Справа № 11-113/11 Головуючий у І інстанції Смага С.В.
Категорія - ст. 185 ч.2 КК України Доповідач Григорєва В. Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Акуленко С.О., Щербакова О.С.

з участю прокурора - Сороки Г.В.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець , громадянин України , не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий:

1) 07 лютого 1992 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.1ст. 117, ст. 14 КК України 1960 року до покарання у виді З років позбавлення волі;

2) 08 червня 1995 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.206, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

3) 25 липня 2000 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.102, ч. 1 ст. 196-1, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 18 вересня 2003 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ст. 395, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі;

5) 23 вересня 2004 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.2 т.190 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців

позбавлення волі;

6) 27 грудня 2005 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 162, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

7) 13 березня 2008 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 162, ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6

місяців;

8) 01 липня 2008 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; постановою Коростеньського міського суду Житомирської області від 27

травня 2010 року звільнений умовно достроково із застосуванням ст. 81 КК України на строк 10 місяців 10 днів, судимість встановленому законом порядку не знята і не погашена,

засуджений:

- за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- за ст. 310 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2008 року і за сукупністю вироків ОСОБА_2 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 309 гривень 60 копійок за проведення дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та 412 гривень 80 копійок за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 30 травня 2010 року, близько 11 години 00 хвилин, він з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу по коридору стоматологічної поліклініки м. Семенівка Чернігівської області викрав велосипед марки „Ардіс, вартістю 600 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_3, чим завдав ОСОБА_3. В.В. матеріальних збитків на суму 600 гривень 00 копійок.

25 липня 2010 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_2, знаходячись у будинку ОСОБА_4, розташованого по вулиці Приозерна, 204, в м. Семенівка Чернігівської області, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав мобільні телефони: марки „Сіменс А-70 вартістю 200 гривень 00 копійок, з карткою мобільного оператора „Київ стар вартістю 25 гривень 00 копійок та марки „Нокіа-1600 вартістю 300 гривень 00 копійок, з карткою мобільного оператора „Білан вартістю 25 гривень 00 копійок, чим завдав ОСОБА_4 0.І. матеріальних збитків на суму 550 гривень 00 копійок.

27 липня 2010 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_2, знаходячись у будинку ОСОБА_5, розташованого по вулиці Шкільна, 220, в м. Семенівка Чернігівської області, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрав DVD плеєр марки „Рейнфорд, який належав ОСОБА_5, чим завдав ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 300 гривень 00 копійок.

Весною 2010 року на присадибній ділянці господарства № 190 по вул. Приозерна, в м. Семенівка Чернігівської області, де проживає ОСОБА_2, разом з іншими сільськогосподарськими культурами проросли росли коноплі. Вказані рослини коноплі ОСОБА_2 не знищив, а доглядав за ними, що проявлялось в прополюванні рослин коноплі.

30 серпня 2010 року працівниками Семенівського РВ УМВС України Чернігівській області на присадибній ділянці ОСОБА_2, розташованій за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 було виявлено та вилучено 13 рослин коноплі на корені, і останній вирощував для особистих потреб без мети збуту.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи, тринадцять рослин з кореням, стеблами, листям та верхівками зеленого кольору, з характерним запахом коноплі, які вилучені 30 серпня 2010 року в господарстві ОСОБА_2 містять наркотично-активний компонент каннабіс - тетрагідроканабінол і належать до рослин роду Коноплі.

Своїми діями ОСОБА_2 незаконно вирощував рослини коноплі в кількості 13 (тринадцять) штук без мети збуту.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить помякшити призначене судом покарання, застосувавши до нього ст. 69 КК України. Посилається на те, що обираючи міру покарання суд першої інстанції призначив надто суворе покарання та не в повній мірі врахував обставини, що помякшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, позитивні характеристики, його стан здоровя, скрутне матеріальне становище, та те, що має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_6 та його співмешканка ОСОБА_6 вагітна.

В доповненні до апеляції засуджений ОСОБА_2 зазначає, що не визнає себе винним за ст. ст. 310 ч. 1, 185 ч. 2 КК України. Вказує на те, що він разом зі своєю співмешканкою знімав житло з 09 серпня 2010 року за адресою по вул. Приозерна 190, м. Семенівка, де під час огляду були виявлені рослини конопель, які були запаковані та направлені на експертизу. Звертає увагу на те, що здійснити крадіжку у потерпілого ОСОБА_5 він не мав змоги, оскільки в будинку були інші люди і один він не залишався. Наголошує на тому, що факт викрадення мобільних телефонів не підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що під час видачі ним телефонів працівниками міліції не були запрошені поняті.

Разом з тим, просить суд звернути увагу на те, що всі його показання, навіть ті в яких він визнає себе винним, повинні були бути перевірені в ході досудового і судового слідства. На його скарги до прокуратури Семенівського району про те, що кримінальні справи щодо нього були сфабриковані, він отримав відповідь, що він повинен доводити свою непричетність до скоєння інкримінованих йому злочинів в суді.

В запереченнях на апеляцію засудженого ОСОБА_2 прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, зазначив, що з доводами засудженого не погоджується, оскільки вирок суду є законним, обґрунтованим, за яким призначено доцільне покарання.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення засудженого ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляцію в повному обсязі, та помякшити покарання, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію засудженого такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку і є обгрунтованим.

Злочинні дії ОСОБА_2, які виразились у таємному викраданні чужого майна ( крадіжка), вчинені повторно, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Злочинні дії ОСОБА_2, які виразились у незаконному вирощуванні конопель у кількості 13 рослин без мети збуту, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.310 КК України.

Міру покарання засудженому ОСОБА_2 суд обрав у відповідності до вимог ст. 65 КК України у межах, установлених у санкціях статей ч.2 ст.185, ч.1 ст. 310 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, його стан здоровя, який є задовільним та обставин, що помякшують покарання: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, за наявності обставин, що обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення злочинів в стані алкогольного спяніння.

Суд правильно призначив засудженому остаточне покарання за правилами ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а також за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Всі обставини, на які посилається засуджений в своїй апеляції, судом першої інстанції при призначенні покарання враховані, тому призначене Де душку А.І. покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а доводи засудженого про надмірну суворість покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Підстав для помякшення покарання засудженому ОСОБА_2, як про це йдеться у апеляції, тобто застосування ст. 69 КК України, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б потягли скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2010 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_7 ОСОБА_1 ОСОБА_8