Провадження № 1-кп/520/92/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2014 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
цивільний позивач ОСОБА_5
представник ОСОБА_6
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України,
українця, з середньою освітою, не одруженого, має на
утриманні малолітню дитину, 2011 року народження, не
працюючого, в силу ст. 89 КК України не
судимого,зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,
15.08.2013 року приблизно в 19.30 годин, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Лілія», який розташований на перехресті вулиць Естафетна та Правда в м. Одеса, в ході раптово виниклого конфлікту та бійки з ОСОБА_8 , під час, якої ОСОБА_8 , наніс декілька ударів руками по тулубу ОСОБА_7 , після чого розбив наявну в його руці скляну пляшку о голову ОСОБА_7 та розмахуючи розбитим склом перед ОСОБА_7 , погрожував «порізати» останнього. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_8 , наявною в його руках розбитою скляною пляшкою завдав ОСОБА_7 декілька поранень тулубу. Намагаючись захиститись від неправомірних дій ОСОБА_8 , перевищуючі межі необхідної оборони, наявною у руках цеглою ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар тупим предметом (цеглою) удар по голові, заподіявши тим самим йому тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забій головного мозку, перелому основи черепа та забитої рани голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.124 КК України та пояснив, що 15.08.2013 року десь о 18:00- 19:00 годин, він їхав з праці і зайшов у крамницю. В цю добу він був у алкогольному сп`янінні, а саме: вони на п`ятьох чоловіків випили 2 пляшки коньяку, та пиво. Коли він зайшов у крамницю, то побачив, що плакала продавщиця, на його питання, що трапилось вона сказала, що усе добре. ОСОБА_8 у цей час знаходився у крамниці, біля ж крамниці ще знаходилось два чоловіка, яки випивали алкогольні напої, з якими він почав сваритися. А потім виникла бійка і вони почали його бити. Він почав з ними битися, тоді ОСОБА_8 , ще не було, його били ногами по тулубові, та ребрам. Потім вийшов ОСОБА_8 , та вдарив його с заду пляшкою по голові, і він тоді зняв рюкзак, та узяв цеглу, та почав захищатися. Він мав можливість піти, але цього не зробив, тому, що хотів забрати свій телефон та ключі, які були на сходах. ОСОБА_8 кричав на нього нецензурно лаявся, та погрожував «вбити», а потім хотів його вдарити «розочкою» від пляшки по обличчю. ОСОБА_8 зробив випад до нього, і він кинув цеглу, і влучив ОСОБА_8 у голову, потекла кров. Він відвів ОСОБА_8 додому, а потім пішов давати пояснення у міліцію.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що у 2013 році він займався спортом на турніках, та почув якусь сварку. Він побачив, як обвинуваченого ОСОБА_7 б`ють три чоловіка. Конфлікт був протягом 5-10 хвилин між дядьком ОСОБА_10 , дядьком Василем, та ще одним чоловіком. Дядько ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ногами били обвинуваченого. Потім дядько ОСОБА_10 вдарив обвинуваченого пляшкою по голові. Обвинувачений казав дяде ОСОБА_10 , щоб той зупинився. Обвинувачений ОСОБА_7 не міг піти, тому що йому щось необхідно було забрати зі сходів. Потім дядько ОСОБА_10 вдарив обвинуваченого «розочкою» від пляшці, а обвинувачений взяв камінець на сходах, та кинув його у дядька ОСОБА_10 . Камінець був не великий, і обвинувачений не застосовував зусиль, щоб його кинути. Потім дядько ОСОБА_10 упав на землю, кров він не бачив. Обвинувачений почав кричати, щоб викликали швидку допомогу.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що десь рік тому, він йшов до крамниці, біля якої він побачив кров, камінець, та розбиту пляшку. Хазяїн крамниці, був біля неї, та прибирав кров та пляшку. Він не бачив саму сварку, яка відбулася між ОСОБА_10 та обвинуваченим, але зі слів хазяїна та інших свідків, він знає, що ОСОБА_10 чіплявся до обвинуваченого. Він бачив біля сходів була кров. З обвинуваченим ОСОБА_7 він знайом десь два роки, а дядька ОСОБА_10 він знав десь чотири роки, і у нього з ним теж виникали конфлікти.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_14 який пояснив, що він бачив як виник конфлікт між потерпілим, та обвинуваченим. Потерпілий розбив пляшку об голову обвинуваченого ОСОБА_15 , а той узяв цеглу, та вдарив його. Обвинувачений узяв цеглу, яка знаходилася метрів у 10-20 від крамниці. Конфлікт між ними виник, тому, що потерпілий виганяв ОСОБА_7 з бару. Біля бару було, ще два чоловіка, але вони не приймали участі у конфлікті, вони були у стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий був на сходах, та проганяв ОСОБА_7 , а потім вдарив ОСОБА_7 пляшкою, а тим часом ОСОБА_7 узяв камінець, який знаходився на проти заведення під парканом, на відстані 10-20 метрів. Спочатку ОСОБА_7 не хотів кидати цеглу, але в цей час потерпілий зробив випад до нього и тоді ОСОБА_7 кинув цеглою, який тримав обома руками над своєю головою. ОСОБА_7 говорив потерпілому, що він його вб`є. Після цього потерпілий впав на землю, і ОСОБА_7 злякався. Через деякий час, потерпілий прийшов до тями і ОСОБА_7 повів його до дому.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_16 який пояснив, що він прийшов до крамниці за цигарками, та почув шум. Голос ОСОБА_8 він впізнав, той стояв біля стінки, де лаявся за ключі, та телефон з обвинуваченим, які лежали на сходах крамниці. Сергій ОСОБА_7 узяв цеглу, та йшов за ключами та телефоном, а ОСОБА_8 розбив у обвинуваченого на голові пляшку, тоді обвинувачений вдарив потерпілого цеглою по голові, зверху у низ, і ОСОБА_8 впав. Обвинувачений сказав, щоб викликали швидку допомогу, ОСОБА_8 був живий, але у крові. Там ще стояли ОСОБА_11 та його зять ОСОБА_12 . Продавщиця зачинилася у крамниці. Потім він купив цигарки у крамниці і пішов.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_17 який пояснив, що у 2013 року, на ОСОБА_18 з ранку, він зустрівся з ОСОБА_19 , та ОСОБА_20 і вони сумісно придбали пляшку горілки та її випили, потім вони розійшлись по своїм будинкам. У ввечері того ж дня, він знову пішов у крамницю «Лілія», розташований за адресою вулиця Правда у м. Одесі, там він знову зустрів ОСОБА_10 який вже виходив з крамниці. Потім він з ОСОБА_10 сиділи на сходах крамниці и ОСОБА_10 почав лаятися з хлопцем, на сходах більш нікого не було, крім них. Він не бачив, як були нанесені удари ОСОБА_10 , він в цей час знаходився у крамниці. Він побачив вже ОСОБА_10 , коли той вже лежав на землі, поряд з ним була цегла, на якої не було слідів крові. Біля ОСОБА_10 знаходився обвинувачений, який плакав.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_21 яка пояснила, що ОСОБА_22 зайшов до крамниці, де вже було троє чоловіків, ОСОБА_23 , дядько ОСОБА_11 , та дядько ОСОБА_10 . У неї була алергія і тому, були заплакані очі, а ОСОБА_7 подумав, що її образили. Сергій ОСОБА_7 був на підпитку, та попросив у неї у пиво у борг, але вона не дала. Він вийшов, та почав розмовляти з чоловіками, через хвилин п`ять, почалась сварка, була кров. Вона не бачила, хто з ким сварився та бився, але у бійці приймали участь усі. Потім вона бачила розбиту пляшку у дяді ОСОБА_24 , коли дядько ОСОБА_10 вже лежав на підлозі, у нього на голові була кров. Вона бачила на обличчі обвинуваченого кров. Коли вона вийшла з крамниці, то двоє чоловіків вже пішли, а ОСОБА_22 щось говорив дядько ОСОБА_10 . Вона бачила розбиту пляшку та цеглу.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_25 яка пояснила, що вона йшла біля крамниці та бачила бійку. Обвинувачений ОСОБА_7 узяв цеглу, та кинув його у чоловіка, вдарив його цеглою. Біля крамниці було багато цегли. У руках у потерпілого нічого не було. Потім після удару цеглою, потерпілий впав на землю.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що по сусідству з ним, де він мешкає, знаходиться крамниця «Лілія». 15.08.2013 року від сусідів йому стало відомо, що біля крамниці був конфлікт, і комусь з чоловіків була розбита голова.
- показами допитаного у судовому засіданні цивільного позивача ОСОБА_5 яка пояснила, що обвинувачений та дівчина привели до дому її батька, який був увесь у крові, та у нього були ознаки волочіння. ОСОБА_7 говорив, що він не має ніяких претензій до Ії батька, та сказав,що ОСОБА_8 необхідно покласти. Потім приїхала міліція та швидка допомога, яка оказала допомогу батьку. Коли вона вийшла на вулицю, їй продавщиця крамниці та сусідка ОСОБА_27 сказали, що була бійка, яку почав ОСОБА_7 .. Батька відвезли до лікарні. Потім ОСОБА_7 пропонував їй, щоб вона у міліції, сказала що вона не має ніяких до нього претензій.
Висновком експерта № 2781 від 17.09.2013 року з котрого вбачається, що у гр. ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: садна тулуба, обох верхніх і лівої нижньої кінцівок, забиті рани обох кистей. Зазначені пошкодження не були небезпечними для життя, і мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені Пошкодження утворилися від дій тупих, твердих предметів. Індивідуальні особливості, яких у пошкодженнях не відобразилося. Не виключено, що дані ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів руками та іншими предметами.
- Висновком експерта № 735 від 11.10.2013 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемагглютінінов анти А з супутнім антигеном Н РПО изосерологическойєрітроцітарной системою АВО.
Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемагглютінінінамі анти А і анти В за системою АВО.
На частині силікатної цегли, вилученого при огляді місця події 16.08.2013 р. виявлено кров людини, при визначенні групової приналежності якої за системою АВО в об`єкті № 1 виявлені антигени А і Н, в об`єктах № 2,3 антигени В і Н.
Таким чином, в об`єкті № 1 кров могла статися від особи - носія антигену А, Н системи АВО. Дані про наявність в даному об`єкті крові потерпілого ОСОБА_8 (носія антигенів В і Н системи АВО) не отримані.
У об`єктах № 2,3 не виключається походження крові від особи з групою крові В з ізогемагглютінінов анти А з супутнім антигеном Н за системою АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_8 .. При наявності пошкоджень із зовнішнім кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_7 не можна виключити домішка його крові в об`єктах № 1-3, як носія антигену Н.
- Актом судово - медичного дослідженні № 203-3178/2013 р., від 16.10.2013 року, згідно з висновками якого ОСОБА_8 знаходитися в прямому причинному зв`язку з хронічною ішемічною хворобою серця у вигляді стенозіруючего коронарного атеросклерозу, периваскулярного кардіосклерозу і настала від гострої серцево-судинної недостатності. На це вказують такі дані розтину: атеросклеротичні зміни артерій з звуженням їх просвіту, склеротичні і дистрофічні зміни м`язів серця, нерівномірне повнокров`я її.
При судово-токсілогіческом дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 в крові спирту етилового не виявлений.
При дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені ушкодження у вигляді трьох саден центру лобової області, крововиливи у м`які тканини потиличної, тім`яної, і скроневої областях з лева. Лінійного перелому кісток склепіння черепа. Тонкого крововиливу під тверду мозковою оболонкою, тонкіз крововиливів під м`якою мозковою оболонкою головного мозку. Зазначені ушкодження утворилися від дій тупого (тупих) предметів, індивідуальні особливості якого в пошкоджень не відобразилися і в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 не перебуває. Морфологічні особливості саден лобної області (з темно - червоною підсохлої поверхнею, нижче рівня шкіри) свідчать про те, що вони могли утворитися за 1-3 діб до смерті ОСОБА_8 .
За даними медико - криміналістичного дослідження углообразній, лінійний, консолідовані, давній перелом кісток склепіння черепа міг утворитися при додатку травмуючої сили у області вершини кута цього перелому.
Враховуючи ступінь вираженості реактивних змін на пошкодженнях (дані гістологічного дослідження): «..... крововилив в м`яких тканинах голови, субдуральна і субарахноїдальний крововилив головного мозку в стадії організації ----», а також дані медико - криміналістичного дослідження («давність даного перелому може відповідати травмі отриманої потерпілим 15.08.2013 р. ») можна припустити, що з моменту заподіяння ушкоджень - закритої черепно - мозкової травми (крововилив в м`яких тканинах потиличної, тім`яної і скроневої областях ліворуч, лінійний перелом кісток склепіння черепа, крововиливу під твердою і м`якою оболонками головного мозку), до настання смерті ОСОБА_8 пройшов проміжок часу обчислюваний кількома десятками діб, тобто можливо заподіяння черепно - мозкової травми 15.08.2013 року.
Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, зіставляючи її з зібраними доказами під час досудового слідства, а також з іншими доказами - зокрема, показаннями свідка обвинувачення, та захисту дослідженими судом документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд доходить до висновку про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Таким чином, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засідання доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ст.124 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.
Пом`якшуючими обставинами покарання підсудного згідно з ст. 66 КК України необхідне визнати щире каяття у скоєному, повне визнання вини.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання підсудного судом необхідно визнати вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_7 суд враховує, обставини вчинення злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, що має на утриманні малолітню сина ОСОБА_28 , 2011 року народження, має утриманні мати інваліда, ОСОБА_29 , характеристику з місця мешкання, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що його виправлення може бути без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає йому покарання у вигляді обмеження волі в межах, передбачених санкцією вказаної статті.
Але, суд також прийшов до переконання, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з оглядом на наступне:
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.«в » ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, яки не позбавленні батьківських прав, котрі на день набрання чинності вказаного Закону, мають дітей котрим не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/ або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 15.08.2013 року, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію», у зв`язку з тим, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.12.2011 року.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілої заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 18 962, 29 грн. задовольнити частково у розмірі 8 331,25 грн., що підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження, доказами..
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. задовольнити частково, у розмірі 10 000 грн., так як задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди у вказаному розмірі буде відповідати принципам розумности та справедливості.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази силікатну цеглину знищити.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 1 п. «в» ст.14 Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. №1185-VII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі одного року не скоїть нового злочину, і згідно ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Звільнити ОСОБА_7 відповідно до ст. 1 п. «в» ст.14 Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. №1185-VII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року від відбуття призначеного ОСОБА_7 покарання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відмінити, звільнити ОСОБА_7 з під варти у залі суду.
Врахувати, як відбутий, строк тримання під вартою ОСОБА_7 з 16.08.2013 р. до 15.07.2014 року.
Речові докази: силікатну цеглину знищити, диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1