УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року березня місяця « 20 » дня колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
судді- Капустіної Л.П.

суддів
- Трофімцова А.І., Бондарева В.К.

за
участю прокурора - Бистрякової Д.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Сімферополі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 25 січня 2007 року,
яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м. Ялти, АР Крим, громадянин України,
середньої освіти, судимий: 03.04.2000 р. Ялтинським міськсудом за ст.229-6 ч.1
КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК
України, з відстроченням виконання вироку на 2 роки, штрафом 170 гривень;
19.10.2000 р. Ялтинським міськсудом за ст.140 ч.2, ст.43 КК України (1960 р.)
до 2 років 6 місяцям позбавлення волі, звільнено 03.04.2002 р.
умовно-достроково на 1 рік 21 день; 10.01.2003 р. Ялтинським міськсудом за ст.395,
ст.71 КК України до 1 року позбавлення
волі, звільнено 02.01.2004 р. за ст.81 КК України умовно-достроково на
15 днів; 04.03.2004 р. Ялтинським міськсудом по ст.395, ст.71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,
звільнено 08.05.2004 р. по відбуттю строку покарання; 03.03.2006 р.
Ялтинським міськсудом за ст.309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на
підставі ст.ст.75,76 КК України від покарання звільнений з випробуванням,
строком на 3 роки, проживаючий у АДРЕСА_1

засуджений
за ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі. На підставі с
ст.71 КК України,
частково приєднана невідбута
частина покарання по
вироку Ялтинського міського суду від 03.03.2006 р., і остаточно ОСОБА_1 призначено покарання 3 роки 6
місяців позбавлення волі.

Питання про долю
речових доказів вирішено відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

ВСТАНОВИЛА:

Як вказано у
вироку суду, ОСОБА_1 будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі і за
вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не встав і знов у період
випробувального строку вчинив замах на крадіжку чужого майна.

Так, 01 червня
2006 року близько 5 годині 30 хвилині, ОСОБА_1 знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, проник у двір АДРЕСА_2, звідки намагався викрасти два рулони
сетки-рабіци осередок 50x50 мм, заввишки 1,5 м, завдовжки 10 м. і завдовжки 15
м, на загальну суму 625 гривень, належну ОСОБА_2,
проте довести свій злочинний намір до кінця не зміг з незалежних від нього
причин,

Справа № 11-460 /07

2

оскільки
під час крадіжки був затриманий ОСОБА_3 і ОСОБА_4

У апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його злочинні
дії з ч.3 ст.185 на ч.2 ст.185 КК України, і пом'якшити призначене йому
покарання. Мотивує свої вимоги тим, що проникнення у приміщення не було, окрім
цього, судом не врахований його стан здоров'я і особистість. Вказує також, що у
строк відбуття покарання йому не зараховано час знаходження його під вартою по
двох попередніх кримінальних справах.

Заслухавши
доповідача, прокурора, що вважав за необхідне, вирок залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає
по наступних підставах.

Винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні ним злочину, за який він
засуджений, при обставинах, встановлених у вироку
суду, підтверджується свідченнями самого засудженого і сукупністю здобутих у
справі доказів, які було визнано недоцільним досліджувати з його згоди і з відома
інших учасників процесу, у порядку ст.299 КПК України, а ОСОБА_1 роз'яснені
наслідки того, що він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи у
апеляційному порядку (л.с.120), у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні доводи ОСОБА_1 по
проникненню у приміщення не підлягають розгляду.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд 1-й інстанції зробив
правильний висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину і вірно кваліфікував його злочинні дії за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185
КК України.

Доводи апеляції засудженого про стан його здоров'я, колегія суддів
перевірила, проте визнає їх за неспроможних, оскільки
вони матеріалами кримінальної справи не підтверджені.

Кримінально-процесуальних порушень закону при визначенні строку покарання засудженому
ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено.

Призначаючи
покарання ОСОБА_1 суд у порядку ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого їм злочину, особу засудженого, що
характеризується посередньо, конкретні обставини - раніше неодноразово судимий,
вчинив злочин у період випробувального терміну, не працює, обставини, що
пом'якшують покарання - щире каяття, відсутність збитку, і призначив покарання
ближче до мінімального, чим передбачено санкцією статті кримінального закону.
Підстав для зміни вироку суду і пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання, на
підставі ст.69 КК України, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Ялтинського міського суду Автономної Республіки
Крим від 25 січня 2007 року відносно ОСОБА_1залишити без зміни.