У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова
В.М.,

суддів

Скотаря
А.М., Кузьменко О.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві 6 грудня 2007 року матеріали справи за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на постанолені щодо нього судове рішення,

в с т а н о в и л а:

вироком Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 13 червня 2005 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

судимого 01.04.1999 р. за ст.142
ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 20.04.2000 р.
умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 9 днів,

-за ч.2 ст.187 КК України на 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

-за ч.3 ст.289 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його особистою власністю, а на підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів остаточно на 10 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його особистою власністю.

За
наведених у вироку обставин ОСОБА_1 7 квітня 2003 року о 23.30 год. за
попередньою змовою із ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння в
салоні автомобіля Фольксваген-Венто під керуванням ОСОБА_3, на автодорозі
Київ-Одеса у с.Ксаверівка Васильківського району Київської області, після
зупинки автомобіля на вимогу ОСОБА_1, вчинили на останнього розбійний напад і
із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров”я потерпілого,
заволоділи зазначеним автомобілем, вартість якого у 250 разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою, в якій посилаючись на ст.5 КК України просив
привести вирок у відповідність з новим законом.

Постановою
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2006
року із зазначеного вироку виключено кваліфікуючу ознаку вчинення дій щодо
транспортного засобу, вартість якого у 250 разів перевищує неоподатковуваний
мінімум доходів громадян.

Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 6 березня 2007 року дану постанову
залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 не згоден з постановою Бердичівського міськрайонного
суду від 15 листопада 2006 року та ухвалою апеляційного суду Житомирської
області від 6 березня 2007 року, просить перекваліфікувати його дії з ч.3 на
ч.1 ст.289 КК України та відповідно пом”якшити покарання до 7 років позбавлення
волі.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно
з вироком вину ОСОБА_1 доведено у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК
України за кваліфікуючою ознакою - розбою, вчиненого за попередньою змовою
групою осіб та злочину, передбаченому ч.3 ст.289 КК України за ознаками
вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із
насильством, небезпечним для життя і здоров”я потерпілого, вчиненого щодо
транспортного засобу, вартість якого у 250 разів перевищує неоподатковуваний
мінімум доходів громадян.

Останні
дві ознаки на час постановлення вироку 13 червня 2005 року були кваліфікуючими
для ч.3 ст.289 КК України.

Тому
суд обгрунтовано при приведенні вироку у відповідність з чинним законодавством
виключив з обвинувачення тільки зазначену вище декріміналізовану кваліфікуючу
ознаку, при цьому кваліфікацію дій ОСОБА_1 залишив, виходячи з обставин
встановлених судом та юридичної оцінки, яку суд дав при постановленні щодо
нього вироку за ч.2 ст.187 та ч.3 ст.289 КК України за ознакою незаконного
заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного
з насильством, небезпечним для життя і здоров”я потерпілого.

Отже,
передбачені законом підстави для призначення даних матеріалів справи до
касаційного розгляду із повідомленням зазначеним у ст.384 КПК України особам
відсутні.

Керуючись
ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Коновалов
В.М. Скотарь
А.М. Кузьменко О.Т.