У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Військової судової
колегії Верховного Суду України у складі:

Онопенка В.В. - головуючого,

Волкова О.Ф.,

Пінчука М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Києві 23 травня 2007 року
кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за його касаційною скаргою на вирок
військового місцевого суду Харківського гарнізону від 19 грудня 2006 року та
ухвалу військового апеляційного суду Військово-Морських Сил від 27 лютого 2007
року,

в с т а н о в и л а :

Вироком військового місцевого суду
Харківського гарнізону від 19 грудня 2006 року військовослужбовець за
контрактом військової частини 9938, рядовий

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, раніше не судимий, на військовій
службі з листопада 2002 року,

засуджений за частиною 1 статті 419
КК України до позбавлення волі строком на два роки та на підставі статті 75 КК
України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в два роки.

Ухвалою військового апеляційного
суду Військово-Морських Сил від
27 лютого 2007 року вирок військового місцевого суду залишено без зміни,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним у порушенні статутних правил несення прикордонної служби за таких
обставин.

26 серпня 2006 року ОСОБА_1заступив
на охорону державного кордону старшим прикордонного наряду “ІНФОРМАЦІЯ_3” на
території діяльності прикордонної застави “ІНФОРМАЦІЯ_4” для охорони
затриманого автомобіля “Мерседес” з причепом, а також товарно-матеріальних цінностей,
що знаходились в ньому. В порушення правил статей 101, 102 Статуту Державної
прикордонної служби з охорони державного кордону України, ОСОБА_1належної
охорони транспортного засобу не забезпечив та не вжив заходів до затримання або
недопущення доступу до охоронюваного об'єкту сторонніх осіб, близько 1-ї години
ночі 27 серпня 2006 року допустив на пост сторонніх осіб й дозволив провести
перевантаження товарно-матеріальних цінностей на інший транспортний засіб з
подальшим їх викраденням невстановленими слідством особами.

На судові рішення, ухвалені в
справі, надійшла касаційна скарга засудженого, в якій ставиться питання про
скасування вироку військового місцевого суду та ухвали суду апеляційної
інстанції з направленням справи для проведення додаткового розслідування. При
цьому в скарзі міститься посилання на істотне порушення судами вимог
кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України Пінчука М.Г. та перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів Верховного Суду України вважає, що передбачених законом
підстав для призначення справи для розгляду в суді касаційної інстанції,
зазначених у статтях 383, 384 КПК України, не вбачається.

Військовий місцевий суд гарнізону,
перевіривши матеріали справи та дослідивши всі обставини справи в їх
сукупності, прийшов до правильного висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 у
порушенні статутних правил несення прикордонної служби, тобто скоєнні ним
злочину, передбаченого частиною 1 статті 419 КК України.

Покарання засудженому призначене
згідно статті 65 КК України, відповідно до санкції кримінального закону,
відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та з урахуванням пом'якшуючих
покарання обставин.

Доводи ОСОБА_1 щодо вчинення ним
даного злочину за вказівкою старшого інспектора прикордонної служби прапорщика
Андрєєва О.С. були перевірені під час судового розгляду справи й свого
підтвердження не знайшли, оскільки Андрєєв О.С.
не являвся безпосереднім начальником засудженого. Факт надання засудженому
вказівки щодо вчинення злочинних дій начальником прикордонної застави Юрчаком
С.І. судом не встановлений.

Не знайшли свого підтвердження й
доводи ОСОБА_1 щодо його перебування під час несення прикордонної служби на
території іноземної держави (Росія), оскільки з матеріалів справи вбачається,
що пост, на якому ніс службу засуджений 26-27 серпня 2006 року знаходиться на
території Талівської сільської ради Луганської області.

Апеляційний суд в межах повноважень
та в порядку визначеному статтею 365 КПК України розглянув справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 і дійшов вірного висновку про залишення вироку військового
місцевого суду від 19 грудня
2006 року відносно нього без зміни.

Керуючись частиною 2 статті 394 КПК
України, колегія суддів Військової судової колегії Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Головуючий:
В.В.Онопенко

Судді:
О.Ф.Волков

М.Г.Пінчук

Вірно: Суддя
Верховного Суду України
М.Г.Пінчук