Справа № 175/4998/14-к
Провадження № 1-кп/175/215/14
Вирок

Іменем України
05 грудня 2014 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0001567 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селенгинськ Кабанського району Бурятія, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 в період часу з 09.09.2010 року по 10.06.2014 року працював у TOB ВКК «АРІЯ» код ()зареєстрованого Полтавська область, м. Полтава, вул. Черноармійська, буд. № 3 з 01.10.2012 року знаходився на посаді старшого електромонтера оперативно - виїзної бригади.

Для виконання своїх посадових обов`язків 20.03.2012 року ОСОБА_5 отримав службовий автомобіль «ЗАЗ 110558-42» державний номерний знак НОМЕР_2 та 26.03.2014 року відповідно до акту приймання - передачі отримав дві топливні картки № 486041056 для заправки паливного генератора бензином з октановим числом А-92 та № НОМЕР_3 для заправки службового автомобіля бензином з октановим числом А-95, з грошовим лімітом 300 гривень на кожній картці щоденно.

В квітні 2014 року, точну дату та місце в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить TOB ВКК «АРІЯ», а саме бензину з октановим числом А-95 та А-92.

Так, впродовж квітня 2014 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисної зацікавленості, заправляв бензином свій службовий автомобіль та паливний генератор, який знаходився у нього в службовому автомобілі, на автозаправках м. Дніпропетровська та в с. Дороге Дніпропетровського району Дніпропетровської області, розраховуючись при цьому ввіреними йому топливними картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 .

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою поліпшення свого матеріального стану ОСОБА_5 , залишений після виконання своїх посадових обов`язків, бензин з октановим числом А-95 та А-92 умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого його продажу за ціною меншою ніж на офіційних автозаправочних станціях, за допомогою пластикової трубки, зливав з паливного бака службового автомобіля та електрогенератора до заздалегідь приготовленої каністри, таким чином викрав чуже майно, а саме 503, 68 літри бензину з октановим числом А-95 та 704,40 літри бензину з октановим числом А-92, яке належить TOB ВКК «АРІЯ».

Далі, ОСОБА_5 , умисно, бажаючи поліпшити своє матеріальне становище, продавав викрадений ним бензин, за ціною меншою ніж на офіційних автозаправочних станціях, невідомим йому раніше таксистам, а виручені за продаж бензину грошові кошти витратив на особисті потреби.

Таким чином ОСОБА_5 в продовж квітня 2014 року таємно викрав чуже майно, яке належить TOB ВКК «АРІЯ», а саме 503, 68 літри бензину з октановим числом А-95 та 740, 40 літри бензину з октановим числом А-92, чим завдав TOB ВКК «АРІЯ» матеріальну шкоду на загальну суму 17648,21 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_5 , який вчинив злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, суд погоджується з представником державного обвинувачення про вид і міру покарання, і вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу, вважаючи, що дане покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов директора ТОВ ВКК «Арія» ОСОБА_6 , який був заявлений ним під час досудового розслідування в порядку ст.1166 ЦПК України про стягнення матеріальної шкоди в сумі 18253, 63 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме, стягненню з обвинуваченого вартості збитків в розмірі 17648,21 грн., оскільки потерпілому завдана така шкода, яка об`єктивно наданим та дослідженим під час судового розгляду доказам підтверджується і на момент постановлення вироку не відшкодована. Інших доказів про завдану шкоду представник потерпілого суду не надав, а тому в цій частині його позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Роз`яснити засудженому, що несплачену суму штрафу може бути замінено покаранням у виді громадських робіт або виправними роботами в порядку передбаченому ст. 53 КК України.

Цивільний позов директора ТОВ ВКК «Арія» ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ ВКК «Арія» матеріальну шкоду в сумі 17648 (сімнадцять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн. 20 коп. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (призначення платежу за експертизу № 2892-14).

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1