Справа №295/3343/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0006901 від 06.12.2014р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомира, українки, громадянки України, освіта незакінчена вища, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючої не офіційно, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

по обвинуваченню за ч.2 ст.302КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В невстановлений слідством день квітня 2013 року ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заняття звідництвом для розпусти з метою наживи, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства запропонувала ОСОБА_5 зайнятись наданням платних сексуальних послуг клієнтам з подальшою виплатою грошових коштів за надання вказаних послуг, на що ОСОБА_5 погодилась.

ОСОБА_4 визначила, що громадян, яким необхідні інтимні послуги за грошову винагороду, вона буде підшукувати через мережу Інтернет, де в подальшому на сайті знайомств ukrgo.com (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вона розмістила свою анкету під нікнеймом девочки Би_шечки. В процесі спілкування з користувачами даної мережі ОСОБА_4 домовлялася про зустріч та залишала свій номер телефону НОМЕР_1 .

Так, 05.12.2014 року близько 17 години ОСОБА_4 отримала на свій мобільний телефон вхідний дзвінок за номером НОМЕР_2 від раніше не знайомого громадянина ОСОБА_6 з яким вони домовилися про те, що ОСОБА_4 познайомить останнього з дівчиною, яка надасть послуги сексуального характеру.

В цей же день, приблизно о 18 годині в квартирі, яку ОСОБА_4 винаймала подобово за адресою: АДРЕСА_2 , обумовивши з ОСОБА_6 вартість вищезгаданих послуг у сумі 700 гривень, за попередньою домовленістю ОСОБА_6 вступив в статевий зв`язок з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , попередньо віддавши останній грошові кошти в сумі 700 гривень перед здійсненням статевого акту. Таким чином ОСОБА_4 вчинила посередництво, що виявляється в сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між особою.

Своїми умисними діями, які виразилися у звідництві для розпусти, вчиненими з метою наживи, ОСОБА_4 , вчинила злочин, передбачений ст. 302 ч.2 КК України.

27 лютого 2015року на стадії досудового розслідування в приміщенні службового кабінету №8 прокуратури м.Житомира за адресою м.Житомир, вулиця Черняхівського,2 між підозрюваною ОСОБА_4 та старшим прокурором прокуратури м.Житомира ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468,469,470,472КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування дала визнавальні показання щодо обставин вчинення злочину, щиро розкаялася, беззастережно визнала свою винуватість у звідництві для розпусти, вчиненими з метою наживи. Підозрювана ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.2 ст.302КК України та визначено покарання, яке повинна нести ОСОБА_4 у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю та показала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.302КК України, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476КПК України.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, показання обвинуваченої, суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4ст.469КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Згідно п.1ч.3ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Як встановлено судом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.302КК України. Даний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Потерпілі по даному кримінальному провадженні відсутні. Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено даний злочин, а тому її дії кваліфікує за ч.2 ст.302КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474КПК України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 27 лютого 2015року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст.67КК України, не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 375, 394,468, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.302КК України від 27 лютого 2015року, укладену сторонами по кримінальному провадженню №0006901 від 06.12.2014р. між старшим прокурором прокуратури м.Житомира ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою за ч.2 ст.302КК України та призначити покарання за цим законом 3(три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченою виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1