Справа №463/2245/15-к
Провадження №1-кп/463/201/15
В И Р О К
іменем України
26 червня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_7 06 травня 2015 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , за яку заступився її син ОСОБА_4 . Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла словесна перепалка, в результаті якої ОСОБА_7 , діючи умисно, вдарив ОСОБА_4 кулаком правої руки в ліве око, від чого той впав на підлогу. Тоді ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, почав наносити кулаками удари ОСОБА_4 по голові та спині, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження синець на верхній повіці лівого ока, крововилив в білковій оболонці лівого ока.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину не визнав та пояснив, що проживає на АДРЕСА_1 з ОСОБА_5 та їх сином ОСОБА_4 , якому він є біологічним батьком. 06.05.2015 року день народження ОСОБА_4 , який вони планувати відсвяткувати вдома. В той день біля 12.00 год. прийшов син, будучи в поганому настрої, порозкидав свої речі, на що він йому зробив зауваження. Близько 16.00 год. прийшла з роботи ОСОБА_5 та прилягла. Враховуючи, що вони чекали гостей ОСОБА_7 почав їй робити зауваження, щоб вона не лежала, а готувалася до приходу гостей, приготувала вечерю. ОСОБА_5 відповіла, що її болить голова, в свою чергу він звернув увагу на сильний запах її парфум, виникла словесна перепалка, на яку відреагував ОСОБА_4 , підійшов до нього та копнув в коліно. Тому він піднявся з крісла та відштовхнув сина однією рукою, він впав на підлогу. ОСОБА_5 почала кричати і викликала працівників міліції. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив, не завдавав удару кулаком в око. Виявлений в нього синець та крововилив побачив ввечері, припускає, що такі тілесні ушкодження виникли внаслідок травми отриманої під час гри в футбол. Разом з тим, покликаючись на свій незадовільний стан здоров`я, просив суд не призначати йому суворої міри покарання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 даними в судовому засіданні про те, що 06.05.2015 року, в його день народження, мама прийшла з роботи та прилягла, а ОСОБА_7 , який є його біологічним батьком, як завжди почав до неї чіплятися, робити зауваження, нецензурно висловлюватися, говорив про різкий запах парфум. Тому він заступився за неї, сказав припинити такі дії. ОСОБА_7 встав з крісла та наніс йому удар кулаком в ліве око, від чого він впав на підлогу, а ОСОБА_7 далі продовжував наносити удари руками по тулубу. Внаслідок таких дій отримав синець на повіці ока та крововилив. Конфлікт тривав біля 17.00 год. протягом 5-7 хвилин. Після цього приїхали працівники міліції, яких викликала мама. Зазначив, що з батьком в неприязних відносинах, такі конфлікти на побутовому ґрунті виникали постійно, але раніше мама не викликала працівників міліції. Вказав, що був в той день на футболі, але жодних травм не отримував. Синець є наслідком дій ОСОБА_7 . Примиритися не бажає, настоює на призначенні йому покарання.

Показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 даними в ході судового розгляду про те, що 06.05.2015 року близько 15.00 год. прийшла з роботи та прилягла, оскільки її боліла голова. Мала намір трохи відпочити, а тоді готувати вечерю до приходу гостей на день народження сина. ОСОБА_7 , який є біологічним батьком ОСОБА_4 , та проживає разом з ними, почав робити їй зауваження, нецензурно висловлюватися, ображати. Це почув син і заступився. ОСОБА_7 , сказавши «закрий пельку, ти хто такий», швидко встав з крісла та наніс ОСОБА_4 удар кулаком в ліве око, дитина впала на підлогу, почала оборонятися, а він продовжував наносити удари по тілу. Події тривали біля 7 хвилин. Вона не могла відтягнути від нього сина, почала кричати і викликала працівників міліції. Такі конфлікти мали місце і раніше, напередодні вона обіцяла, що як таке повториться то звернеться в правоохоронні органи, що і зробила того разу.

Згідно з витягом з ЄРДР (а.с.31) встановлено, що 06.05.15р. на АДРЕСА_1 неповнолітньому сину ОСОБА_5 нанесено тілесні ушкодження.

Своєю заявою від 06.05.15р. до Личаківського РВ ОСОБА_5 просила вжити заходів щодо ОСОБА_7 , який 06.05.2015 року побив їх спільного сина ОСОБА_4 під час словесного конфлікту. Такі конфлікти є систематичними, він постійно зневажає її і сина, має претензії на побутовому рівні (а.с.32).

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 664 від 07.05.2015 року (а.с.33) у ОСОБА_4 виявлено синець на верхній повіці лівого ока, крововилив в білковій оболонці лівого ока, які утворились від дії тупого предмета, могли виникнути 06 травня 2015 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 як свідка встановлено, що 06.05.2015 року близько 17.00 год. у м. Львів-Винники по вул. Сагайдачного, 20 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_7 наніс кулаком правої руки удар ОСОБА_4 в ліве око. Від удару ОСОБА_4 впав. Тоді ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, далі наносив удари потерпілому по спині, голові. Що зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2015 року та стверджується долученою до нього фототаблицею (а.с.35-43).

Аналогічні обставини встановлені під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 , що зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2015 року та стверджується долученою до нього фототаблицею (а.с.44-49).

Під час проведення одночасного допиту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , згідно з протоколом одночасного допиту осіб від 08.05.2015 року (а.с.50-52), кожен детально описав події конфлікту, які по своїй суті співпадають, що встановлено і в судовому засіданні. Розбіжність в поясненнях полягає лише в тому, що потерпіла сторона стверджує про нанесення ОСОБА_4 описаних вище тілесних ушкоджень, а обвинувачений вказує, що тільки відштовхнув потерпілого.

Таким чином, оцінюючи показання потерпілого, його законного представника суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються наведеними об`єктивними письмовими доказами. Суд критично оцінює показання обвинуваченого в заперечення своєї вини, такі беззаперечно спростовані в ході судового розгляду, та розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності. Суд не вбачає об`єктивних підстав потерпілій стороні оговорювати обвинуваченого, оскільки такий є близькою їм людиною, а наявність постійних конфліктів в сім`ї, що не заперечується учасниками та стверджується матеріалами справи, лише підтверджує той факт, що події 06.05.2015 року очевидно вичерпали терпіння ОСОБА_5 і вона викликала працівників міліції на протиправні дії ОСОБА_7 .

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, позитивно характеризується, має постійне місце проживання; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, що буде достатнім покаранням для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1