Справа № 11 - 272 Головуючий у 1 інстанції: Березовський
Категорія: ст. 368 ч. 1 КК Доповідач: Оседач М.М.
В И Р О К

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 травня 2008
р. Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого: судді
Оседача М.М.

суддів: Зенченко Т.С.,
Григор'євої В.Ф.

при секретарі: Гой Н.Г.

з участю
прокурора: Гапеєвої Н.П.

адвоката: ОСОБА_2

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1
та прокурора Городнянського району на вирок Городнянського районного суду від 7
червня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець с. Кисилівка Чернігівського району та
області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, працюючий
лікарем, дільничним терапевтом Городянської ЦРЛ, раніше не судимий, проживаючий
АДРЕСА_1

засуджений: за ст. 366 ч. 1 КК
України до 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади лікаря на
строк 1 рік; за ст. 368 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення, з позбавленням
права обіймати посади лікаря на строк 1 рік.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим призначено ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді
2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади лікаря на строк 1
рік.

На
підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного судом
основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один
рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.
76 КК України на нього покладено такі обов'язки: періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; повідомляти вказані органи
про зміну місця проживання.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що працюючи на посаді лікаря
дільничного терапевта Городянської ЦРЛ, виконуючи свої професійні функції
пов'язані з обстеженням хворих та призначенням їм необхідного лікування, будучи
наділений у зв'язку з займаною посадою відповідними повноваженнями щодо видачі
рецептів на отримання хворими ліків, виконуючи у зв'язку з цим організаційно -
розпорядчі обов'язки та являючись службовою особою, 3 січня 2007 р. в своєму
службовому кабінеті на прохання мешканця м. Городня ОСОБА_3, діючи в інтересах
останнього, використовуючи своє службове становище, видав йому завідомо
неправдивий рецепт, який є офіційним документом, на отримання в аптеці
лікарського засобу „Теофедрину”, що являється прекурсором, відпускається тільки
за рецептами і підлягає предметно-кількісному обліку, а також видав йому
завідомо неправдивий рецепт, який є офіційним документом, на отримання в аптеці
лікарського засобу „Колдакт” (капсули № 10), що являється препаратом до складу
якого входить прекурсор фенілпропаноламін в кількості 50 мг, відпускається за
рецептами та підлягає предметно-кількісному обліку в закладах охорони здоров'я,
за що отримав від ОСОБА_3 хабар в розмірі 100 грн. Зазначені фіктивні рецепти
були виписані на мешканку с. Півнівщина Городнянського району ОСОБА_4

В цей же день,
продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, працюючи на посаді лікаря
дільничного терапевта Городнянської ЦРЛ, в своєму службовому кабінеті на
прохання мешканки м. Чернігова
ОСОБА_5, склав та видав завідомо неправдиві рецепти, які є офіційними
документами, на отримання в аптеці лікарського засобу „Теофедрину”, що
являється прекурсором, відпускається тільки за рецептами і підлягає
предметно-кількісному обліку, за що отримав від ОСОБА_5 хабар в розмірі 100
грн. Зазначені фіктивні рецепти , були виписані на ім'я інших хворих, а саме:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В апеляціях:

- засуджений
ОСОБА_1 вказує, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та несправедливим.
Вважає, що він не є суб'єктом злочинів, за які його засуджено. На думку
апелянта, постановляючи вирок, суд не придав значення тим обставинам, за яких
кримінальна справа порушена за фактом отримання ним хабара, а особи, які давали
грошові кошти належним чином не встановлені і не перевірені. Крім того, автор
апеляції вважає, що отримав хабар в незначному розмірі, а тому було слід
враховувати положення чинного кримінального, зокрема ч. 2 ст. 11 КК України, і
відмежовує поняття злочину від інших дій. Звертає також увагу на те, що суд мав
всі підстави призначити йому більш м'яке покарання, ніж передбачене законом та
не призначати додаткового покарання, оскільки фактично він позбавлений права
обіймати посаду лікаря, не пов'язаної з виконанням організаційно-розпорядчих
обов'язків, тобто, позбавлений можливості працювати відповідно до отриманої ним
освіти. За наведених обставин ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а провадження по
справі закрити через відсутність в його діях складу злочину або застосувавши
положення ст. 69 КК України виключити з вироку додаткове покарання.

- прокурор
Городянського району зазначає, що при винесенні вироку суд неправильно
призначив засудженому додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати
посади лікаря на 1 рік, а тому просить вирок скасувати і постановити новий,
яким засудити ОСОБА_1 до покарання призначеного судом, але позбавити права
займати посади лікаря строком на 2 роки.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого та його адвоката, які підтримали подану
ОСОБА_1 апеляцію і просили її задовольнити з вказаних в ній підстав, не
погодившись при цьому з апеляцією прокурора, думку прокурора, яка підтримала
подану прокурором Городнянського району апеляцію і просила її задовольнити,
одночасно заперечуючи проти доводів апеляції засудженого, перевіривши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляцій, провівши по справі часткове судове
слідство колегія суддів приходить до наступного висновку.

Проведеним по справі частковим судовим
слідством встановлено наступне.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винності
ОСОБА_1 в отриманні ним хабара та службовому підробленні.

Такий висновок ґрунтується на
зібраних у встановленому порядку і перевірених судом доказах, зокрема, показах
самого засудженого ОСОБА_1,
який своєї вини у вчиненні зазначених злочинів не визнав, однак дав докладні
пояснення з приводу виписки їм рецептів на ім'я інших осіб і передачу цих
фіктивних рецептів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 За виписку таких фіктивних рецептів
ОСОБА_3 і ОСОБА_5дали по 100 грн.

Дані
свідчення об'єктивно узгоджуються з показами допитаних у судовому засіданні
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які стверджували, що за виписку рецепта на
придбання лікарського засобу „Теофедрин” та „Колдакт” вони поклали до тумбочки
робочого столу лікаря ОСОБА_1 100 грн. Рецепти були виписані на ім'я інших
осіб.

Протоколом
вилучення речей і документів від 3 січня 2007 року підтверджений факт виписки
рецептів, щодо отримання ліків „Теофедрину” та „Колдакту”. Дані рецепти
добровільно видав ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно
протоколу вилучення речей і документів від 3 січян 2007 року, у ОСОБА_5 було
вилучено два рецепти, які вона отримала від лікаря ОСОБА_1, щодо отримання
ліків „Теофедрину” (а.с. 10).

Відповідно
до протоколу огляду місця події, а саме службового кабінету № 7, розташованого
на другому поверсі поліклініки Городянської ЦРЛ, де працює лікар ОСОБА_1, в
правій кишені халату останнього було виявлено грошові кошти в розмірі 200 грн.
( 1 купюра номіналом 100 грн. та 2 купюри номіналом по 50 грн.) (а.с. 7-9).

Предметом
дослідження в суді першої інстанції були медичні картки ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в
яких відсутні відмітки про те, що їм призначались та виписувались рецепти на
отримання ліків „Теофедрину” та „Колдакту”.

Таким
чином місцевим судом, було повно та всебічно перевірено пред'явлене
обвинувачення ОСОБА_1, воно повністю знайшло своє підтвердження у ході розгляду
справи, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 368 ч. 1 КК України, як
одержання службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає
хабара, дій, з використання наданого їй службового становища, а також за ст.
366 ч. 1 КК України, як службове підроблення, тобто складання та видача
службовою особою завідомо неправдивих документів.

Посилання
засудженого у апеляції на те, що він відповідно до роз'яснень ст. 364 КК
України не являється службовою особою і не може бути суб'єктом злочину, передбаченого
ст. 368 ч. 1 КК України, ретельно перевірялося судом першої інстанції і було
встановлено, що ОСОБА_1 був наділений повноваженнями щодо видачі рецептів на
отримання хворими ліків, у тому числі ліків, які підлягають
предметно-кількісному обліку та можуть відпускатись тільки за наявності
рецепта. Таким чином, він при вчиненні ним дій щодо виписки відповідних
рецептів являвся службовою особою та виконував організаційно - розпорядчі
обов'язки, які були покладені на нього та обумовлені займаною ним посадою.

Характер
вчиненого ОСОБА_1 злочину та обставини справи свідчать, що одержувана ним сума
хабара не може визнаватись малозначною.

Таким
чином колегія суддів, приходить до висновку, що в матеріалах кримінальної
справи відсутні підстави для скасування вироку і закриття справи, а тому доводи
апеляції засудженого в цій частині задоволенню не підлягають.

Призначаючи покарання, суд у
відповідності з вимогами ст.. 65 КК України, взяв до уваги і визначив основне
покарання ближче до мінімальної межі санкції закону, з чим і погоджується
колегія суддів.

Підстав для призначення засудженому
покарання нижче від найнижчої межі, про що він ставить питання в апеляції
колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, обгрунтовано призначаючи додаткове покарання, суд не в
повній мірі дотримався засад призначення такого покарання.

Відповідно до ст.
ст. 366, 368 КК України зазначене додаткове покарання призначається у випадках,
коли за характером вчинених винним злочинів суд визнає неможливим збереження за
ним права обіймати такі посади або займатися цією діяльністю.

Оскільки ОСОБА_1,
працюючи на посаді лікаря дільничного терапевта Городнянської ЦРЛ, був
наділений у зв'язку з займаною посадою відповідними повноваженнями щодо видачі
рецептів на отримання хворими ліків, виконував у зв'язку з цим
організаційно-розпорядчі обов'язки та являвся службовою особою, то суд міг
застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з виконанням зазначених обов'язків у сфері лікарської
діяльності. Суд же, позбавивши ОСОБА_1 права обіймати посади лікаря, фактично
позбавив його можливості працювати відповідно до отриманої ним освіти.
Викладене свідчить про необхідність часткового задоволення апеляції
засудженого.

Крім того, при
призначенні додаткових покарань за сукупністю злочинів судом помилково
застосований принцип поглинення покарань при призначенні останніх одного і того
ж виду та розміру.

За таких обставин,
колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду в
частині призначення додаткового покарання та постановлення нового з дотриманням
правил призначення покарань за сукупністю злочинів, визначених ст.. 70 КК
України..

Керуючись ст. ст.
365, 366, 377, 378 КПК України, колегія суддів -

з а с у д и л а :

Апеляцію прокурора
Городнянського району задовольнити, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Городнянського районного суду Чернігівської області від 7 червня 2007 року щодо
ОСОБА_1в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_1визнати
винним та призначити покарання: за ст. ст. 366 ч. 1 КК України - один рік
обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з виконанням організаційно
- розпорядчих обов'язків у сфері лікарської діяльності строком на 1 рік; за
ст.. 368 ч.1 КК України - 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади з виконанням організаційно - розпорядчих обов'язків у сфері лікарської
діяльності строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_1 2
роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади з виконанням
організаційно - розпорядчих обов'язків у сфері лікарської діяльності строком на
2 роки.

В іншій частині
зазначений вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до
Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту його проголошення, а
засудженим - в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

С у д д і :

М.М. Оседач В.Ф. Григор'єва Т.С. Зенченко