Справа №11-487/11 28.07.2011 04.08.2015 04.08.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
а№ 11-487/ 2011 року Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
егорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи, на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2011 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, з середньо-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, судимий - вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.03.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік,

-засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.03.2010 року і точно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 200 грн.

Строк відбування покарання призначено рахувати з моменту його затримання, тобто з 30 листопада 2010 року.

Згідно вироку суду, в середині червня 2010 року ОСОБА_6 , маючи не пошашену судимість, знаходячись за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав алюмінієвий бідон, вартістю 200 грн., який належав ОСОБА_8 .

В середині вересня 2010 року ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав електродвигун, вартістю 200 грн., який належав ОСОБА_8

02 жовтня 2010 року ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння на АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав металеву рейку, вартістю 200 грн., яка належала ОСОБА_7 .

Наприкінці листопада 2010 року ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , повторно, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав металевий сейф, вартістю 150 належав ОСОБА_8 .

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи, не оспорюючи обсягу обвинувачення, кваліфікацію злочину та призначену міру покарання ОСОБА_6 зазначив, що судом невірно застосовано норми ст. 338 КПК України, тобто невірно зарахований строк відбування покарання засуджено години 30.11.2010 року. Апелянт вказав, що ОСОБА_6 було затримано о 22.30 год. 30.11.2010 року ( а.с. 16), після чого звільнено з-під варти з ІТТ м. Микоалаєва 03.12.2010 року (а.с. 25) і відповідно до постанови про обрання запобіжного заходу засудженому обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (а.с.26). Просить змінити вирок суду першої інстанції в частині визначення засудженому строку відбування покарання, зарахувавши йому в строк відбування покарання 3 дні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку доводів апеляції, вивчивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненому злочині за вказаними у вироку обставин, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і його дії вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Покарання ОСОБА_6 судом призначено відповідно вимогам ст. 65-67 КК України, враховуючи всі фактичні обставини справи. Крім цього, судом вірно застосовано норми ст. 71 КК України при визначені остаточної міри покарання.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 під час досудового слідства, в порядку ст. 115 КПК України був затриманий 30 листопада 2010 року, а 03 грудня 2010 року слідчим було обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (а.с. 25-26) і у цій справі засуджений не знаходився під вартою.

Згідно ст. 338 КПК України початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі, коли підсудний до винесення вироку не перебував під вартою обчислюється з моменту приведення вироку у виконання, а коли підсудний до винесення вироку тримався під вартою у цій справі, в строк відбуття покарання зараховується строк його перебування під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне в частині визначення засудженому строку відбування покарання вирок суду першої інстанції змінити, зарахувавши ОСОБА_6 тільки строк попереднього ув`язнення, з 30.11.2010 до 03.12.2010 року.

Керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи, задовольнити. Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2011 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині визначення йому строку відбування покарання, зарахувавши ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 30.11. 2010 до 03.12.2010 року в строк відбування покарання.

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Головуючий

Судді