Номер провадження: 11-кп/785/749/15
Номер справи місцевого суду: 500/1285/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію прокурора на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2015 р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Болград Одеської області, громадянка України, не одружена, маюча на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, працююча виноградарем у ВТК «Агро», жителька АДРЕСА_1 , раніше судима 18.08.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., який сплачено,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України її звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням на неї передбачених законом обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , працюючи відповідно до наказу №75 від 18.12.2014 року на посаді продавця продовольчого магазину «Зов» ПП «Сяйво», розташованого по АДРЕСА_2 та будучи матеріально- відповідальною особою в період часу з 08 по 15 грудня 2014 року діючи повторно, з корисливих мотивів, систематично з магазину та з каси магазину привласнювала грошові кошти, виручені від продажу, та матеріальні цінності, заподіявши таким чином матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1906 грн.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженої, кваліфікацію її дій, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченої із-за його надмірної м`якості. При цьому зазначає, що ОСОБА_7 має двоє дітей віком до 14 років, у зв`язку з чим, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винною та призначити покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити її від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням на неї передбачених законом обов`язків.

Вислухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляції, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, вивчивши викладені в апеляції доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначення покарання - скасуванню з постановленням нового вироку в цій частині з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, дії її за ч. 3 ст. 191 КК України кваліфіковано правильно, що не оскаржується в апеляції.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченій покарання суд не врахував даних про особу обвинуваченої та вимоги кримінального закону і помилково призначив їй покарання у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України покарання у вигляді обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей віком до 14 років.

Відповідно до документів, наявних в матеріалах кримінального провадження та доданих прокурором до апеляції ОСОБА_7 від шлюбу із ОСОБА_9 має двоє дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки ОСОБА_7 має двоє дітей віком до 14 років, то призначення їй покарання у вигляді обмеження волі суперечить закону.

За таких обставин вирок суду відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку та призначенням їй покарання відповідно до вимог закону, як про це ставить питання у своїй апеляції прокурор.

Керуючись ст.ст.407,409,413,414,420 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2015 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 191 КК України в частині призначення покарання скасувати, постановити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2