Справа № 431/818/15-к
Провадження № 11кп/782/140/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 03 червня 2015 року.

Цим вироком ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Титарівка Старобільського району Луганської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Старобільським районним судом Луганської області:

1) 30.12.2011 року за ч.2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт; 2) 20.08. 2012 року за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 3) 06.12.2012 року за ч.1 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;

4) 25.03.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

засуджено:

-за ч.2 ст. 190 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_6 три роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених покарань по даному вироку та за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 25 березня 2015 року у вигляді шести місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислений з 15 лютого 2015 року.

Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішені.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в відшкодування матеріальної шкоди 3946 гривень 35 копійок.

За вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні наступних кримінальних правопорушень.

01 січня 2015 року, о 02- 00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung GT- C3510 Genoa» з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» та зарядним пристроєм до нього, чім завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 245 гривень.

24 січня 2015 року ОСОБА_6 , повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошима у сумі 2000 гривень, які належать ОСОБА_9 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під приводом продажу корови, яка йому не належить, запропонував ОСОБА_9 купити у нього корову, на що останній погодився і заплатив ОСОБА_6 кошти у сумі 2000 гривень. ОСОБА_6 в свою чергу пообіцяв через декілька днів передати корову, яка йому не належить, однак корову в обговорений термін не передав, чім завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

14 лютого 2015 року, о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 повторно, реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металевої решітки на вікні та розбиття віконного скла проник в магазин «Радуга», розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з якого скоїв крадіжку продуктів харчування на загальну суму 202 гривні, п`ятдесят пачок сигарет, на загальну суму 759 гривень 45 копійок, шість пляшок горілки «Первак», на загальну суму 309 гривень 90 копійок, а також гроші у сумі 1675 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2946 гривень 35 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, встановлені вироком, доведеність вини і правову кваліфікацію своїх дій, вважає призначене йому покарання судом несправедливим через суворість, посилаючись на те, що суд не врахував відсутність обтяжуючих його вину обставин, не в повній мірі врахував його особистість, повне визнання ним вини у скоєних злочинах, щиросердне розкаяння, активне сприяння розкриттю злочинів, позитивну характеристику за місцем проживання, а також вчинення злочинів внаслідок важких життєвих обставини - безробіття, відсутність грошей. Просить вирок скасувати, постановити новий вирок з застосуванням до нього вимог ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене санкціями статей кримінального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такий висновок не оспорюється і самим апелянтом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів справи не виявлені дані, які б свідчили про неповноту або необ`єктивність дослідження органами досудового слідства і судом обставин справи або про упередженість суду відносно ОСОБА_6 .

Порушення чинного законодавства, які б вплинули на правильність ухвалення рішення по справі, також не встановлені.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості і тяжкого, особу обвинуваченого, якій за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий і неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання - щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують покарання - скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, і обрав йому покарання, достатнє для його виправлення і запобігання здійснення ним нових правопорушень, а також пропорційно скоєному.

За таких обставин колегія суддів не вбачає виключних обставин у справі, які істотно зменшують ступень суспільної небезпечності особистості ОСОБА_6 та знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які б давали підстави суду змінити вид чи міру покарання, призначеного судом першої інстанції.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно, об`єктивно і всебічно враховані всі обставини справи, покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог чинного законодавства та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 3 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3