АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1353/14 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , представника апелянта за дорученням ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження № 11сс/790/1353/14 за апеляційною скаргою генерального директора ТОВ агрофірма «Рассвет» на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2014 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 30.09.2014 року клопотання старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області про арешт майна задоволено. Накладено арешт на майно, яке належить ТОВ агрофірма «Рассвет» (), а саме пшеницю 3 класу загальною фізичною вагою 28 055 кг., пшеницю 5 класу загальною фізичною вагою 1 223 634 кг., пшеницю 6 класу загальною фізичною вагою 398 542 кг., що знаходиться на зберіганні у ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» () в зерносховищі (а.с.55-58).
На ухвалу слідчого судді генеральним директором ТОВ агрофірма «Рассвет» 13 10 2014 року було подано апеляційну скаргу (а.с.60-63).
Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 14.10.2014 року апеляційну скаргу повернуто апелянту на підставі ч.1 ст.174 КПК України (а.с.64).
17.10.2014 року повторно до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга генерального директора ТОВ агрофірма «Рассвет», в якій містилось прохання поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.09.2014 року та постановлення нової ухвали якою, на думку апелянта, слід відмовити у задоволенні клопотання старшого прокурора про арешт майна.
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, суперечить законним правам та інтересам підприємства. На його думку, слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підстави для застосування арешту майна, не доведено, що є достатні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України (а.с.69-79).
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 11 2014 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження було задоволено та поновлено вказаний строк (а.с.138-139).
Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши представника апелянта, який підтримав апеляційні вимоги на скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.09.2014 року та постановлення нової ухвали, якою, на думку представника апелянта, слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вислухавши думку прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали судової справи, ознайомившись з матеріалами кримінальної справи в частині накладення арешту на спірне майно, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Директор ТОВ Агрофірма «Рассвет» в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді районного суду м.Харкова про арешт майна від 30.09.2014 року просить скасувати зазначену ухвалу, якою накладено арешт на майно, яке належить вищевказаному ТОВ і посилається при цьому на відсутність, на його думку, правових підстав для накладення арешту на зазначене майно. Зокрема, вказує, що посадові особи агрофірми не є у даному кримінальному провадженні підозрюваними чи особами, які нестимуть цивільну відповідальність. Серед інших обставин апелянт зазначає, що ТОВ позбавлено можливості розпоряджатися вирощеною продукцією, вказує на необхідність врахування співмірності розміру можливої шкоди з кількістю арештованого майна. Ставить під сумнів правильність віднесення зерна до предмета злочину, вказує на заподіяння підприємству непоправної шкоди у вигляді неможливості сплати податків, зборів та заробітної плати, а також посилається на наявність з цього ж самого питання рішення прийнятого іншим судом (а.с.60-63, 69-79, 83-92, 100-102).
Однак, приймаючи рішення про накладення арешту на спірне майно, суд першої інстанції прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи відомостей, ТОВ агрофірма «Рассвет» здійснює зберігання зерна яке, відповідно до ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, на яке було спрямовано кримінальне правопорушення (а.с.55-58,66-68,).
Такий висновок суду першої інстанції випливає із поданого органами досудового розслідування клопотання та доданими до нього матеріалами.
Так, у провадженні слідчого знаходиться кримінальне провадження під час досудового розслідування якого встановлено, що у 2012 році іноземними компаніями в рівних долях було засновано аграрний холдинг з метою вирощування на території України сільгосппродукції та її подальшого продажу.
Під час досудового розслідування було встановлено, що управління українськими компаніями агрохолдингу здійснюється посадовими особами та працівниками ТОВ «Агрейн Менеджмент», яке фактично є керуючою компанією холдингу.
На початку 2013 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном українських компаній агрохолдингу, шляхом зміни структури управління всіма українськими компаніями агрохолдингу .
Так в березні 2013 року посадові особи щодо яких проводиться розслідування, за розпорядженням ОСОБА_8 та інших, підписали протоколи загальних зборів учасників українських компаній агрохолдингу. Згідно даних документів на таких зборах було прийнято рішення про створення в кожній з українських компаній Наглядової ради та про внесення відповідних змін до статутів українських компаній. Відповідно до ст. 11 Статутів українських компаній новостворені Наглядові ради було уповноважено приймати рішення про розпорядження майном цих українських компаній та укладення кредитних договорів, договорів забезпечення, що раніше відносилось до компетенції лише загальних зборів учасників українських компаній.
Водночас, законодавством України не передбачено створення та існування в товариствах з обмеженою відповідальністю такого органу управління як Наглядова рада.
Внаслідок прийнятих рішень, повноваження щодо розпорядження майном українських компаній перейшло від вищого органу управління, яким є загальні збори учасників, до штучно створеного органу, існування якого не передбачено законодавством.
Зазначена вище зміна структури управління українськими компаніями агрохолдингу призвела до концентрації повноважень з управління вказаними компаніями в руках ОСОБА_8 та інших.
Тобто фактично всі права користування, володіння, розпорядження всім майном українських підприємств агрохолдингу зосередились у осіб, які не є юридичними власниками аграрного холдингу або їх уповноваженими представниками, що фактично надало ОСОБА_8 та іншим право безконтрольного розпорядження всім майном агрохолдингу, в тому числі: рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, транспортом, сільськогосподарською технікою, виробленою сільськогосподарською продукцією, грошовими коштами та інше.
З огляду на вищевикладене, є правомірно обгрунтованою позиція слідчого та слідчого судді про те, що все майно українських компаній аграрного холдингу, яке обліковується на їх балансі (зокрема, але не виключно: рухоме та нерухоме майно, цінні папери, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, вироблена сільськогосподарською продукція, грошові кошти та інше), є предметом кримінального правопорушення. Суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що результатом зміни структури управління українськими компаніями холдингу стало набуття групою осіб, які не є юридичними власниками холдингу або їх представниками, прав володіння, користування та розпорядження майном цих компаній.
Отже, вироблена українськими компаніями сільськогосподарська продукція також є предметом кримінального правопорушення, оскільки є не тільки майном цих підприємств, але є найліквіднішим видом майна, оскільки дозволяє за короткий проміжок часу його обернути на користь третіх осіб або незаконно відчужити, привласнивши отримані прибутки.
Так, наслідком вищезазначеної зміни структури управління українськими компаніями холдингу стало те, що протягом 2013-2014 років передача у власність сільгосппродукції, вирощеної українськими компаніями аграрного холдингу, відбувалась на користь іншої компанії, акціонером та головою правління якої є ОСОБА_8 та інші особи.
Тобто протягом 2013-2014 років передача у власність сільгосппродукції, вирощеної українськими компаніями аграрного холдингу, відбувалась на користь підконтрольній ОСОБА_8 компанії. Крім того, внаслідок отриманих вказаною групою осіб повноважень основні фонди українських компаній агрохолдингу було передано в забезпечення кредитів отриманих в ПАТ АБ «Південний» та ПАТ «Альфа-Банк» на загальну суму 73 000 000 доларів США. Так, у квітні та вересні 2013 року між ТОВ «Агрейн Трейдинг» та ПАТ АБ «Південний» було оформлено кредитні договори на оформлення вищевказаного кредиту. Зобов`язання ТОВ «Агрейн Трейдинг» за вищевказаними кредитними договорами забезпечені практично всім майном компаній агрохолдингу, а саме: заставою сільськогосподарської техніки, що належить, в тому числі, ТОВ агрофірма «Рассвет», поруками, в тому числі, ТОВ агрофірма «Рассвет» та іншими засобами забезпечення, в тому числі й іпотеками. При цьому, підставою для укладення українськими компаніями холдингу вищезазначених кредитних договорів та договорів забезпечення є відповідні рішення незаконно створених Наглядових рад цих підприємств.
Виходячи із тексту наявних у судовій справі копій документів, а саме договору поруки від 17 04 2013 року, додаткової угоди до договору поруки від 19 04 2010 року, договору застави від 15 05 2013 року всі вони підписані генеральним директором ТОВ агрофірми «Рассвет» ОСОБА_9 . При цьому, відповідно до положень Цивільного кодексу України, надання такого виду забезпечення, як порука, означає що підприємство, яке виступило поручителем, відповідає за невиконання боржником основної угоди всім своїм майном, у тому числі, але не виключно: нерухомим майном, грошовими коштами, транспортними засобами, сільськогосподарською технікою, готовою продукцією (в тому числі незібраним врожаєм в полях та зерном, що зберігається на зернових складах) тощо. Відповідно ж до положень всіх укладених підприємствами аграрного холдингу договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Також рішення щодо отримання кредитів та надання забезпечень за ними приймались новоствореними Наглядовими радами українських підприємств агрохолдингу, тобто особами, які не є власниками або уповноваженими представниками власників холдингу.
Загальна сума збитків складає 1 110 715 547,00 грн.
З огляду на вищевикладене, обгрунтованим є посилання суду першої інстанції на те, що все майно підприємств аграрного холдингу (в тому числі майно ТОВ агрофірми «Рассвет») є предметом кримінального правопорушення.
Також, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує реальна загроза вчинення ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та/або підконтрольними ним особами дій, кінцевою метою яких є подальше привласнення майна підприємств аграрного холдингу, в тому числі майна Заявника, всупереч волі власників. При цьому одним з найшвидших та найприбутковіших способів незаконного відчуження майна є відчуження сільськогосподарської продукції, що вироблена українськими компаніями агрохолдингу.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Разом з тим п.3 ч.2 ст.167 КПК України передбачає такий критерій для накладення арешту на майно, а саме: майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення.
Як було зазначено, одним з підприємств, що входять до структури аграрного холдингу є ТОВ Агрофірма «Рассвет», учасником якого є компанія Agrein Management Limited, що володіє 90,05% корпоративних прав ТОВ Агрофірма «Рассвет».
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на підставі протоколу Загальних зборів ТОВ Агрофірма «Рассвет» від 28.03.2013, підписаного ОСОБА_15 у ТОВ Агрофірма «Рассвет» було створено Наглядову раду, до повноважень якої всупереч законодавству України та поза волею іноземних засновників було віднесено виключні повноваження Загальних зборів, серед іншого у частині розпорядження всім майном підприємства.
Таким чином, з 05.04.2013 всі права щодо розпорядження майном ТОВ Агрофірма «Рассвет» перейшли до осіб, що не є юридично власниками аграрного холдингу, або їх уповноваженими представниками, а є лише організаторами та виконавцями злочинних дій щодо заволодіння всім майном підприємств, що входять до складу аграрного холдингу.
З огляду на вищевикладене, все майно ТОВ Агрофірма «Рассвет», у тому числі, але не виключно: нерухоме майно, грошові кошти, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, готова продукція (врожай в полях та зерно, що зберігається на зернових складах), права розпорядження яким фактично отримали ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , та інші підконтрольні ОСОБА_8 особи, є предметом кримінального правопорушення.
При цьому, враховуючи те, що основним предметом діяльності ТОВ Агрофірма «Рассвет» є вирощування сільськогосподарської продукції, саме майно Заявника у вигляді зерна на зернових складах та врожаю в полях є найліквіднішим товаром та найбільш легко може бути відчужене з метою подальшого привласнення цього майна або грошових коштів від його продажу ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 .. Крім того, саме на заволодіння зазначеним майном Заявника наразі направлений злочинний умисел перелічених осіб.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рассвет» Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження не вбачається.
Доводи апелянта про те, що майно, на яке накладений арешт не є майном підозрюваного у кримінальному провадженні і апелянт не нестиме цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями винних осіб, не можуть бути підставами для скасування арешту, накладеного на майно апелянта відповідно до ухвали слідчого судді, оскільки арешт на майно, яке перебуває у власності апелянта накладено з інших правових підстав. При цьому, слід зазначити, що закон не пов`язує можливість накладення арешту на предмет злочину виключно з наявністю в особи конкретного процесуального статусу.
Серед інших обставин апелянт зазначає, що ТОВ позбавлено можливості розпоряджатися вирощеною продукцією, вказує на необхідність врахування співмірності розміру можливої шкоди з кількістю арештованого майна, однак в підтвердження вказаних обставин, починаючи з 30 09 2014 року ніяких підтверджень ні суду першої ні апеляційної інстанції не надав.
Те ж саме стосується сумнівів апелянта щодо правильності віднесення зерна до предмета злочину та вказівок на заподіяння підприємству непоправної шкоди у вигляді неможливості сплати податків, зборів та заробітної плати.
Апелянт, в тому числі, також посилається на наявність з цього ж самого питання рішення прийнятого іншим судом, однак вивченням тексту представленого рішення встановлено, що прийнято воно щодо інших обставин, щодо іншого майна і зовсім з інших підстав (а.с. 95-99).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 09 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Керуючись ст.ст.131-132, 167, 170-175, 309, 404, 405, ч.3 ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2014 року по кримінальному провадженні № 0967 про арешт майна ТОВ агрофірма «Рассвет», а саме:
- пшениці 3 класу загальною фізичною масою 28 055 кг.,
- пшениці 5 класу загальною фізичною масою 1 233 634 кг.,
- пшениці 6 класу загальною фізичною масою 398 542 кг.,
що належить ТОВ агрофірма «Рассвет» (), та знаходиться на зберіганні у ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» () в зерносховищі за адресою: 64501 Харківська область, Вовчанський район, м.Вовчанськ, вул.Ігнатьєва, буд.42. та про заборону ПАТ «Державна продовольчо - зернова корпорація України» () здійснювати будь-які дії щодо повернення зі зберігання (відпуску, видачі):
- пшениці 3 класу загальною фізичною масою 28 055 кг.,
- пшениці 5 класу загальною фізичною масою 1 233 634 кг.,
- пшениці 6 класу загальною фізичною масою 398 542 кг.,
що належить ТОВ агрофірма «Рассвет» () та знаходиться на зберіганні у ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» () в зерносховищі за адресою: 64501 Харківська область, Вовчанський район, м.Вовчанськ, вул.Ігнатьєва, буд.42 залишити без змін.

Апеляційну скаргу генерального директора ТОВ агрофірма «Рассвет» - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :