Справа № 1 -346/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2007 року Тернопільській
міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Магдича
О. Г.

при секретарі Вийванко
О. М.

за участю прокурора Михальчук
В. І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальну справу
про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м. Токмак
Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, пенсіонера Міністерства оборони України, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, жителя м. АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за ч. 1
ст. 190; ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1. проходячи військову службу в ЗС
України у військовому званні майора був звільнений з військової служби в запас
наказом Головнокомандувача Військ Протиповітряної оборони Збройних Сил України
від 22 жовтня 2004 року № 0124 за пунктом 67 підпункт "б" (за станом
здоров'я) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України», а на підставі наказу командира
в/частини А 2847 від 30 листопада 2004 року № 246, виключений із списків
особового складу та всіх видів забезпечення. Будучи звільненим з військової
служби підсудний ОСОБА_1. не працевлаштувався та відповідно до вимог п.
"а" ч. 1 ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" йому 03 лютого 2005 року встановлено надбавку
до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму
утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються
пенсією в разі втрати годувальника, при тому останній подав у орган пенсійного
забезпечення МО України - Тернопільський ОВК через Теребовлянський РВК письмову
заяву від 21 грудня 2004 року про те, що його ознайомлено із порядком виплати
вказаної надбавки та зобов'язався негайно повідомити у військовий комісаріат у
випадку свого працевлаштування.

09 січня 2005 року підсудний ОСОБА_1. працевлаштувався у
ПП ОДА УСКБ «Вітязь», на якій працював до 25 липня 2005 року. 27 липня 2005
року підсудній ОСОБА_1. повторно працевлаштувався на посаду оперативного
чергового у ПП ОДА УСКБ «Вітязь», на якій працював до 01 липня 2006 року також
він працював за сумісництвом у ПП УСКБ «Вітязь - II». При цьому,
підсудний ОСОБА_1., діючи з
корисливих мотивів з метою заволодіння державними коштами шахрайським шляхом, а
саме надбавкою до пенсії за вислугу років, яка призначається непрацюючим
пенсіонерам, які на своєму утриманні мають непрацездатних членів сім'ї,
достовірно знаючи від посадових осіб Теребовлянського РВК про порядок та
підстави виплати вказаної надбавки, відомості про своє працевлаштування з 09
січня 2005 року по 01 липня 2006 року, приховав',' подавши в Теребовлянський
РВК видані військовою частиною А 2847 фіктивні документи, а саме довідки №117
від 17 лютого 2006 року та № 233 від 21 березня 2006 року, які містили завідомо
неправдиві відомості про те, що

2

він ніде не
працює. Внаслідок цих дій підсудній ОСОБА_1. шляхом обману заволодів в період з
09 січня 2005 року по 01 липня 2006 року включно, державними коштами, які йому
було безпідставно виплачено органом пенсійного забезпечення - Теребовлянським
РВК в сумі 1336, 57 грн., у вигляді надбавки до пенсії за вислугу років, як
непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів
сім'ї, на отримання якої він права не мав.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1.
свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та
показав, що з 22 жовтня 2004 року його було звільнено за станом здоров'я із ЗС
України та наказом командира в/частини А 2447 виключено із списків особового
складу. З дня звільнення з військової служби йому було призначено пенсію за вислугу
років. На час звільнення на його утриманні знаходився неповнолітні діти. З
лютого 2005 року за його заявою, органом пенсійного забезпечення
Теребовлянським РВК було призначено йому надбавку до пенсії, як пенсіонеру,
який не працює і має на утриманні непрацездатних членів сім'ї, яку він
отримував спочатку з січня 2005 року по липень 2006 року, оскільки в цей період
працював. Посадові особи Теребовлянського РВК повідомили його про те, що у
випадку працевлаштування він зобов'язаний негайно повідомити про це і виплату
йому надбавки буде припинено. Про це він написав відповідну письмову заяву
-зобов'язання. Про своє працевлаштування він нікого з посадових осіб
Теребовлянського РВК та Тернопільського ОВК не повідомив і подавав у
Тернопільський ОВК через Теребовлянський ОВК видані військовою частиною А 2847
фіктивні довідки, які не відповідали дійсності. Представлення цих довідок у
Теребовлянський РВК надало йому можливість безпідставно отримати виплаченої
йому надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатних
членів сім'ї. Зазначену надбавку, як непрацюючому пенсіонеру, який має на
утриманні непрацездатних членів сім'ї, він отримував в період з січня 2005 року
по липень 2006 року і всього незаконно отримав 1336, 57 грн., оскільки в ці періоди
час від часу працевлаштовувався на роботу і про це не повідомляв працівників
військкомату. Заподіянні матеріальні збитки він частково відшкодував у розмірі
400 грн. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати,
обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти.

Крім визнання
вини підсудний ОСОБА_1. повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були
зібрані під час досудового слідства і підтверджували його винність у вчиненні
злочину, згідно пред'явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження
під час судового розгляду.

Таким чином,
проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання
про доведеність вини підсудного ОСОБА_1.
у вчиненні злочинів і вважає, що органами досудового слідства його дії
кваліфіковано вірно, зокрема: заволодіння чужим майном шляхом обману, -
шахрайство (ч. 1 ст. 190 КК України); використання завідомо підробленого
документа (ч. 3 ст. 358 КК України).

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_1.,
суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, конкретні обставини справи, особу винного, зокрема те, що він вперше
притягується до кримінальної відповідальності і є не судимим, позитивно
характеризується за місцем проживання та роботи, наявність на його утриманні
неповнолітньої дитини, обставини, які пом'якшують покарання, а саме: повне
визнання ним вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Аналізуючи
вищенаведене, суд, приходить до переконання, що підсудному ОСОБА_1. слід призначити
покарання в межах санкцій статей обвинувачення у вигляді штрафу в доход
держави.

Запобіжний захід
підсудному ОСОБА_1., до набрання
вироком законної сили, залишити попередній - підписку про невиїзд з місця
постійного проживання.

Вирішуючи питання щодо пред'явленого цивільного позову
про стягнення з підсудного ОСОБА_1. матеріальної шкоди в сумі 1336, 57 грн.,
суд вважає, що зазначені позовні вимоги, підлягають задоволенню частково,
оскільки, як встановлено у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. частково
відшкодував заподіяні матеріальні збитки у розмірі 400 грн. Враховуючи, дану
обставину, суд вважає, що з підсудного ОСОБА_1. слід

3

стягнути у користь Тернопільського обласного військового
комісаріату 936, 57 грн. завданих матеріальних збитків.

Речові докази по справі: довідки військової частини А
2847 №117 від 17 лютого 2006 року та довідка ПП «Житло» №233 від 21 березня
2006 року, які знаходяться в матеріалах справах - знищити після набрання
вироком законної сили.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 1 ст. 190; ч. 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

· за ч. 1
ст. 190 КК України - у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 530 гривень;

· за ч. 3
ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 510 гривень. На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш

суворого покарання більш суворим, визначити
ОСОБА_1остаточне покарання у вигляді штрафу у доход держави в розмірі 530
(п'ятсот тридцять) гривень.

Запобіжний захід, ОСОБА_1, до набрання вироком законної
сили, залишити попередній - підписку про невиїзд з місця постійного проживання.

Цивільний позов по справі задовольнити повністю, стягнути
із засудженого ОСОБА_1 в користь Тернопільського обласного військового
комісаріату 936,57 грн. (дев'ятсот тридцять шість гривень 57 копійки) завданих
матеріальних збитків.

Речові докази по справі: довідки військової частини А
2847 №117 від 17 лютого 2006 року та довідка ПП «Житло» №233 від 21 березня
2006 року, які знаходяться в матеріалах справах - знищити після набрання
вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з
моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.