Провадження № 11-кп/792/170/15
Категорія:ч.4 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002024 від 02.05.2014 року, за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Барського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 ,зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України і призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишино попередній - особисте зобов`язання.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 на відшкодування шкоди, завданої злочином 3146,52 грн., з яких 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 146,52 грн. на відшкодування майнової шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_10 відмовлено.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, 01 травня 2014 року, близько 22 год. 50 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_10 , приставив до правої частини шиї предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень - електрошокер, і привів його в дію, в результаті чого вдарив потерпілу електричним розрядом, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. При цьому, зазначає, що вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2014 року є необґрунтованим та незаконним через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення кримінального процесуального закону.

При цьому апелянт вказує, що судом було відхилено клопотання про призначення судової медично трасологічної експертизи. Оскільки походження тілесного ушкодження у вигляді опіку в ході досудового розслідування слідчим не досліджувалося, а лише обмежується показаннями потерпілої.

Крім того, судом відхилено клопотання про витребування інформації у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та клопотання про допит матері обвинуваченого ОСОБА_11 , покази якої підтверджують, що 1 травня 2014 року коли вона зателефонувала сину, ОСОБА_9 , почула розмову сторонніх осіб, які збиралися обікрасти та побити його.

Захисник ОСОБА_8 зазначає, що судом відхилено клопотання про допит слідчого ОСОБА_12 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні і таким чином, поза межами судового слідства залишилось питання про підстави для кваліфікації злочину за ч.4 ст.296 КК України.

Крім того, судом відхилено клопотання про допит спеціаліста ОСОБА_13 , що не дає зробити висновок щодо можливості нанесення опіку електрошокером, вилученим у обвинуваченого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі наголошується і на те що, судом відхилено клопотання щодо допиту експерта ОСОБА_14 , яка проводила судово медичну експертизу ОСОБА_9 і таким чином, на думку захисника, не встановлено чи міг ОСОБА_9 з множинними тілесними ушкодженнями та перебуваючи в стані гострої алкогольної інтоксикації здійснювати активні рухи.

На думку апелянта, судом не звернуто увагу, що свідками у кримінальному провадженні є родичі, або друзі потерпілої, а також особи яких вона вказала, а покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 відрізняються від показів свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Не було допитано працівників міліції, лікаря та фельдшера «швидкої допомоги», які приїжджали на виклик, лікаря травматолога, який оглядав ОСОБА_20 в міській лікарні, а клопотання заявлені стороною захисту судом були відхилені.

На думку апелянта, на досудовому розслідуванні не було об`єднані матеріали досудових розслідувань в одне провадження чим було порушено ст.217 КПК України.

Захисник в апеляційній скарзі зазначає, що судом не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_9 і можливості їх отримання вичерпані у зв`язку з чим просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження. При цьому, не зазначає в апеляційній скарзі клопотання про дослідження доказів.

Потерпіла ОСОБА_10 подала заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, оскільки доводи на які він посилається не відповідають дійсності, є необґрунтованими і надуманими.

В заперечені на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін. При цьому зазначає, що обставини наведенні апелянтом не обґрунтовані, надумані та в частині поданих клопотань виходять за межі предмету дослідження даного кримінального провадження. Вирок суду ґрунтується на сукупності належних, допустимих та достовірних доказах.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги захисника, пояснення представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок без змін, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду свою причетність до вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_9 не визнав, пояснивши, що вдень 01.05.2014 гуляв в парку ім.Чекмана у м.Хмельницькому де вживав алкогольні напої, зокрема пиво і вино. Оскільки перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння не пам`ятає обставини другої половини дня. Події цього вечора пам`ятає з моменту коли він перебував на землі зв`язаний, а біля нього лежав його електрошокер, якого він носив із собою.

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні хуліганства винність ОСОБА_9 в інкримінованому злочині підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що ввечері 01.05.2014, в компанії з чоловіком ОСОБА_21 , братом ОСОБА_22 і товаришем ОСОБА_23 виходила з парку ім.Чекмана зі сторони мкрн.Гречани. Вона відстала від них і йшла трохи позаду. Почула, що за нею хтось йде і світить ліхтариком. Вона відступила в бік, щоб пропустити людину і в цей час до неї було застосовано електрошокер. На її крик про допомогу, хлопці з її компанії підбігли та повалили нападника на землю, яким виявився раніше не знайомий ОСОБА_9 . Також підбігли ще двоє незнайомих хлопців, які допомогли зв`язати ОСОБА_9 . Від удару електрошокером у неї на шиї залишився опік.

Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , пояснили, що 01.05.2014, близько 23 години, виходили з парку ім.Чекмана в сторону вул.Олімпійської м.Хмельницького. Потерпіла ОСОБА_10 трохи відстала від них. Коли вони почули, що їх хтось наздоганяє, то відступили вбік, щоб дати дорогу і в цей час побачили світло та почули тріскіт електрошокера. Повернувшись побачили, що обвинувачений тримає електрошокер біля шиї ОСОБА_10 , а потім почав махати ним перед собою. Захищаючи потерпілу, вони повалили ОСОБА_9 на землю і за допомогою ще двох хлопців, які підбігли, зв`язали ОСОБА_9 . Від дії електрошокера в потерпілої залишився слід на шиї.

З показів свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_19 вбачається, що 01.05.2014, близько 22- 23 год., стояли біля будинку, що прилягає до парку ім.Чекмана. В якийсь момент на алеї, що веде з парку, побачили группу людей, за ними рухалось світло ліхтаря, а потім почувся тріскіт електрошокера і крик дівчини про допомогу. Підбігши на місце події побачили ОСОБА_9 , який лежав на землі. Вони допомогли зв`язати обвинуваченого та дочекались міліцію. Бачили в потерпілої на шиї слід від дії електрошокера.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується даними протоколу огляду місця події від 01.05.2014 відповідно до яких місце вчинення злочину - ділянка тротуару та обочини навпроти буд. АДРЕСА_3 . Ідентифіковано особу, яка вчинила напад на потерпілу ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_9 та вилучено його електрошокер (а.п.38).

Відповідно до протоколу від 04.06.2014 зафіксовано огляд електрошокера, який належить ОСОБА_9 . Під час огляду, який проводився за участю головного конструктора відділу 063 ДП "Новатор" ОСОБА_26 , встановлено, що електрошокер знаходиться в робочому стані, в результаті проведених вимірів зафіксовано, що напруга електричного струму, яку видає прилад, становить 50 кВ, частота ударів - 30 кГц (тобто близько 30000 розрядів в секунду), сила струму - 60 мА (а.п.50).

З висновку судово-медичної експертизи №477 від 07.05.2014 року вбачається, що у ОСОБА_10 станом на 01.05.2014 виявлені тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку шиї справа, що могли утворитися від локальної дії високої температури, не виключено, в час та за обставин, вказаних у постанові про призначення судово- медичної експертизи, тобто 01.05.2014, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки) (а.п.48).

Суд оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 296 КК України (хуліганство), тобто у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Цей висновок суду про кримінально правову кваліфікацію дій ОСОБА_9 узгоджується з роз`ясненнями п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" де зазначається, що заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які хоч не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Суд обґрунтовано зазначив у вироку про те, що твердження обвинуваченого, що він носив електрошокер з метою самозахисту, не виключає можливості його застосування з метою вчинення хуліганства.

Доводи апеляційної скарги захисника, про необхідність допиту слідчого ОСОБА_12 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні з приводу підстав кваліфікацій злочину за ч.4 ст.296 КК України не ґрунтується на вимогах КПК України.

Жодної потреби у допиті слідчого не виникало, оскільки слідчим на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження було визначено кваліфікуючі ознаки злочину передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, що ґрунтується на фактичних обставинах кримінального провадження.

Відхилення судом клопотання про допит експерта ОСОБА_14 , яка проводила судово медичну експертизу ОСОБА_9 є обгрунтованим. Оскільки питання отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень виходить за межі висунутого ОСОБА_9 обвинувачення і не є предметом дослідження даного кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що на досудовому розслідуванні не були об`єднані матеріали досудових розслідувань в одне провадження не узгоджується з приписами ст.217 КПК України, яка передбачає, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Дана стаття чітко визначає допустимі підстави для об`єднання матеріалів досудових розслідувань.

Твердження захисника про те, що свідками у кримінальному провадженні є лише особи, які є родичами та друзями потерпілої ОСОБА_10 , не відповідає дійсності, оскільки, допитані у тому числі і свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 (прохожі), які були очевидцями злочину та допомагали зв`язати ОСОБА_9 і передати його працівникам міліції. Вони ж бачили у дівчини на шиї слід від дії електрошокера.

Щодо інших свідків допитаних судом, а саме свідки: ОСОБА_29 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 які, вказали, що 01.05.2014 близько 23 години йшли із парку ім. Чекмана, навпроти будинку №209 по вул. Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому ОСОБА_10 відстала від них десь на два кроки та в цей момент вони почули специфічний тріскіт від електрошокера та жіночий крик. Вони одразу розвернулися та побачили, що біля Кушнір Віри стоїть невідомий раніше чоловік та тримає у неї біля шиї предмет схожий на електрошокер. Після того, вони одразу підійшли до невідомого раніше чоловіка, який будучи у нетверезому стані намагався вдарити і їх електошокером, розмахував ним та було чути його специфічний тріскіт. Після чого вони за допомогою перехожих повалили невідомого їм раніше чоловіка на землю та викликали працівників міліції.

Твердження ОСОБА_9 про те, що він застосував електрошокер, оскільки потерпіла із своєю компанією намагалися його пограбувати, суперечить дослідженим у судовому засіданні доказам, зокрема протоколом ОМП від 01.05.2014, протоколом огляду предметів від 15.05.2014 та розпискою ОСОБА_9 від 15.05.2014, згідно яких встановлено, що по прибуттю на місце події працівників міліції усі особисті речі знаходилися поряд із ОСОБА_9 , та підтверджується розпискою у якій ОСОБА_30 підтверджує, що усі особисті речі, гроші йому повернуто слідчим. Будь-яких заяв від ОСОБА_9 щодо його можливого пограбування до правоохоронних органів не надходило.

Доводи захисника ОСОБА_8 про неповноту судового розгляду є безпідставними. Оскільки судом оцінювались ті докази, які належним чином були надані сторонами кримінального провадження у порядку передбаченому ст. ст. 22, 290 КПК України.

Так, сторона захисту належним чином ознайомлена із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, про що свідчить протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.06.2014 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник, вказали, шо із матеріалами провадження ознайомлені у повному обсязі та жодних заяв, доповнень та клопотань вони не мають. Крім того, згідно ч.6 ст.290 КПК України, сторона захисту вказала, що не володіє речовими доказами та матеріалами, які необхідно надавати стороні обвинувачення для ознайомлення. Жодних клопотань від сторони захисту на досудовому слідстві про проведення слідчих дій, допиту свідків, витребування матеріалів та інше до слідчого та прокурора не надходило, хоча із матеріалами провадження були ознайомлені у повному обсязі і їм відомо, які слідчі дії проведено, яких осіб допитано у якості свідків.

Судом обгрунтовано відхилено клопотання захисника, про призначення судово медично трасологічної експертизи. У матеріалах кримінального провадження міститься висновок судово-медичної експертизи № 477 від 07.05.2014, згідно якого у ОСОБА_10 , станом на 01.05.2014 виявлено тілесні ушкодження у виді термічного опіку шиї справа. Що могли утворитися від локальної дії високих температур, у тому числі і за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 01.05.2014 та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки. Захисником не ставилося питання для виклику та допиту експерта з приводу наданого ним висновку перед заявленням клопотання про призначення додаткової експертизи.

Судом вірно відхилено клопотання захисника, про допит ОСОБА_11 (матері ОСОБА_9 ) та про витребування інформації у оператора, мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар, оскільки у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , на досудовому слідстві, його мати допитана не була, а допитувалася у іншому кримінальному провадженні (обставини якого не можуть бути предметом дослідження у даному провадженні), що виключає в порядку ст. 290 КПК України можливість допитати її в судовому засіданні. Крім того, очевидцем події вона не була, оскільки не знаходилася на місці події. Що стосується витребування роздруківок ПрАТ "Київстар", то захисником не зазначено доказом чого вони можуть бути.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги надану стороною захисту, в останньому судовому засіданні, інструкцію електрошокера, яка є звичайнийним роздрукованим текстом, без встановлення того, хто її надав ОСОБА_9 , за яких умов і без відповідного належного посвідчення.

Перевіривши доводи захисника ОСОБА_8 , викладені у апеляційній скарзі колегія суддів дійшла висновку, що вони не знайшли свого підтвердження. Всі докази судом, досліджені у повному обсязі, їм надано вірну правову оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Судом враховано, що ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину. Разом з тим, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину який відноситься до злочинів проти громадського порядку, його тяжкість, конкретні обставини та спосіб вчинення злочинних дій, а також поведінку ОСОБА_9 , який не вжив будь-яких заходів на відшкодування шкоди потерпілій, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_9 реальне покарання в мінімальних межах санкції частини статті злочину за яким він засуджується без застосування ст.75, ст. 69КК України відповідає вимогам ст.65 КК України.

За таких обставин колегія суддів, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника, не підлягаючою задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2