Справа №328/1489/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді: Погрібної О.М.

при секретарі: Мацинській О.Є.

за участі прокурора: Федорець Я.О.

потерпілої ОСОБА_1

захисника: адвоката ОСОБА_2

обвинуваченого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Токмак
кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Харків, українця,
громадянина України, освіта середня
спеціальна, який не працює, проживає за
адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий:

- 29.08.1997 року Дзержинським районним
судом м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України
(в ред.1960 року) до позбавлення волі на 2
роки. На підставі ст. 46-1 КК України (в
ред.1960 року) виконання вироку
відстрочено на 2 роки;

- 23.06.1998 року Дзержинським районним
судом м. Харкова за ст.ст. 88, 43 КК України
(в ред.1960 року) до позбавлення волі на 1
рік 6 місяців, звільнений 13.04.1999 року
умовно- достроково на підставі ухвали
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 09.04.1999 року на невідбутий
термін- 3 місяці 12 днів;

- 31.05.2002 року Гагарінським районним
судом м. Севастополя за ч.2 ст. 190 КК
України до штрафу в розмірі 850 гривень;

- 10.01.2003 року Сакським міським судом АР
Крим за ст.ст.190 ч.2, 70 ч.4 КК України до
позбавлення волі строком на 1 рік 6
місяців, - штраф 850 гривень;

- 09.04.2003 року Київським районним судом м.
Сімферополя за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4, 186 ч.3 КК
України до позбавлення волі на строк до
7 років 6 місяців, звільнений 30.05.2007 року
умовно-достроково на підставі
постановио Перевальського районного
суду Луганської області від 22.05.2007 року
на невідбутий термін- 2 роки 3 місяці 6
днів;

- 28.01.2010 року Дзержинським районним
судом м. Харкова за ч.2 ст. 140 КК України
(в ред.1960 року), ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309, ст. 70 УК
України (в ред. 2001 року) до позбавлення
волі на строк до 3 років 5 місяців, на
підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено
від відбування покарання з іспитовим
строком на 3 роки;

- 26.11.2010 року Керченським міським судом
АР Крим за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до
позбавлення волі строком на 3 роки 6
місяців;

- 30.01.2014 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15,
ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі
строком на 1 рік з іспитовим строком 1
рік, судимість не знята та не погашена;

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05.03.2014 року, приблизно о 12.00 годині,
ОСОБА_3, перебуваючи біля будинку № 17 по
вул. Ентузіастів в м. Дніпрорудне
Василівського району Запорізької
області, діючи умисно, по корисливим
мотивам, з метою заволодіння чужим
майном шляхом обману, переконав ОСОБА_4
залишити йому в якості залогу її
особисті речі, та передав їй гаманець, в
якому з його слів знаходились гроші в
сумі 2500 доларів США, після чого ОСОБА_4
добровільно передала на тимчасове
зберігання в якості залогу ОСОБА_3
золоті сережки вартістю 500 грн., свою
жіночу сумку, вартістю 250 грн., в якій
знаходились мобільний телефон «Нокіа
С101» вартістю 520 грн., жіночий гаманець з
грошима в сумі 90 грн., окуляри для зору
вартістю 140 грн., відро для квітів
вартістю 13 грн., грунт для квітів
вартістю 10 грн., шкіряні рукавиці
вартістю 50 грн.

Далі, ОСОБА_3, продовжуючи свій
злочинний намір, направлений на
заволодіння майном ОСОБА_4, в
подальшому розпорядився майном
потерпілої на власний розсуд, чим
завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальний
збиток на загальну суму 2173 грн.

Крім того, 07.03.2014 року, приблизно о 10.00
годині, ОСОБА_3, діючи умисно, по
корисливим мотивам, з метою
заволодіння чужим майном шляхом
обману, переконав ОСОБА_1 залишити йому
в якості залогу особисті речі, та
передав їй гаманець в якому з його слів
знаходились гроші в сумі 2500 доларів
США, після чого ОСОБА_1 добровільно
передала на тимчасове зберігання в
якості залогу ОСОБА_3 гаманець
коричневого кольору вартістю 50
гривень, в якому знаходились грошові
кошти в сумі 210 гривень, золоті сережки
зі вставками зеленого камінцю вартістю
1000 гривень, мобільний телефон «Nokia 1208»
IMEI:НОМЕР_1 вартістю 200 гривень з
сім-карткою мобільного оператора
«Білайн» вартістю 10 гривень, з грошима
на рахунку в сумі 45 гривень.

Далі, ОСОБА_3, продовжуючи
реалізовувати свій злочинний намір
направлений на заволодіння майном
ОСОБА_1 шляхом обману, зник з місця
події разом із майном ОСОБА_1 та в
подальшому розпорядився майном
потерпілої на власний розсуд, чим
завдав потерпілій ОСОБА_1, матеріальний
збиток на загальну суму 1515 гривень.

Цивільні позови у кримінальному
провадженні не заявлені.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в
інкримінованих йому злочинах визнав
повністю та підтвердив обставини,
викладені в обвинувальному акті,
пояснивши суду, що дійсно, він з метою
особистого збагачення, 05.03.2014 року,
приблизно о 12.00 годині, біля будинку № 17
по вул. Ентузіастів в м. Дніпрорудне
Василівського району Запорізької
області, шляхом обману заволодів
речами ОСОБА_4 та 07.03.2014 року, приблизно
о 10.00 годині в подвір'ї будинку № 36 по
вул. Шевченка в м. Токмак шляхом обману
заволодів речами ОСОБА_1, які в
подальшому використав на власні
потреби. Вину визнав повністю та просив
суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1
суду показала, що 07.03.2014 року, приблизно
о 10.00 годині, в подвір`ї будинку №36 по
вул. Шевченка в м. Токмак, до неї
підійшов обвинувачений ОСОБА_3, та
шляхом обману переконав віддати майно,
в якості залогу, що належить їй, а саме:
гаманець коричневого кольору вартістю
50 гривень, в якому знаходились грошові
кошти в сумі 210 гривень, золоті сережки
зі вставками зеленого камінцю вартістю
1000 гривень, мобільний телефон «Nokia 1208»
вартістю 200 гривень з сім-карткою
мобільного оператора «Білайн»
вартістю 10 гривень, з грошима на
рахунку в сумі 45 гривень, в обмін
залишив їй гаманець, в якому, зі злів
ОСОБА_3, знаходились гроші в сумі 2500
доларів США. Потерпіла ОСОБА_1 показала,
що вона сама дозволила обвинуваченому
знімати сережки, оскільки на них був
замок, який вона не в змозі відкрити
самостійно. Просила суд суворо не
карати обвинуваченого ОСОБА_3

Потерпіла ОСОБА_4, яка належним чином
була повідомлена про час та місце
слухання кримінального провадження в
судове засідання не з'явилась, надала
суду заяву з клопотанням слухати
кримінальне провадження без її участі,
матеріальних претензій до
обвинуваченого не має.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ч. 3
ст.349 КПК України, обмежившись допитом
обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_1,
дослідженням постанов про визнання
речовими доказами та матеріалів, які
характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, судом з'ясовано, що учасники
судового провадження правильно
розуміють зміст цих обставин, їх
позиції є добровільними, а також
роз'яснено, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим
своєї вини, його вина у вчиненні
встановлених судом злочинів повністю
доведена доказами, що містяться в
обвинувальному акті та матеріалах, які
ніким з учасників процесу не
оспорюються, є належними і допустимими.

19.06.2014 року на адресу суду надійшла
заява від обвинуваченого про
застосування до нього положень Закону
України «Про амністію у 2014 році», однак
Закон України «Про амністію у 2014 році»
застосуванню до нього не підлягає на
підставі п.в ст. 4 Закону України «Про
застосування амністії в Україні» та ч.1
ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014
році».

Приймаючи до уваги пояснення
обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про винність
ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому
злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд
кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як
заволодіння чужим майном шляхом
обману, вчинене повторно.

Суд, призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_3, враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винного, обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 скоїв злочини, які
відповідно до ст. 12 КК України,
віднесені до злочинів середньої
тяжкості, раніше судимий, злочини
вчинив під час іспитового строку, не
працює, згідно інформаційного листа
ДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області обвинувачений за
місцем проживання характеризується
негативно.

Обставинами, пом'якшуючими покарання
ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд
визнає щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину та відшкодування
збитків потерпілим.

Обставиною, обтяжуючою покарання
ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, суд
визнає рецидив злочинів.

Також враховуючи те, що обвинувачений
скоїв злочини в період іспитового
строку за попереднім вироком від 30.01.2014
року, суд приходить до висновку про
необхідність призначення
обвинуваченому покарання у виді
позбавлення волі, керуючись правилами
ст.ст. 71, 72 КК України. Суд вважає таке
покарання є необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченого і
попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
ВСУ «Про практику призначення судами
кримінального покарання» №7 від 24.10.2003
року, виходячи з положень ч. 3 ст. 78 КК
України, у разі вчинення особою під час
іспитового строку нового злочину суди
мають розцінювати це як порушення умов
застосування статті 75 КК про
звільнення від відбування покарання з
випробуванням і призначити покарання
за сукупністю вироків на підставі ст. 71
КК. У таких випадках повторне
звільнення від відбування покарання з
випробуванням є неприпустимим.

Долю речових доказів по справі
вирішити відповідно до ст.100 КПК
України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК
України та призначити покарання у виді
позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати не відбуту частину
покарання, призначеного за вироком
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя Запорізької області від
30.01.2014 року та остаточно за сукупністю
вироків призначити ОСОБА_3 покарання у
вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця
позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу
вироку в законну силу залишити у
вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання
обчислювати з 08.07.2014 року. Зарахувати в
строк відбуття покарання ОСОБА_3 час
перебування під вартою - з 18.03.2014 р. по
08.07.2014 р.

Речові докази:

- чорний гаманець з газетним
згортком в середині, який знаходиться
на зберіганні у камері схову
Токмацького МВ ГУМВС України в
Запорізькій області - знищити;

- золоті сережки (2 шт.), мобільний
телефон «НОКІА 1208» IMEI:НОМЕР_1, які
знаходяться на зберіганні у потерпілої
ОСОБА_1 - залишити потерпілій ОСОБА_1;

- гаманець пустий в середині, який
знаходиться на зберіганні в камері
схову Токмацького МВ ГУМВС України в
Запорізькій області - повернути
потерпілій ОСОБА_1;

- пластиковий горщик для
зберігання квітів, жіночу сумку, пару
жіночих сережок з металу жовтого
кольору у вигляді квітів, які
знаходяться на зберіганні у потерпілої
ОСОБА_4 - залишити потерпілій ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Токмацький районний суд Запорізької
області протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше
не передбачено КПК України, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого КПК України, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію
вироку вручити негайно після його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя