УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Ладики
ЯЛ.,

суддів Ткачук
Н.В., Томенчука Б.М. ,

прокурора Левенець
Я.І.,

представника цивільного
позивача ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши
20 червня 2007 року у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу за
апеляціями старшого помічника прокурора Снятинського району Іванківа І.М. і засудженого ОСОБА_3 на вирок Снятинського
районного суду від 22 березня 2007 року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_3

1ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженець і житель АДРЕСА_1,
освіта незакінчена,

вища, неодружений, працює
в ЧФТОВ

„Біотрейд", згідно ст. 89
КК України

несудимий, громадянин України, -

засуджений за ч.1 ст. 190 КК України
на 1 рік обмеження волі, за ч.3 ст. 191 КК України на

З роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати
матеріально-відповідальні посади на

2 роки.

На підставі ст. 70 КК України йому визначено остаточне
покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати
матеріально-відповідальні посади на 2 роки. Запобіжний захід залишено
ОСОБА_3 попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з 2 вересня 2006 року.
Постановлено задовольнити цивільний позов ОСОБА_4 і стягнути на його користь у
засудженого 1380грн., а цивільні позови
ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ЧФТОВ „Біотрейд" залишити без
розгляду.

Справа
11-241/2007 рік Головуючий
1 інстанції Потятинник Р.Ю.

Категорія
191 ч.3 КК України Доповідач:
Ладика Я.І.

2

За
вироком суду ОСОБА_3 визнано винуватим і засуджено за те, що він в травні 2004 року, увійшовши в довіру до ОСОБА_4 і діючи з
корисливою метою, заволодів шляхом
обману та зловживання довірою його двома мобільними телефонами загальною
вартістю 1380грн.

Окрім
цього, працюючи експедитором ЧФТОВ
„Біотрейд" і будучи матеріально-відповідальною особою, 26.06.2006 року отримав за договором №79 від
25.05.2006 року товар під реалізацію для суб"єктів господарської
діяльності. Реалізувавши його за 10750грн.,
гроші підприємству не повернув, а
привласнив і потратив на особисті потреби.

В
поданій апеляції засуджений посилався на незаконність та необґрунтованість
вироку. Вважав, що в його діях відсутній
склад злочину, просив вирок скасувати і
провадження у справі закрити.

Під час
апеляційного розгляду справи, визнавши
себе винним, ОСОБА_3 апеляцію захисника
ОСОБА_7 відкликав, а свої апеляційні
вимоги змінив. Вважає, що суд, призначаючи йому покарання, недостатньо врахував його позитивні
характеристики, відсутність
судимості, інвалідність та вік
батька, який потребує сторонньої
допомоги і підтримки. Просив вирок зміни,
пом"якшити його покарання та застосувати амністію.

Захисник
ОСОБА_2 апеляцію засудженого підтримав.

У своїй
апеляції у зміненому вигляді прокурор,
неоспорюючи вини засудженого у вчинених ним злочинах, посилається на безпідставну кваліфікацію його
шахрайських дій за ознакою „шляхом обману" та дій по привласненню чужого
майна за ознакою „яке було у його віданні". Просить ці кваліфікуючі ознаки
виключити з мотивувальної частини вироку і пом"якшити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.3 ст. 191 КК України. В решті просить залишити
вирок без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого і його
захисника, які підтримали свою апеляцію
у зміненому вигляді і не заперечують проти зміненої апеляції прокурора, пояснення та обгрунтування прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у
зміненому вигляді і не заперечує проти зміненої апеляції засудженого, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення з таких
підстав.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про винуватість ОСОБА_2 у злочинах, за
які його засуджено, грунтується на
неналежно зібраних і досліджених в судовому засіданні достовірних доказах.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_3 в цілому відповідає вимогам ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 191 КК України, але суд безпідставно інкримінував йому за
ч.1 ст. 190 КК України ознаку вчинення
шахрайства „шляхом обману", а за ч.3 ст. 191 КК України - ознаку привласнення
чужого майна, „яке було у віданні
особи". Ці кваліфікуючі ознаки належить виключити з мотивувальної частини
вироку, оскільки засуджений вчиняв
шахрайство шляхом зловживання довірою потерпілого, а привласнив те чуже майно, яке йому було ввірене.

Призначаючи
ОСОБА_3 покарання, суд врахував його позитивну характеристику та
наявність у нього хворої матері.

Разом з
тим, суд залишив поза увагою інші
важливі обставини, які не врахував при
призначенні ОСОБА_3 покарання.
Зокрема, наявність у нього хворого
батька інваліда, з яким він разом
проживає, а також відсутність у
засудженого попередньої судимості.

Визнаючи
ці обставини такими, що пом"якшують
покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3
належить призначити за ч.3 ст.
191 КК України покарання не пов"язане з ізоляцією від суспільства, а саме 3 роки обмеження волі.

З
матеріалів справи та вироку суду вбачається,
що засудженому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 27
жовтня 2006 року, а фактично його
затримано 2 вересня цього ж року (т.1,
а.с. 385, т.2, а.с. 81).

Таким
чином на день набрання чинності Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року ОСОБА_3фактично відбув більше половини вказаного строку, а тому

3

відповідно до
п."б" ст. 3 даного Закону
підлягає звільненню від покарання у виді обмеження волі.

ОСОБА_3не
заперечує, щоб відносно нього був
застосований акт про амністію,
підтвердивши це письмовою заявою.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
367 КГТК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Снятинського району Іванківа І.М. у зміненому вигляді та апеляцію засудженого
ОСОБА_3 у зміненому вигляді задовольнити.

Вирок
Снятинського районного суду від 22 березня 2007 року в частині кваліфікації дій
ОСОБА_3 за ст. ст.
190 ч.1 і 191 ч.3 КК України та його засудження за ст.
191 ч.3 КК України змінити.

Виключити
з мотивувальної частини вироку такі кваліфікуючі ознаки цих злочинів, як „вчинення шахрайства шляхом обману"
та „привласнення чужого майна, яке було
у віданні особи".

Призначити
ОСОБА_3 за ч.3 ст. 191 КК України покарання у виді 3 років
обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади
на 2 роки.

На
підставі ст. 70 КК України визначити
йому остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим - 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати
матеріально-відповідальні посади на 2 роки.

На
підставі п."б" ст. 3 Закону
України „Про амністію" від 19.04.2007 року ОСОБА_3 від призначеного
основного покарання звільнити.

Обраний
йому запобіжний захід тримання під вартою скасувати і звільнити його з-під
варти негайно.

В решті
вирок залишити без змін.