В И Р О К
іменем України

"09" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0014639 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Майське, Пермської обл., Росії, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2004 р.н., ОСОБА_7 , 2013 р.н., невійськовозобов`язаного, не працює, без постійного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що обвинувачений ОСОБА_5 26 жовтня 2014 року приблизно о 18 год. 00 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 45 км/год в крайній правій смузі руху по проїзній частині вул. Ентузіастів з боку вул. Русанівська Набережна в напрямку вул. Р. Окіпної в м. Києві.
Проїзна частина вул. Ентузіастів має дві смуги руху в бік вул. Р. Окіпної в м. Києві, присутня горизонтальна дорожня розмітка 1.3. та 1.14.1 (зебра).
Під час руху водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди.
Порушення вищевказаних вимог з боку водія ОСОБА_5 виразилось у тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ентузіастів в м. Києві та під`їжджаючи до будинку № 15 змінив напрямок руху ліворуч та перелаштувався в крайню ліву смугу руху, для того щоб об`їхати припаркований з правої сторони проїзної частини автомобіль «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_5 виявив попереду свого автомобіля перешкоду, а саме пішохода гр. ОСОБА_8 , 1954 р.н., котрий в той час переходив проїзну частину за нерегульованим пішохідним переходом та рухався з ліва на право по ходу руху автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 , продовжуючи рух, не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим створив пішоходу небезпеку, і лише після чого застосував екстрене гальмування та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 передньою лівою боковою частиною свого автомобіля, після чого зупинив свій автомобіль.
Пішохід ОСОБА_8 , 1954 р.н., отримав наступні тілесні ушкодження: а) крововилив в шкірку та м`які тканини лівої нижньої кінцівки має ознаки легких тілесних ушкоджень; б) крововилив в шкіру та мякі тканини правої нижньої кінцівки, відкритий перелом кісток правої гомілки (оперативне втручання 04.11.2014 року: металоостеосинтез правої великогомілкової кістки), флебротромбоз правої нижньої кінцівки, жирова емболія судин малого кола кровообігу важкого ступеня, респіраторний дистрес-синдром. Вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої травми правої гомілки, у вигляді відкритого перелому кісток, що супроводжувався в своїй течії розвитком жирової емболії малого кола кровообігу важкого ступеня, яка призвела до розвитку респіраторного дистрес-синдрому, легенево-серцевої недостатності.
Між відкритою травмою правої гомілки, що виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що дійсно 26 жовтня 2014 року приблизно о 18 год. 00 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , він рухався зі швидкістю близько 45 км/год в крайній правій смузі руху по вул. Ентузіастів з боку вул. Русанівська Набережна в напрямку вул. Р. Окіпної в м. Києві.
Так, під`їжджаючи до будинку № 15 вказаної вулиці, обвинувачений перелаштувався в крайню ліву смугу руху, для того щоб об`їхати припаркований з правої сторони проїзної частини автомобіль «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого він виявив попереду свого автомобіля пішохода ОСОБА_8 , котрий переходив проїзну частину за нерегульованим пішохідним переходом та рухався по ходу руху автомобіля обвинуваченого. ОСОБА_5 застосував екстрене гальмування, однак все одно здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 передньою лівою боковою частиною свого автомобіля, після чого зупинив свій автомобіль.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом неповнолітнього обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем колишнього навчання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відшкодував потерпілій матеріальний збиток і остання не має до нього будь-яких претензій .
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Підлягають стягненню з ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 983 грн 84 коп за проведення судової авто-технічної експертизи.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 84 копійки за проведення судової авто-технічної експертизи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Речовий доказ автомобіль «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: