В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2013 Справа №607/22534/13-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцині О.І.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000619 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше несудимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора - Горохівського Б.Т., потерпілої - ОСОБА_2, захисника - ОСОБА_3, обвинуваченого - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_1, який 28 жовтня 2013 року перебував у лісосмузі, що в с.В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, де побачив поле з рослинами кукурудзи, урожай на якому ще не був зібраним, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме урожаю кукурудзи, реалізовуючи який, обвинувачений 29 жовтня 2013 року близько 10 год., попередньо взявши по місцю свого проживання господарські мішки, направився з ними на вищевказане поле, яке належить ПП «Агрон», де, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, почав рвати качани кукурудзи та складати їх в заготовлені ним раніше мішки, проте під час цього, а саме наповнення 39 мішка, намагаючись таким чином таємно викрасти загалом 980 кг качанів кукурудзи, вартістю 0, 75 грн. за 1 кг, на суму 735 грн., був виявленим працівником ПП «Агрон», у зв'язку із чим довести свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна не зміг з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_1 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, тобто, незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 листопада 2013 року між потерпілою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в присутності захисника, укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_1 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_1, а саме за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з'ясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 22 листопада 2013 року між потерпілою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 угоду про примирення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесяти) грн. в доход держави.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_1 та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан