Справа № 373/2506/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/180/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 18.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора : ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 14.02.13 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового слідства ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000014 від 14.02.13 року повернуто прокурору.

Мотивуючи своє рішення тим, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування містить багато недоліків, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що в свою чергу позбавляє суд можливості розгляду справи по суті.

В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що доводи суду, викладені в ухвалі, є помилкові та необґрунтовані. Зазначає, що суд першої інстанції при проведенні підготовчого судового засідання вийшов за його межі, а висновки суду ґрунтуються лише на доводах сторони захисту при проведенні підготовчого судового засідання, також вважає безпідставними доводи суду, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних певних процесуальних дій.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_9 , вважає рішення суду мотивованим та обґрунтованим, що висновки суду про необхідність повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відповідають фактичним обставинам справи, а тому просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачених та захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, його невідповідність вимогам закону щодо оформлення, невідповідність додатків обвинувального акту вимогам ст.109 КПК України щодо їх змісту.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається з повного обсягу, в якому зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, а потім викладається конкретне обвинувачення з вказівкою на кваліфікацію дій згідно КК України.

Так, колегія суддів, погоджується з висновками суду, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 70000014 від 14.02.13 року, не відповідає вищенаведеним вимогам. При цьому відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням конкретних дій обвинувачених, які на думку прокурора мають склад та відповідні кваліфікуючі ознаки інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за змістом воно є не конкретним та не відповідає матеріалам справи, в ньому не зазначено, які конкретні дії обвинувачених призвели до застосування чи погрози застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, оскільки згідно обвинувального акту потерпілій ОСОБА_13 обвинуваченими були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а постановою слідчого СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 04.05.12 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутності в діях обвинувачених складу злочину за ст. 263 КК України.

Також є слушними висновки суду, що в направленому обвинувальному акті, органом досудового розслідування розмір шкоди, у частині заволодіння грошовими коштами у розмірі 1050 доларів США вказано в іноземній валюти без зазначення курсової відповідності національній валюті України, взагалі не зазначено розмір витрат на залучення експертів та не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст. 187 КК України, щодо вартості мобільного телефону «Нокіа-6280».

Відсутнє в обвинувальному акті, а також реєстрі матеріалів досудового розслідування будь-яке посилання на джерело визначення обвинуваченням вартості моторолера «Ямаха Аксіс», вказане у сумі 5 000 грн.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування містить відомості не про всі процесуальні дії та рішення, здійснені та прийняті на досудовому розслідуванні.

При цьому, суд обґрунтовано зазначив, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні ухвалою суду від 18.05.13 року вже був повернутий прокурору для усунення недоліків, зокрема: у реєстрі матеріалів досудового розслідування не повно відображений хід та проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів; не дотриманий хронологічний порядок даних про кожну процесуальні дію, проведену під час досудового розслідування; вказано не належне визначення питання щодо ОСОБА_14 .

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187 КК України, вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано вимог закону ст. 291 КПК України, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містять у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Так, обвинувальний акт містять у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та правову кваліфікацію їх дій.
Так, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Із урахуванням викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Вказані вище недоліки обвинувального акту є істотними, а тому колегія суддів, вважає, що ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора, залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 14.02.13 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_10 , повернуто прокурору - без зміни.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_3