Справа
№1-57/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007
року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

у складі
головуючого судді Цуренка
В.А.

при секретарі Оршевській
С.М.

за участю
прокурора Поштаря
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу
по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого інспектором по
спорту Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області,
депутата Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області,
громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні
злочинів, передбачених ч.І ст.201, ч.З ст. 212, ч.З ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 будучи в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, став
на шлях вчинення злочинів у сфері господарської діяльності держави та проти
авторитету органів державної влади.

Так, наприкінці листопада 2002 року ОСОБА_1, перебуваючи в Україні, отримав
від незнайомого йому чоловіка на ім'я «ОСОБА_2» пропозицію перемістити за
винагороду з-за кордону на нейтральну смугу між Україною та Румунією автомобіль
марки «Toyota
Land Cruiser» 2002
року випуску.

Приставши на пропозицію «ОСОБА_2», він виїхав разом з ним до Угорщини, де
отримав для доставки вищевказаний автомобіль із іноземними реєстраційними
номерними знаками «SOV
107». Того ж дня, пройшовши паспортний та митний контроль на суміжному
румунському пункті пропуску «Сірет», ОСОБА_1, заїхав на нейтральну смугу перед
в'їздом до пункту пропуску «Порубне». Не маючи можливості зв'язатись із
«ОСОБА_2» по телефону, він знайшов на задньому сидінні автомобіля українські
реєстраційні номерні знаки серії «НОМЕР_1» та український техпаспорт серії
НОМЕР_2 від 27.11.2002 року із нотаріальним дорученням на право керування
автомобілем, виданого на ім'я Неверовського-Баранова.

Розуміючи, що даний транспортний засіб підлягає
розмитненню при його ввезенні в Україну та не маючи для цього коштів, ОСОБА_1
прийняв рішення перемістити його через митний кордон України під українськими
реєстраційними номерними знаками «НОМЕР_1»
та на підставі
українського свідоцтва про

реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, без сплати
передбачених законом податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Реалізуючи, свій злочинний умисел, направлений на
незаконне, з приховуванням від митного контролю, переміщення через митний
кордон України автомобіля марки «Toyota
Land Cruiser», шляхом
надання митним органам як підстави для його переміщення, отриманого незаконним
шляхом, свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2,
ОСОБА_1 власноручно замінив на автомобілі іноземні реєстраційні номерні знаки «SOV 107» на
українські - «НОМЕР_1» і вирушив в напрямку українського кордону.

Заїхавши, того ж дня, на вказаному автомобілі із
українськими реєстраційними номерними знаками «НОМЕР_1» на територію пункту
пропуску «Порубне» Вадул-Сіретської митниці, він пред'явив під час митного
контролю, в якості підстави для переміщення автомобіля, підроблене свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 і, після проходження
прикордонного та митного контролю, перемістив даний транспортний засіб через
митний кордон України. В подальшому вже за пунктом пропуску «Порубне» передав
вказаний автомобіль «ОСОБА_2» за винагороду.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від
25.01.2007 року, середня ринкова вартість легкового автомобіля марки «Toyota Land
Cruiser», номер
кузова НОМЕР_3,
2002 року випуску станом на 05.12.2002 року в Україні складала 266575
гривень, що більше ніж в тисячу разів перевищує розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян.

За повідомленням Вадул-Сіретської митниці, при імпорті
вказаного автомобіля на територію України станом на 05.12.2002 року необхідно
було сплатити податків, зборів та інших обов'язкових платежів на загальну суму
153800,67 гривень (сто п'ятдесят три тисячі вісімсот гривень шістдесят сім
копійок).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому визнав повністю і показав суду, що приблизно в кінці листопада 2002
року він познайомився на Чернівецькому ринку «Калинівський» з незнайомою особою
на ім'я «ОСОБА_2», який запропонував йому за грошову винагороду перегнати з-за
кордону на нейтральну смугу між Україною і Румунією автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», 2002
року випуску. Приставши на пропозицію останнього, він обмінявся з ним номерами
мобільних телефонів. На початку грудня 2002 року він виїхав разом із «ОСОБА_2»
до Угорщини, звідки і мав перегнати обумовлений автомобіль. Він вирушив через
територію Румунії до України. Прибувши 5 грудня 2002 року на румунський митний
пост „Сірет" із реєстраційними номерними знаками «SOV 107»
через румунський кордон на підставі іноземного техпаспорту, він зупинився на
нейтральній території між румунським пунктом пропуску «Сірет» та українським -
«Порубне», та подзвонив «ОСОБА_2». Мобільний телефон «ОСОБА_2» не відповідав, а
румунські прикордонники наказали негайно покинути нейтральну територію.
Оглянувши салон автомобіля, він знайшов на задньому сидінні українські
реєстраційні номерні знаки «НОМЕР_1» та український техпаспорт серії НОМЕР_2
від 27.11.2002 року.

Розуміючи, що перегнати даний транспортний засіб через український кордон з
іноземними реєстраційними номерними знаками без його розмитнення неможливо, він
змінив іноземні номерні знаки «SOV 107» на українські «НОМЕР_1», сховавши іноземні номерні
знаки під сидінням автомобіля, і вирушив в напрямку України.

В той же день на вказаному автомобілі марки «Toyota Land
Cruiser», але під
українськими реєстраційними номерними знаками «НОМЕР_1» він прибув в пункт
пропуску «Порубне» Вадул-Сіретської митниці і під час митного контролю
пред'явив українським митникам, як підставу для його переміщення через митний
кордон, українське свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2
від 27.11.2002 року.

Перемістивши вказаний автомобіль через митний кордон України, він зупинився
за пунктом пропуску «Порубне» і через деякий час йому зателефонував «ОСОБА_2»,
якому він передав автомобіль і отримав обіцяну винагороду. У вчиненому щиро
кається і просив суд його суворо не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненому повністю
доведена показами свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 даними
ними на досудовому слідстві, оголошеними і обговореними в судовому засіданні і
іншими зібраними по справі доказами, а саме:

·
протоколом явки з повинною ОСОБА_1 від 10.01.2007 року
(а.с. 9-13);

· повідомленнями
оперативно-розшукового відділу Чернівецького прикордонного загону №№ 5/4 та 5/9
від 10.01.2007 року (а.с. 16-17);

· витягами
з інформаційної системи «Гарт Ш» ДПС України №№ 5/5, 5/6 від 10.01.2007 року
(а.с. 18-19);

· роздруківкою
з автоматизованої бази даних ДАІ України № 5/7 від 10.01.2007 року (а.с.
20-26);

· висновком
автотоварознавчої експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний
Центр» № 23 від 17.01.2007 року, згідно якого середня ринкова вартість в
Україні автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», 2002 року випуску, станом на 05.12. 2002 року становила
266575 грн. (а.с. 108-111);

· протоколом
огляду документів, вилучених у МРЕВ-6 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 01 лютого 2007 року (а.с.
118-121);

· протоколом
огляду автомобіля марки «Toyota
Land Cruiser», номер
кузова НОМЕР_4, 2002 року випуску від 09 лютого 2007 року (а.с.
133-141);

· відповіддю
на запит з Регіональної інформаційної митниці Державної митної служби України №
18/18-18-529 від 30.01.2007 року (а.с. 160);

· відповіддю
на запит з оперативно-розшукового відділу Чернівецького прикордонного загону №
5/270 від 27.02.2007 року (а.с. 165-168);

· відповіддю
на запит з прокуратури Закарпатської області № 11/1-38 від 02.02.2007 року
(а.с. 175);

· відповіддю
на запит з Південної регіональної митниці Державної митної служби України №
18/27-05/838 від 16.02.2007 року (а.с. 177);

відповіддю на запит з ВГІРФО УМВС України в Чернівецькій
області № 18/323 від 18.01.2007 року (а.с. 179-180);

речовими доказами:

· автомобілем
марки «Toyota
Land Cruiser», номер
кузова НОМЕР_4,
2002 року випуску, який знаходиться на відповідальному зберіганні у
автобазі Управління справами Апарату Верховної Ради України (м. Київ, вул. Щорса, 24) (а.с.
142-144);

· свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.11.2002 року (а.с.
122);

На підставі викладеного, аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по
справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненому підсудним ОСОБА_1 є
склад злочинів передбачений ч.І ст. 201 КК України -контрабанда, тобто
переміщення товарів через митний кордон України, з приховуванням від митного
контролю, вчинене у великих розмірах, ч.З ст. 212 КК України - ухилення від
сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів в особливо великих
розмірах.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, вина якого у вчиненні даного злочину
повністю була підтверджена в судовому засіданні дослідженими доказами, проте,
суд вважає за необхідне звільнити від кримінальної відповідальності підсудного
ОСОБА_1 за вчинення вказаного злочину на підставі ч.І ст. 49 КК України,
оскільки даний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості і з дня його
вчинення минуло більше трьох років, а даних про ухилення ОСОБА_1 від слідства,
суду не було надано.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 за вчинення злочинів,
передбачених ч.І ст.201 та ч.3 ст. 212 КК України, суд враховує всі обставини
справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позитивну
характеристику по місцю проживання, з'явлення із зізнанням, повне визнання
вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, того що
автомобіль не належав ОСОБА_1, а його перевезення він здійснював за винагороду,
його майновий стан, що останній є особою, яка постійно проживала на території
зони посиленого радіоекологічного контролю в 1986 році (категорія 4),
знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи, а також, що в силу ст. 89 КК України - раніше не
судимий і у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.201 та ч.З ст.212 КК України
наявна ідеальна сукупність.

Як обставини, які пом'якшують покарання, суд визнає
з'явлення із зізнанням, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне
сприяння розкриттю злочину та знаходження на його утриманні дитини, яка
потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що
виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від
суспільства і вважає можливим призначити йому міру покарання із застосуванням
ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з
випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього
обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні питання про застосування додаткових видів
покарання, передбачених санкцією ч.З ст. 212 КК України, суд на підставі
положень ст. 77

KK
України, дійшов висновку застосувати додаткове покарання у виді позбавлення
права займатися підприємницькою діяльністю.

В зв'язку з тим, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому
повністю доведена, а по справі є судові витрати на загальну суму 120 грн., суд
прийшов до висновку, стягнути з останнього вказані судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44,49 КК
України, ст. ст. 7і, 11і, 282,299, 323, 324, 330, 331 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочинів передбачених
ч.І ст. 201 і ч.3 ст. 212 КК України і призначити йому міру покарання:

- за ч.І ст. 201 КК
України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією

предметів контрабанди - автомобіля марки «Toyota Land
Cruiser», номер
кузова

НОМЕР_4,
2002 року випуску (а.с.133-144);

- за ч.3 ст. 212 КК України у виді 5
(п'яти) років позбавлення волі з позбавленням

права займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією
предметів контрабанди - автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», номер
кузова НОМЕР_4, 2002 року випуску та з позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування
призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом
трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України засудженого ОСОБА_1 зобов'язати: не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.І ст.
49 КК України за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України у
зв'язку із закінченням строків давності.

Речовий доказ: свідоцтво про реєстрацію транспортного
засобу серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2002 року - залишити в справі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 залишити попередню -
підписку про невиїзд із місця проживання до набрання чинності вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь СП «Західно­український
Експертно-Консультативний Центр» судові витрати в розмірі 120,00 (сто двадцять)
гривень, 00 копійок.

На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд
Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на
протязі 15-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.