Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
1007/1419/2012: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини); викрадення, привласнення, вимагання ВС зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем.
Надіслано судом: 13.07.2015. Зареєстровано: 13.07.2015. Забезпечено надання загального доступу: 17.07.2015.
Дата набрання законної сили: 08.03.2012
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/1419/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» лютого 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурора Сенюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зеленьки, Миронівського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, солдат контрактної військової служби, старший оператор роти радіоперешкод батальйону радіоперешкод засобам в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що у військовому містечку АДРЕСА_1 , 12 січня 2012 року, близько 12-20 год. перебуваючи на території військової частини таємно викрав з сейфу службового кабінету старшого лейтенанта ОСОБА_3 . військове майно, а саме грошові кошти у сумі 6102 грн., призначені для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям строкової служби ввіреної такому роти, а також бінокль типу Б8МХ30, заводський № 269772, вартістю 200 грн., заподіявши збитки державі в особі Міністерства оборони України на загальну суму в 6302 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини такого підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення військовослужбовцем іншого військового майна. При цьому з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_2 суду показав, що є військовослужбовцем. 20 січня 2012 року, близько 12 години він разом із старшиною ОСОБА_4 прийшли до службового кабінету офіцерів роти радіоперешкод літаковим засобом №17, щоб останній роздруковував документи на принтері, а він в цей час хотів зігрітись. В кабінеті на той час, окрім них, перебувала старший солдат ОСОБА_5 , яка заповнювала журнали роти. Зайшовши до кабінету він сів за стіл командира роти ОСОБА_3 , а старшина ОСОБА_4 , в цей час, роздрукував документи. Через декілька хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з кабінету, і в такому він знаходився один близько 5-10 хвилин. Після того, як вказані особи вийшли з кабінету він, знаючи, що командир роти старший лейтенант ОСОБА_3 щомісяця отримує у фінансово-економічній службі частини грошове забезпечення військовослужбовців строкової служби, очолюваного ним підрозділу та до видачі останнім зберігає його у своєму службовому сейфі, що знаходиться у цьому ж кабінеті. В зв`язку з тим, що деякі фінансові труднощі і вирішив таємно викрасти з вказаного службового сейфу грошові кошти. Знаючи, що одна із двох металевих скоб, за допомогою яких сейф був закритий накидним замком, не надійно приварена до корпусу сейфу, а саме її один кінець взагалі не був з`єднаний із сейфом, він, намагався відігнути вказану металеву скобу, проте остання взагалі відламалась та впала на підлогу. Відчинивши у такий спосіб сейф, на другій полиці він виявив грошові кошти, частина яких була обмотана паперовими стрічками, а саме банкноти номіналом по 50 гривень в одній запечатаній пачці та дві пачки банкнот номіналом по 2 гривні. Інша частина коштів містила в собі банкноти номіналом 10 та 20 гривень, які не були обмотані паперовими стрічками. Якою була загальна сума вказаних коштів, йому відомо не було, так як він їх в той момент не перераховував, та не хотів їх рахувати поблизу сейфу, щоб його не помітили та не викрили в скоєнні крадіжки. Крім цього, на нижній полиці сейфу він виявив шкіряний футляр коричневого кольору до військового біноклю. Відкривши його він побачив у такому військовий бінокль чорного кольору. В подальшому викрадене він сховав собі за пазуху камуфльованої куртки, зачинив дверцята сейфу та сів за стіл. Дочекавшись повернення ОСОБА_4 , і з метою відвести від себе підозру повідомив останнього, що сейф ОСОБА_3 відчинений. В подальшому він зателефонував ОСОБА_3 та повідомив останнього про вказаний факт. За вказівкою ОСОБА_3 він разом із ОСОБА_4 перевірили вміст сейфу, проте грошових коштів у такому не виявили.

Близько 13 години він вийшов з приміщення службового кабінету, де на подвір`ї, біля паркану, закопав викрадені ним кошти у сніг. В подальшому, при виході з казарми був затриманий ОСОБА_3 , який і виявив та вилучив у нього бінокль.

В скоєному розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ним цього злочину він послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 410 КК України, як таємне викрадення військовослужбовцем іншого військового майна.

При призначенні покарання ОСОБА_2 за скоєний ним злочин, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого, а також відшкодування заподіяних матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_2 , суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем служби він характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_2 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку, оскільки на даний час підсудний не є особою, небезпечною для суспільства, і саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться на зберіганні фінансово економічної служби в/ч НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 6031 грн. залишити в їх законному володінні та розпорядженні; командира в/ч НОМЕР_1 металева скоба, футляр від бінокля, фланель та паспорт на бінокль, бінокль Б8МХ30, ключі від вхідних дверей залишити в його законному володінні та розпорядженні; пакет поліетиленовий знищити.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньою у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться на зберіганні фінансово економічної служби в/ч НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 6031 грн. залишити в їх законному володінні та розпорядженні; командира в/ч НОМЕР_1 металева скоба, футляр від бінокля, фланель та паспорт на бінокль, бінокль Б8МХ30, ключі від вхідних дверей залишити в його законному володінні та розпорядженні; пакет поліетиленовий знищити.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв`язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...