Ухвала

іменем україни

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_11,

суддів: ОСОБА_12, ОСОБА_13,

за участю прокурора ОСОБА_14,

захисника ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 грудня 2013 року щодо нього.

Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2013 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24 грудня 2013 року вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він 22 жовтня 2011 року, в стані алкогольного сп'яніння, під час бійки з ОСОБА_3 біля кафе-бару ПП «ОСОБА_10», розташованого по АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи з прямим умислом на позбавлення життя, наніс останньому удар ножем в життєво важливий орган - шию, в результаті завданих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 наступила смерть потерпілого.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 ставить питання про скасування вироку та ухвали суду, направлення справи на новий судовий розгляд. Стверджує, вирок суду є немотивованим, постановлений на припущеннях. Досліджуючи докази у справі суд не усунув суперечності в показаннях свідків, дав неправильну оцінку фактичним обставинам, не взято до уваги того, що дії потерпілого ОСОБА_3 носили неправомірний характер. Досудове та судове слідство проведено неповно. Апеляційний суд не розглянув усіх доводів апеляції засудженого, зокрема того, що призначаючи покарання судом першої інстанції не враховано всіх пом'якшуючих обставин для застосування ст. 69 КК України а саме, злочин вчинено вперше, ОСОБА_2 позитивно характеризується, щиро розкаявся.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав скаргу прокурора, який вважав, що касаційне провадження підлягає закриттю, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У касаційній скарзі захисник оскаржує встановлені місцевим судом фактичні обставини справи, які були предметом перевірки апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України вони перегляду в касаційному порядку не підлягають. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 в умисному вбивстві іншої людини ґрунтується на сукупності доказів, зібраних відповідно до вимог КПК України 1960 року, а кваліфікація злочину за ч. 1 ст. 115 КК України є правильною.

Як убачається з мотивувальної частини вироку згідно показань свідка ОСОБА_4, до початку конфлікту, ОСОБА_2 у барі поводився агресивно, демонстрував оточуючим ніж, при цьому висловлював погрози.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він, а потім і потерпілий ОСОБА_3 просили підсудного віддати ніж, потерпілий намагався забрати його в ОСОБА_2, проте він не погодився, та розмахував ножем.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що напад з боку ОСОБА_3 на засудженого був відсутній.

ОСОБА_6 застосував ніж у ситуації коли посягання на його життя не було, оскільки для припинення дій неозброєного потерпілого, засуджений міг використати будь-який інший спосіб.

Наведене спростовує доводи скарги про неправомірний характер дій потерпілого під час події злочину.

За матеріалами справи ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких.

Відповідно, ступінь тяжкості вчиненого засудженим є високим, про що обґрунтовано стверджується у судових рішеннях.

Вирішуючи питання про призначення винному покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд прийняв до уваги обставини, на які посилається захисник у скарзі, враховано також обставину, що обтяжує покарання - стан алкогольного сп'яніння.

Колегія суддів не бере до уваги твердження захисника про неврахування всіх пом'якшуючих обставин, які дають можливість застосувати ст. 69 КК України, оскільки, призначення покарання із урахуванням наведеного положення є правом, а не обов'язком суду.

Разом із тим, з врахуванням особливої тяжкості скоєного злочину, характеру та способу його вчинення, суд визнав обґрунтованим призначити ОСОБА_2 покарання у виді 9 років позбавлення волі, яке близьке до мінімальної санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Вважати призначене ОСОБА_2 покарання явно несправедливим внаслідок суворості підстав немає.

Доводи щодо неповноти досудового та судового слідства, відповідності призначеного покарання засудженому перевірялись судом апеляційної інстанції, висновки якого належно обґрунтовані, а ухвала відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

За відсутності підстав для зміни судових рішень, у задоволенні касаційної скарги належить відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Новокаховського міського суду Харківської області від 13 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року, щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_11 ОСОБА_13