ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000542 від 14.03.2013 року у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Одесі, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2012 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху України», які вказують:

п.12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення виразилося в тому, що ОСОБА_9 , в зазначений день та час, керуючи технічно справним мотоциклом «Хонда СВ1000», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вул. Щорса в м. Одесі, з боку вулиці Спартаківської у напрямку пл. Незалежності, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода, який перетинав проїзну частину вулиці зліва направо по ходу руху його транспортного засобу, не вжив заходів для зниження швидкості керованого ним мотоцикла, аж до його зупинки, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 152-3186/2012 від 14.11.2012 року, смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з заподіяною йому, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді: перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверді та м`які мозкові оболонки, забиття та розтрощення головного мозку.

Безпосередньою причиною смерті є набряк-набухання і здавлювання головного мозку.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив факт скоєної дорожньо-транспортної пригоди 01.10.2012 року, щиро покаявся, та від дачі показань відмовився.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ст. 286 ч. 2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь та характер тяжкості вчиненого злочину, дані, які позитивно характеризують особу обвинуваченого, першу судимість, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку.

Крім того, відповідно до п. „Є" ст. 1 ЗУ „Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014р. № 1185-VII (із змінами та доповненнями від 06.05.2014р.), який набрав законної сили 19.04.2014 р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Відповідно до свідотства про народження НОМЕР_2 , виданого Сувовровським відділом ЗАГС м.Одеси 11.01.1984 року, ОСОБА_11 є батьком обвинуваченого ОСОБА_9 .

Як вбачається з завіреної копії паспорту НОМЕР_3 , виданого 02.04.2004 року Суворовським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, батько обвинуваченого - ОСОБА_11 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році» досяг 70-ти річного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 знаходиться на утриманні у обвинуваченого ОСОБА_9 .

Вчинений ОСОБА_9 злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії необережних тяжких злочинів.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений дав згоду на застосування амністії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 підпадає під дію ЗУ „Про амністію у 2014 році", і має бути звільнений від відбування покарання.

Суд задовольняє цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «МКЛ №1» у повному обсязі на суму 500 гривень, так як розмір витрат підтверджується відповідними документами та позов визнаний обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, ст. 1166 ЦК України, п „Є" ст. 1 ЗУ „Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014р. № 1185-VII (із змінами та доповненнями від 06.05.2014р.), ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р. № 392/96-ВР (із змінами та доповненнями), суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 3/трьох/ років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2/два/ роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі п. „Є" ст. 1 ЗУ „Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014р. № 1185-VII (із змінами та доповненнями від 06.05.2014р.).

Цивільний позов прокурора задовольнити, стягнувши з ОСОБА_9 на користь держави 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати у розмірі 674 гривні 60 копійок (а.с. 78, 86 том 2).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ТОВ «Хавк Холдинг» судові витрати у розмірі 1758 гривень (а.с. 166 том 2).

Мотоцикл «Хонда СВ1000», р.н. НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1