АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/570/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бровари Київської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше тричі судимого відповідно до одного, семи та восьми років позбавлення волі, останній раз звільненого з місць позбавлення волі 01 вересня 2010 року по відбуттю строку покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309КК України.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , посилався на положення п. 9 Глави ХІ КПК України (1960 року) та ч. 9 ст. 156 КПК України (1960 року) і зазначив, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 потрібно відраховувати з 22 січня 2015 року, тобто з моменту надходження кримінальної справи до прокуратури міста Києва.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що двохмісячний строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою закінчується 22 березня 2015 року, однак в резолютивній частині ухвали про це не вказав.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року скасувати у частині визначення слідчим суддею строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , до 26.03.2015 року, а також змінити міру запобіжного заходу підозрюваному на домашній арешт за місцем його постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 .
Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя не розглянув клопотання сторони захисту, а також два клопотання народних депутатів, які зобов`язались бути поручителями належної поведінки підозрюваного. Крім того, на думку апелянта, слідчим суддею не були враховані дані про особу підозрюваного наявність постійного місця проживання, двох дітей на утриманні, те що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, а також наявність невиліковної хвороби у останнього. Вважає, що прокурор не навів достатньо обставин, які перешкоджають обранню відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що в порушення приписів ст. 197 КПК України, підозрюваний, вина якого в інкримінованих злочинах не доведена, утримується за гратами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУМВС України в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000047, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2015 року у відповідності до вимог п. 12 Розділу XI КПК України (в редакції 2012 року).
В березні 2012 року кримінальна справа № 10-27828 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 257 КК України була направлена до Деснянського районного суду міста Києва.

18 вересня 2014 року постановою Деснянського районного суду міста Києва кримінальну справу № 10-27828 було повернуто на додаткове розслідування.

24 грудня 2014 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва було залишено без змін постанову Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2014 року про повернення кримінальної справи № 10-27828 на додаткове розслідування та залишено без змін і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, раніше застосований відносно кожного із обвинувачених.

Згідно копії супровідного листа, кримінальна справа № 10-27828 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 257 КК України була направлена та отримана прокуратурою міста Києва 22 січня 2015 року.

27 січня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309КК України.

17 лютого 2015 року слідчий СУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що строк тримання ОСОБА_8 під вартою закінчується 24 лютого 2015 року, однак у передбачений законом строк завершити досудове розслідування неможливо. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що під час перебування на волі ОСОБА_8 може переховуватися від слідства та суду, знищити або сховати речі чи документи, що можуть мати доказове значення, незаконно впливати на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені ризики з моменту застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на даний час не зменшилися.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року в задоволенні клопотання слідчого було відмовлено.
Відповідно до п. 9 Розділу XI КПК України від 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до п. 11 Розділу XI КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 12 Розділу XI КПК України від 2012 року розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 257 КК України, розглядалася в порядку КПК України, в редакції 1960 року.

Отже, як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Так, розглядаючи клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що після надходження 22 січня 2015 року кримінальної справи № 10-27828 до прокуратури міста Києва строк тримання під вартою ОСОБА_8 визначався по закону до 22 березня 2015 року.

26 січня 2015 року, у відповідності до вимог п. 12 Розділу XI КПК України (в редакції 2012 року),кримінальну справу № 10-27828 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, строк досудового розслідування в якому закінчується 26 березня 2015 року.

Колегія суддів, дослідивши вище зазначені обставини, не знайшла у висновках слідчого судді, а саме в мотивувальній частині ухвали, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та мотивувавши застосування до нього строку тримання під вартою до 22 березня 2015 року, слідчий суддя в резолютивній частині, в порушення вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначив дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого кримінальним процесуальним законом.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 06 лютого 2015 року, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними та спростовуються вищезазначеним.

За таких обставин, виходячи з вимог, передбачених ч. 3 п. 2 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, а саме скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та вважати, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 діє до 22 березня 2015 року включно.

Керуючись ст. 156 КПК України (в редакції 1960 року), п. 12 Розділу ХІ Перехідних положень до КПК України, ст. ст. 176 178, 183, 194, 197, 199, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року, якою відмовлено в продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про продовження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку тримання під вартою до 26 березня 2015 року задовольнити частково.
Вважати, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, діє до 22 березня 2015 року включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4