УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого
2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Хруняка Є.В.,

суддів: Кривобокової
Н.М., Ладики ЯЛ.

з участю прокурора Каспрук О.В.

засуджених ОСОБА_2.,
ОСОБА_1.

розглянувши 7
лютого 2007 р. у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями: прокурора м. Коломия та
засудженого ОСОБА_2. на вирок Коломийського міськрайонного суду від 27 жовтня
2006 року, -

Встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець і житель м. Коломия,
Івано-Франківської області, українець, з середньою освітою, одружений, не
працював, раніше судимий 30.12.1997 року Коломийським міським судом за ст.ст.
229-2 ч.2, 229-6 ч.2, 42 КК України на 6 років позбавлення волі, звільнений
умовно-достроково 16.08.2002 р. громадянин України, -

засуджений за
ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення
волі з конфіскацією половини особистого майна;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, уродженець і житель м. Коломия, Івано-Франківської області,
українець, з середньою освітою, одружений, не працював, раніше судимий
25.05.1999 року Коломийським міським судом за ст. 229-6 ч.1 КК України на 3
роки 6 місяців позбавлення волі, - засуджений за ст. 187 ч.2 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією
половини особистого майна.

Запобіжний захід
засудженим-тримання під вартою, залишити без зміни, а строк відбуття покарання
зараховано їм з 10.07.2006 року. Вирішено питання про речові докази.

За
вироком ОСОБА_1. та ОСОБА_2. визнані винними та засуджені за те, що вони
09.07.2006 року приблизно о 8 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння
в м. Коломия, в сквері по вул. Січових стрільців біля залізничного вокзалу,
погрожуючи застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя і здоров'я
потерпілого ОСОБА_3. засуджений ОСОБА_2приставив до горла потерпілому клинок

Справа №
11-45/2007р. Головуючий
у І інстанції П'ятковський В.І.

Категорія
ст. 187 ч.2 КК України Доповідач:
Хруняк Є.В.

2

небезпечної
бритви, а ОСОБА_1. обшукуючи одяг ОСОБА_3., відкрито заволоділи грошима
потерпілого в сумі 70 грн., чим спричинили останньому майнову шкоду.

Неоспорюючи
кваліфікацію неправомірних дій, засуджений ОСОБА_2. подав апеляцію, в якій
просить вирок змінити та пом'якшити йому покарання.

Прокурор
в своїй апеляції ставить питання про скасування вироку відносно обох засуджених
із-за м'якості призначеного покарання та просить постановити новий вирок і
призначити більш суворе покарання обом засудженим.

До
початку судового засідання апеляційного суду, прокурор свою апеляцію відкликав.

Відносно
засудженого ОСОБА_1. апеляція не внесена.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2., який підтримав свою апеляцію,
прокурора, яка вважала вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для
її задоволення.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_2. у вчиненні розбою, за попередньою змовою групою
осіб, доведена наведеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку,
правильно кваліфікував його дії за ст. 187 ч.2 КК України і апелянтом не
оскаржується.

Твердження
засудженого ОСОБА_2. про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що
він є вдівцем, на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей, його щире каяття у
вчиненому добровільне відшкодування потерпілому заподіяних збитків, відсутність
істотної майнової шкоди; позиція потерпілого, який не має до нього претензій і
не бажав, щоб його суворо карали, не може бути взято до уваги колегії суддів.

Як видно
із матеріалів справи, та мотивувальної частини вироку, суд ці обставини
врахував і призначив йому покарання нижче від найнижчої межі передбаченого ст.
187 ч.2 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

В
судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що його двоє дітей проживали
в іншій місцевості і він їх вихованням не займався.

Тому,
колегія суддів вважає, що апеляційних підстав для зміни вироку і пом'якшення
покарання засудженому ОСОБА_2. - не має.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2залишити без задоволення, а вирок Коломийського
міськрайонного суду від 27 жовтня 2006 року відносно нього-без зміни.