась вдома з батьком;
· показаннями свідка ОСОБА_27 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює старшою медсестрою в Саратській районній лікарні. Ізман ОСОБА_14 з 30.09.2014 року по 14.11.2014 року перебувала в лікарні з молодшою донькою, яка набирала вагу після народження. 19.11.2014 року Ізман ОСОБА_14 поступила в лікарню вже з двома доньками. Батько також знаходився у лікарні, він допомагав матері доглядати дітей, два дні він ночував у лікарні. По суті скоєного відносно ОСОБА_24 їй нічого не відомо;
· показаннями свідка ОСОБА_28 , який у судовому засідання пояснив, що працює районним педіатром в Саратській районній лікарні. Коли Ізман ОСОБА_14 поступила в лікарню, він знаходився у відрядженні. З 24.11.2014 року Ізман ОСОБА_14 знаходилась у лікарні з двома дітьми. Про скоєне нічого пояснити не може;
· показаннями свідка ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює психологом в Тарутинському центрі реабілітації дітей. ОСОБА_22 знаходиться зараз в даному центрі. Вона була присутня при проведенні допиту дівчинки ОСОБА_24 в Саратському районному відділку міліції. Потерпіла пояснювала, що її мати Ізман ОСОБА_14 перебувала в лікарні з меншою донькою, а вона в цей час находилась дома разом з батьком ОСОБА_29 (обвинуваченим ОСОБА_6 ). Спали вони окремо, вона лягала спати одягнутою, а вранці прокидалась роздягненою. Обвинувачений ОСОБА_6 вступав з нею в статевий акт тричі в різні дні. Це відбувалось на ліжку, він міцно тримав її за руки, батько приходив додому у нетверезому стані. Також пояснила, що вона неодноразово проводила з потерпілою бесіду, але потерпіла не бажала про це говорити. В міліції потерпіла добровільно по дитячому розповіла про скоєне;
· показаннями свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює психологом, знає родину Ізман- ОСОБА_30 з 2007 року з моменту народження доньки ОСОБА_16 . Вони у складі комісії виїжджали за місцем проживання Ізман до с. Кулевча. Іноді Ізман ОСОБА_14 розповідала, як вони живуть з обвинуваченим ОСОБА_6 . У 2007 році сварок між Ізман ОСОБА_14 та її першим чоловіком не було. У вересні 2014 року вона зустріла Ізман ОСОБА_14 , яка їй розповіла про те, що новонароджена донька не набирає ваги та вони перебувають у лікарні. В сім`ї Ізман ОСОБА_14 проживає її донька від першого шлюбу ОСОБА_22 , батько ОСОБА_6 не працює. За проханням начальника кримінальної міліції у справах дітей вона проводила бесіду з дитиною ОСОБА_15 , яка в процесі бесіди розповіла, що її батько ОСОБА_31 брав її до себе на ліжко, роздягав, цілував, міцно притискав до себе, але в силу свого віку дитина не могла пояснити, на протязі якого часу це продовжувалось. Також пояснила, що батько ОСОБА_31 просив її про це нікому не говорити. Вважає, що вигадати потерпіла таке не могла, вона могла лише не усвідомлювати, що з нею відбувалося. Звернула увагу суду на те, що враховуючи вік недоцільно допитувати потерпілу ОСОБА_21 в присутності обвинуваченого;
· свідок ОСОБА_32 (мати потерпілої ОСОБА_33 ) в судовому засіданні пояснила, що у неї із ОСОБА_15 (донькою) були нормальні відносини, але в зв`язку з тим, що вона довгий час знаходилась в лікарні, ОСОБА_16 їй про це не розповідала, в подальшому відмовилась від надання показань на підставі ст. 63 Конституції України.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню іншими доказами, а саме:
· протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_32 про те, що в період часу з 30.09.2014 року по 14.11.2014 року її співмешканець ОСОБА_6 вчинив відносно її доньки ОСОБА_10 , 2007 року народження, розпусні дії (а.с. 53);
· заявою ОСОБА_32 від 25.11.2014 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який здійснив розпусні дії відносно її малолітньої доньки ОСОБА_10 , 2007 року народження (а.с. 54);
· протоколом огляду місця події від 25.11.2014 року та фототаблицею до нього відповідно до якого був оглянутий житловий будинок АДРЕСА_2 , де на момент огляду в спальній кімнаті виявлено наступне: з правої сторони по ходу руху знаходиться односпальне ліжко, до якого примикає дитячий дерев`яний манеж, за яким розташоване двоспальне дерев`яне ліжко червоного кольору, на якому є простирадло білого кольору з плямами жовтого кольору. На ліжку було виявлено серветку білого кольору і дитячі труси білого кольору з плямами жовтого кольору (а.с. 55-59);
· висновком експерта від 27.11.2014 року № 345 відповідно до якого у неповнолітньої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не виявлено. При огляді у неповнолітньої ОСОБА_10 ушкоджень, потертостей, почервоніння шкіри в області внутрішніх поверхонь стегон, статевих органів, анального отвору не виявлено. В медичній документації гінекологом відзначається легке почервоніння шкірних покровів в області великих статевих губ і промежини. Анатомічна цілісність дівочої пліви у неповнолітньої ОСОБА_10 порушена давно; визначається у вигляді двох повних розривів пліви (на 1 і 5 годин умовного циферблата). Рубцеві зміни в області розривів вказують на давність їх утворення більше доби; більш точні терміни встановити не представляється можливим. Неповнолітня ОСОБА_10 не достигла полової зрілості по віку (а.с. 65-66);
· протоколом огляду від 27.11.2014 року відповідно до якого лікар-лаборант Саратської районної лікарні ОСОБА_23 видала полімерний пакет опечатаний печаткою лікаря-лаборанта, в якому знаходиться предметне скло, на якому мається запис « ОСОБА_10 2007 року народження», який оброблений розчином метиленової синьки. ОСОБА_23 також пояснила, що 25.11.2014 року досліджувала даний мазок ОСОБА_10 , де виявила сперматозоїди (а.с. 73, 74);
· висновком судово-психіатричного експерта № 643 від 03.12.2014 року відповідно до якого ОСОБА_10 ознак відставання в психічному розвитку не виявляє. Вона має нормативний для її вікової категорії рівень інтелектуального розвитку, пам`яті, уваги. Підекспертна проявляє достатньо високу ступінь сугестивності і схильності до фантазування, що характерно для дітей її віку, але патологічної схильності до фантазування не проявляє. Малолітній вік підекспертної, відсутність у неї будь-якої сексуальної обізнаності, специфіка ситуації, яка досліджується в справі, дозволяють зробити висновок про те, що дії обвинуваченого дитина сприймала передусім як агресивні по відношенню до себе, не усвідомлюючи їх сексуального напрямку. В силу свого віку, рівня психічного розвитку і особливостей ситуації дитина не здатна до усвідомлення моральних аспектів події, які досліджуються, не могла надавати опір насильнику (а.с. 103-107);
· висновком експерта від 16.12.2014 року № 1015 відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи АВ по ізосерологічній системі АВО. За результатами дослідження її слини встановлено, що вона відноситься до категорії виделітелів (Se). Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В по системі АВО. При дослідженні його слини, встановлено, що вона відноситься до категорії виделітелів (Se). На мазку (об`єкт № 1) з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_10 , виданим лікарем-лаборантом ОСОБА_23 від 25.11.2014 року виявлено два сперматозоїда, групова належність яких не проводилась (за домовленістю зі слідчим) у зв`язку з можливим подальшим призначенням молекулярно-генетичної експертизи. На простирадлі (об`єкти №№9-15) і підодіяльнику (об`єкти №№16-18), вилучених з місця події 25.11.2014 року, виявлено: в об`єктах №№ 12,14,18 кров людини без домішку сперми; в об`єктах №№11,13 сперматозоїди без домішку крові. При дослідженні на групову належність виявлено: в об`єктах №№12,14,18 - антигени А і В, властиві крові групи АВ по системі АВО, за умови її походження від однієї особи, в тому числі і потерпілої ОСОБА_10 ; в об`єктах №№11,13 виявлено антиген А, властивий особі - носію вищевказаної групової властивості, незалежно від категорії виділення, що не виключає можливість походження сперми від підозрюваного ОСОБА_6 . На тампоні та 2-х мазках з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_10 26.11.2014 року судмедекспертом Татарбунарського відділення СМЕ; на трусах, які належать потерпілій ОСОБА_10 і на серветці, вилучених з місця події 25.11.2014 року, кров і сперматозоїди не виявлені (а.с. 110-116);
· висновком експерта від 19.01.2015 року № 154 відповідно до якого при дослідженні стать-специфічного сегменту амелогенінового гену ДНК, виділеної з клітин на вирізці з плями, виявленої на простирадлі, вилученого 25.11.2014 року при огляді місця події, (об`єкти №№3,4,5), виявлені Х- та Y- специфічні фрагменти, які притаманні чоловічій генетичній статі, що в умовах даної експертизи при використанні вказаного обладнання та наявних методик, може свідчити про присутність чоловічого генетичного матеріалу у об`єктах №№3,4,5. При дослідженні стать-специфічного сегменту амелогенінового гену ДНК, виділеної з клітин на вирізці з плями (об`єкт №6), виявленої на простирадлі, вилученого 25.11.2014 року при огляді місця події, виявлені Х- специфічні фрагменти, які притаманні жіночій генетичній статі. Що в умовах даної експертизи, при використанні вказаного обладнання та наявних методик, може свідчити про присутність жіночого генетичного матеріалу в об`єкті № 6. Біологічний матеріал на вирізках з плям, виявлених на простирадлі, вилученого 25.11.2014 року при огляді місця події (об`єкти №№3,4) може походити від підозрюваного ОСОБА_6 з ймовірністю 99,999999 %. Біологічний матеріал на вирізці з плями, виявленої на простирадлі (об`єкт №5) є змішаним і може походити від потерпілої ОСОБА_10 (об`єкт №1) і підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 2) з ймовірністю 99,999999 %. Біологічний матеріал на вирізці з плями, виявленої на простирадлі (об`єкт № 6), не походить від потерпілої ОСОБА_10 (об`єкт № 1), не походить від підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Можливо припустити, що даний біологічний матеріал може належати біологічній матері потерпілої ОСОБА_10 . В умовах проведеної експертизи при використанні наявних методик встановити ДНК-профіль клітин у змиві біологічного матеріалу на марлевий тампон пофарбованого мазка на предметному склі, позначеного як об`єкт № 1, відібраного у потерпілої ОСОБА_10 лікарем ОСОБА_23 (об`єкт № 7), не виявилося можливим, у зв`язку з наявністю фарбника, який є інгібітором компонентів полімеразної ланцюгової реакції (а.с. 119-132).
Відповідно до висновку експерта від 09.12.2014 року № 651 ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням або хворобливим станом психіки не страждав і не страждає. ОСОБА_6 в момент скоєння інкримінованого йому діяння ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 психічних розладів не виявляє, він здатний розуміти зміст пред`явленої йому підозри, показання свідків, усвідомлювати необхідність відповідальності, здатний предстати перед судом. ОСОБА_34 за своїм психічним станом у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. В момент скоєння злочину ОСОБА_6 не перебував в якому-небудь юридично значущому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість і діяльність, а перебував у стані алкогольного сп`яніння (простого, непатологічного), яке могло знижувати вольовий контроль і здатність до прогнозів наслідків скоєних ним дій, полегшувати реалізацію емоційної напруги в особистій поведінці, проте не знижувало підконтрольність поведінки свідомості і не обмежувало можливості підекспертного розуміти характер скоєних ним дій та їх наслідки, правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них показання (а.с. 96-100).
Враховуючи висновок судово-психіатричного експерта від 03.12.2014 року № 643 в якому зазначено, що ситуація досліджуваного кримінального правопорушення та пов`язані з нею дії можуть носити психотравмуючий вплив на психічний розвиток дитини, експертна комісія не рекомендувала подальшу участь ОСОБА_10 в судових діях з метою уникнення небажаних наслідків в її психічному розвитку, тому колегія суддів дійшла до висновку про недоцільність допиту потерпілої ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, дослідивши докази, заслухавши пояснення обвинуваченого, законного представника потерпілої, свідків, колегія суддів дійшла до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 152 ч.4 КК України.
Судом приймається до уваги показання свідків ОСОБА_17 (психолога Тарутинського центру реабілітації дітей) та ОСОБА_18 (психолога), які в судовому засіданні поясняли, що були присутні під час допиту потерпілої ОСОБА_10 на стадії досудового розслідування. В ході проведеного допиту потерпіла ОСОБА_10 детально пояснювала, яким чином та за яких обставин обвинувачений ОСОБА_6 вступав з нею у статеві відносини.
Крім того, судом приймається також до уваги висновок експерта від 27.11.2014 року № 345 відповідно до якого «…..в медичній документації гінекологом відзначається легке почервоніння шкірних покровів в області великих статевих губ і промежини потерпілої ОСОБА_10 . Анатомічна цілісність дівочої пліви у неповнолітньої ОСОБА_10 порушена давно і визначається у вигляді двох повних розривів пліви (на 1 і 5 годин умовного циферблата). Рубцеві зміни в області розривів вказують на давність їх утворення більше доби.». Для кваліфікації кримінального правопорушення також мають значення висновки судово-медичних експертиз, які суд вважає достовірними.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв низку особливо тяжких злочинів щодо малолітньої дитини ОСОБА_10 на протязі місяця, чим була порушена її психіка та дитина до теперішнього часу знаходиться під наглядом психолога.
Оцінюючи докази у сукупності, колегія суддів визнає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 152 ч.4 КК України зґвалтування, тобто, статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої малолітньої особи, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його стан здоров`я - є інвалідом дитинства другої групи безстроково, негативно характеризується Мирнопільским геріатричним будинком-інтернатом Одеської області де проживав з 30.05.1997 року по 26.10.2013 року, посередньо характеризується за місцем проживання де проживав без реєстрації з 2013 року до арешту, одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_7 14.09.2014 року, раніше не судимого, вчинив кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, враховується думка законного представника потерпілого ОСОБА_11 щодо призначення обвинуваченому міри покарання відповідно до закону, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не мається (145-153).
Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом другої групи з дитинства та довгий час виховувався в будинку-інтернаті, має на утриманні малолітню дитину 14.09 2014 року народження, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 152 ч. 4 КК України.
Речові докази: серветка, простирадло з малюнком синього кольору, дитячі труси, підодіяльник, що були вилучені під час огляду місця пригоди в АДРЕСА_2 , два мазки та тампон з вмістом піхви, зрізи нігтів правої та лівої руки, зразки крові, що відібрані у ОСОБА_10 , мазки з полового члена, зрізи нігтів правої та лівої руки, зразки крові, слини відібрані у ОСОБА_6 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області - знищити (а.с. 133-134).
Судові витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст.100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України і на підставі санкцій даної статті із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін (а.с. 78).
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26.11.2014 року (а.с. 68-71).
Речові докази: серветка, простирадло з малюнком синього кольору, дитячі труси, підодіяльник, що були вилучені під час огляду місця пригоди в АДРЕСА_2 , два мазки та тампон з вмістом піхви, зрізи нігтів правої та лівої руки, зразки крові, що відібрані у ОСОБА_10 , мазки з полового члена, зрізи нігтів правої та лівої руки, зразки крові, слини відібрані у ОСОБА_6 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області - знищити (а.с. 133-134).
Судові витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.

Судді