У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2014 Справа №607/14070/14-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури міста Тернополя ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене старшим прокурором прокуратури міста Тернополя ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.04.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням старшого прокурора прокуратури міста Тернополя ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження за № 0002161 від 09 серпня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити.

Із клопотання вбачається, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, на протязі червня 2014 року, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітнім, умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, шляхом умовляння, з метою власного збагачення, втягнув малолітнього ОСОБА_7 у злочинну діяльність, внаслідок чого викликав у ОСОБА_7 злочинний намір скоїти крадіжку золотих виробів із приміщення квартири АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, на протязі червня 2014 року ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в якій переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також те, що він не буде помічений сторонніми особами, таємно викрав з серванту золоті вироби, а саме: пару кульчиків, 585 проби, вагою 6 грам, вартістю 2520 гривень, кулончик із зображенням букви «Н» 585 проби, вагою 1,25 грам, вартістю 525 гривень, браслет на руку, 585 проби, вагою 5,1 грам, вартістю 2142 гривень, ланцюжок 583 проби, вагою 1,5 грам, вартістю 622,5 гривень, хрестик 585 проби, вагою 1,2 грам, вартістю 504 гривень, каблучку «печатку», 583 проби, вагою 6,5 грам, вартістю 2697,5 гривень, які належать ОСОБА_8 .
Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, а викрадені золоті вироби передав ОСОБА_4 , який їх реалізовував в ломбардах м. Тернополя, чим завдали ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9011 гривень.
Крім цього, 09 серпня 2014 року близько 15 години ОСОБА_4 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, 09 серпня 2014 року близько 15 години ОСОБА_4 , знаходячись біля квартири АДРЕСА_4 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також те, що він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу проник в квартиру АДРЕСА_5 , звідки з журнального столу таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 1280», вартістю 150 гривень, який належить ОСОБА_10 .
Із викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 150 гривень.
Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, складено та повідомлено останнього у встановленому законом порядку 20 серпня 2014 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, вчинив нові кримінальні правопорушення, з яких два є тяжкими злочинами, на шлях виправлення та перевиховання не став, є ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинятиме інші кримінальні правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на малолітнього свідка ОСОБА_7 та неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , що свідчить про те, що перебуваючи на волі, він продовжуватиме свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку, як особи, він може вчинити й інші кримінальні правопорушення, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий клопоче про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що вину у вчиненні інкримінованих правопорушень визнає, суть та підстави застосування до нього запобіжного заходу зрозумілі, не заперечує щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до десяти років, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який показав, що 10 серпня 2014 року у ранішню пору доби із мішечка, який знаходився у серванті вітальної кімнати він хотів взяти належну йому каблучку та в цей час ОСОБА_13 виявив відсутність своєї каблучки та золотих виробів, які він купляв за свої гроші та дарував дружині, а саме: пару кульчиків, кулончика із зображенням букви «Н», браслета на руку та ланцюжка з хрестиком, який він купляв своєму сину ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_13 в членів сім`ї почав запитувати, куди зникли вищевказані золоті вироби, на що йому ОСОБА_7 повідомив, що вищевказані золоті вироби він виніс з дому, оскільки його на це підмовив його знайомий ОСОБА_4 ; показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що близько в середині червня 2014 року він перебував на спортивному майданчику ЗОШ № 10 та грав у футбол. В цей час прийшов ОСОБА_4 , та підійшовши до нього, вони почали спілкуватись, під час спілкування ОСОБА_4 запитав чи є в нього вдома золоті речі, на що ОСОБА_7 відповів, що є, та він в свою чергу почав його вмовляти, щоб він з дому викрав золоті вироби, на що ОСОБА_7 казав, що нічого з дому не буде виносити. На наступний день вони з ОСОБА_4 знову зустрілись на спортивному майданчику ЗОШ №10 та під час розмови він знову почав ОСОБА_7 вмовляти, щоб він з дому викрав золоті вироби, на що ОСОБА_7 йому почав казати, що з дому нічого виносити не буде, оскільки золоті вироби йому не належать, на що він психологічно почав на нього діяти, при цьому це тривало декілька днів. Приблизно в середині червня 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 перебував на спортивному майданчику ЗОШ № 10 та в цей час побачив ОСОБА_4 , який знову почав його вмовляти, щоб він з дому виніс золоті вироби, внаслідок психологічної дії ОСОБА_7 попрямував додому, при цьому вони домовились, що зустрінуться близько через 30 хвилин на тому самому місці та ОСОБА_7 пішов додому. Перебуваючи вдома та скориставшись моментом, що батьки на роботі та що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 з серванту, який знаходився у вітальній кімнаті, із мішечку викрав пару сережок, які виготовлені із золота та які належали його матері і вийшов на вулицю та попрямував до ЗОШ №10. Зустрівшись із ОСОБА_4 , він сказав, щоб вони пішли з ним в ломбард, який розташований по вул. Слівенська в м. Тернополі та здали золоті вироби. Підійшовши до ломбарду, вони вдвох зайшли та здали сережки, при цьому за них отримали гроші в сумі близько 400 гривень. Приблизно через тиждень, коли в них закінчились гроші, ОСОБА_4 знову почав ОСОБА_7 вмовляти, щоб він з дому знову виніс будь-які золоті вироби, однак спочатку він не погоджувався, але після його вмовлянь та тиску ОСОБА_7 погодився та вони домовились, що він його буде чекати на спортивному майданчику ЗОШ №10, а ОСОБА_7 в свою чергу попрямував додому. Зайшовши додому, ОСОБА_7 пішов у вітальню кімнату та скориставшись тим, що батьків вдома не має, він з серванту викрав кулончик у вигляді букви «Н», який знаходився у мішечку та вийшов до ОСОБА_4 . Підійшовши до останнього, він сказав, щоб вони пішли в ломбард, який розташований по вул. Слівенська в м. Тернополі. Підійшовши до ломбарду, до ОСОБА_7 на мобільний телефон подзвонили та він стояв розмовляв та в цей час ОСОБА_4 передав кулончик та він сам пішов його здавати. Близько через 4 хвилини ОСОБА_4 вийшов з ломбарду та дав ОСОБА_7 гроші в сумі близько 100 гривень, які вони витратили на продукти харчування. Близько через три дні після цього ОСОБА_7 знову перебував на спортивному майданчику ЗОШ №10, де зустрів ОСОБА_4 та він почав його вмовляти, щоб він з дому виніс золоті вироби, оскільки в них закінчились гроші, на що він почав йому відмовляти але він знову його вмовив та вони домовились, що він його буде чекати на спортивному майданчику. Близько 11 години ОСОБА_7 прийшов додому та пішов у вітальню кімнату. Перебуваючи в кімнаті, підійшов до серванту та з мішечка взяв браслет на руку, який виготовлений із золота та який належав його матері і вийшов з дому. Прийшовши до ОСОБА_4 , він сказав ОСОБА_7 , щоб вони пішли в ломбард, який розташований по вул. Слівенська в м. Тернополі. Підійшовши до даного ломбарду, він ОСОБА_4 передав браслет та він пішов його здавати, при цьому ОСОБА_7 залишився його чекати на вулиці. Близько через 5 хвилин він вийшов з ломбарду та передав йому гроші в сумі близько 650 гривень та вони їх витратили на продукти харчування. Близько через тиждень, коли знову закінчились гроші, ОСОБА_7 перебував на спортивному майданчику ЗОШ № 10 та зустрів ОСОБА_4 , який підійшов до нього. Під час розмови ОСОБА_4 знову почав його вмовляти, щоб він з дому виніс золоті вироби, на що ОСОБА_7 почав йому казати, що нічого з дому він виносити не буде, але він знову почав його вмовляти, на що він погодився. Після цього ОСОБА_7 знову пішов додому, а ОСОБА_4 залишився чекати на спортивному майданчику. Прийшовши додому близько 11 години, батьки перебували на роботі та ОСОБА_7 цим скориставшись, зайшов у вітальню кімнату, підійшов до серванту та з мішечка викрав золотий ланцюжок з хрестиком та попрямував на вулицю. Прийшовши до ОСОБА_4 , він сказав, щоб вони йшли в ломбард, який розташований по АДРЕСА_6 , на що він погодився. Підійшовши до ломбарду, ОСОБА_4 сам пішов здавати ланцюжок з хрестиком, при цьому ОСОБА_7 залишився його чекати на вулиці. Близько через 5 хвилин він вийшов з ломбарду та передав йому гроші в сумі 500 гривень та вони знову вищевказану суму грошей витратили на двох на продукти харчування. Близько через тиждень ОСОБА_7 перебував на спортивному майданчику ЗОШ №10 та в цей час зустрів ОСОБА_4 , який його почав вмовляти, щоб він з дому виніс золоті вироби, на що ОСОБА_7 спочатку відмовляв але він почав на нього знову психологічно тиснути та внаслідок чого, він погодився, при цьому домовились, що він ОСОБА_7 буде чекати на спортивному майданчику, а він сам піде додому. Близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_7 прийшов додому та побачивши, що батьків не має, пішов у вітальню кімнату та скориставшись тим, що поряд нього нікого не має, він з мішечка, який знаходився у серванті, викрав каблучку, яка виготовлена із золота та яка належала його батькові і одразу вийшов з дому та пішов до ОСОБА_4 . Прийшовши до останнього, він сказав, щоб вони їхали в ломбард, який розташований у центральній частині міста, на що ОСОБА_7 погодився і вони пішки пішли в центр. Прийшовши до ломбарду, який розташований напроти зупинки громадського транспорту по вул. Руська в м. Тернополі (біля бурячка), він ОСОБА_4 передав каблучку та він сам пішов її здавати, а ОСОБА_7 залишився на вулиці. Через деякий час він вийшов з ломбарду та передав йому гроші в сумі 1500 гривень. Після цього вони пішли на масив «Східний». Впродовж близько трьох тижнів вони на двох витрачали гроші на продукти харчування; показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що в середині червня 2014 року, точної дати на даний час він не пам`ятає, ОСОБА_11 перебував на спортивному майданчику ЗОШ № 10, де чекав хлопців для того, щоб пограти у футбол. В цей час неподалік нього стояв ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , які спілкувались. Під час їхньої розмови ОСОБА_11 почув, як ОСОБА_4 вмовляв ОСОБА_7 , щоб він з дому виніс золоті вироби, потім їх здати та отримані від цього гроші витратити на власні потреби. Більше ніякої розмови ОСОБА_11 не чув, оскільки прийшли хлопці та вони почали грати у футбол; протоколом одночасного допиту між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; згідно ст. 63 Конституції України ОСОБА_4 від дачі показів відмовився; показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка показала, що 09 серпня 2014 року близько 13 години вона зустрілась із своєю донькою ОСОБА_14 , яка їй подарувала мобільний телефон марки «Нокіа 1280». Близько 15 години ОСОБА_10 приїхала додому за адресою: АДРЕСА_7 та вищевказаний мобільний телефон поставила на журнальний столик в кімнаті і пішла на вулицю виносити сміття. Виходячи з дому, ОСОБА_10 двері на замок не зачиняла. Викинувши сміття, ОСОБА_10 поверталась додому, при цьому, заходячи в під`їзд повз неї вибігав ОСОБА_4 , якого вона знає протягом тривалого часу, оскільки він проживає в будинку АДРЕСА_3 . Прийшовши в квартиру, до неї на стаціонарний телефон зателефонувала донька та запитала чому вона не піднімає слухавку мобільного телефону, після чого ОСОБА_10 почала його шукати в квартирі, але його не знайшла, тоді вона вирішила, що її мобільний телефон викрав ОСОБА_4 ; згідно ст. 63 Конституції України ОСОБА_4 від дачі показів відмовився; висновком дактилоскопічної експертизи № 296 від 18.08.2014 року, згідно якої два сліди папілярних узорів, які були виявлені та вилучені під час ОМП в квартирі АДРЕСА_3 , залишені ОСОБА_4 ; висновком товарознавчої експертизи №6-381/14 від 19.08.2014 року, згідно якої вартість мобільного телефону торгової марки «Нокіа 1280», становить 150 гривень; проведенням слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_4 вказав квартиру, з якої він викрав мобільний телефон торгової марки «Нокіа 1280».

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи дане клопотання, слідчим суддею враховується те, що докази та обставини, на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати свою злочинну діяльність чи впливати на свідків, а тому вважає за доцільне обрати щодо підозрюваного передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло цілодобово.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає до задоволення.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене старшим прокурором прокуратури міста Тернополя ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за викликом до старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 ;

- повідомляти старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватись від спілкування із малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 22 жовтня 2014 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_4 - негайно доставляється до місця проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільський МВ УМВС України в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1