Справа № Провадження №11-922/12 11/1090/4314/12 Головуючий у І інстанціїМора
Категорія47Доповідач у 2 інстанції Левчук
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Левчука О.Д.,

суддів Ященко І.Ю., Матюшка М.П.,

з участю прокурора Красківського В.П.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та заперечення засуджених на апеляцію прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2012 року яким:

ОСОБА_1, 05.02.1987 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, не одруженого,

офіційно не працюючого, зареєстрованого та

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимого

засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 311 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки та покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України у Київській області за проведення дактилоскопічно та хімічної експертиз та дослідження судові витрати в сумі 4521 грн. 68 коп.

ОСОБА_2, 18.09.1987 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, не одруженого,

офіційно не працюючого, зареєстрованого та

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3

раніше не судимого

засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 311 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки та покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України у Київській області за проведення дактилоскопічно та хімічної експертиз та дослідження судові витрати в сумі 4521 грн. 68 коп.

Як вбачається з вироку суду, 13.12.2011 року, в період часу з 14 по 19 годину за попередньою змовою ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1, діючи з єдиним умислом, направленим на незаконне виготовлення психотропної речовини без мети збуту для власного вживання, знаходячись в орендованому гаражному приміщенні № 56, що розташоване в ГК Медик м. Обухів Київської області та належить ОСОБА_3, незаконно виготовили з використанням заздалегідь замовлених ними 09.12.2011 року в мережі Інтернетта придбаними ними 13.12.2012 року інгредієнтів та посуду 38,11 г. амфетаміну, що згідно висновку судово-хімічної експертизи № 69/х від 24.01.2012 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, та кількість якої визнається особливо великим розміром. В подальшому спільно виготовлену ними психотропну речовину вони незаконно зберігали без мети збуту в приміщення гаражу за зазначеною адресою, доки 13.12.2011 року близько 19 години 10 хвилини вона була виявлена та вилучена працівниками міліції.

Крім того, в середині грудня 2011 року, діючи з єдиним умислом, направленим на незаконне виготовлення психотропної речовини, без мети збуту для власного вживання, за попередньою змовою ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 незаконно придбали сірчану кислоту, шляхом здійснення її попереднього замовлення 09.12.2011 року через мережу Інтернет, яку в подальшому 13.12.2011 року близько 11 години ОСОБА_1 отримав у відділенні № 1 Нової Пошти, що в м. Обухів Київської області, здійснивши розрахунок за неї. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою незаконного виготовлення психотропної речовини, вони скориставшись послугами таксі, незаконно перевезли сірчану кислоту до приміщення гаражу № 56 гаражного кооперативу Медик, де 13.12.2011 року в період часу з 14 по 19 годину, частину придбаної ними сірчаної кислоти вони використали, незаконно виготовивши за допомогою неї психотропну речовину амфетамін, а решту продовжили незаконно зберігати з метою подальшого використання для виготовлення психотропної речовини, доки 13.12.2011 року близько 19 год. 10 хв. в ході огляду даного гаражу працівниками міліції було виявлено та вилучено 0,600 л. сірчаної кислоти, що згідно висновку судово-хімічної експертизи № 69/х від 24.01.2012 року є прекурсором, стосовно якого встановлюються заходи контролю.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи, в своїй апеляції просить вирок суду скасувати у звязку з неправильним застосуванням кримінально-процесуального закону, що потягло призначення покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок мякості та через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Просить постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч.3 ст. 309 КК України у видів 5 років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 311 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч.3 ст. 309 КК України у видів 5 років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 311 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор вказує на те, що звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є немотивованим.

Крім того, суд обґрунтовуючи своє рішення про можливість застосування ст.75 КК України, посилався на позитивні характеристики засуджених з місць роботи та навчання, однак під час досудового та судового слідства не здобуто жодних даних про офіційне працевлаштування засуджених. Таким чином, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В запереченнях на апеляцію прокурора, засуджений ОСОБА_1 в апеляції прокурора просить відмовити, а вирок суду залишити без змін. Свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, має позитивні характеристики з останнього місця роботи, а також пройшов курс лікування від наркологічної залежності.

Засуджений ОСОБА_2 в запереченнях на апеляцію прокурора, просить вирок суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення. Зазначає, що свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, полікувався від наркологічної залежності, він являється приватним підприємцем та має позитивні характеристики з місця роботи та проживання. Крім того, у нього на утриманні знаходиться хвора матір, інвалід по зору, яка потребує його допомоги.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити, пояснення засуджених, які просили апеляцію прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та надавши засудженим останнє слово, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.309, ч. 2 ст. 311 КК України відповідає наявним у справі доказам і не оспорюється учасниками процесу, в тому числі і засудженими.

Відповідно до вимог ст. 365 КПК України, апеляційний суд перевіряє вирок суду першої інстанції у межах апеляції. У звязку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляції.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням матеріалів справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Доводи прокурора про те, що під час розгляду справи суд немотивовано призначив засудженим покарання із застосуванням ст. 75 КК України є безпідставними та необґрунтованими.

При призначенні покарання щодо кожного із засуджених, суд врахував всі обставини справи, в тому числі і ті, на які прокурор посилається у своїй апеляції. Доводи, наведені судом, узгоджуються із даними, що характеризують особи засуджених, і підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так, при призначенні покарання щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом було враховано їх молодий вік, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, визнання вини та щире каяття у скоєному, позитивні характеристики з місць роботи та проживання, добровільне проходження амбулаторного курсу лікування від наркоманії, клопотання територіальної громади м. Обухова щодо засудженого ОСОБА_2 та наявність у нього на утриманні матері інваліда, а також інші обставини.

Доводи прокурора про те, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд послався на позитивні характеристики засуджених з місця роботи, а фактично вони ніде не працюють є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Так на аркуші справи 126 том 2 міститься виробнича характеристика на засудженого ОСОБА_1Ю, з останнього місця роботи. Крім того, під час розгляду справи в апеляційній інстанції була надана довідка про те, що ОСОБА_1 з 21 травня 2012 року перебуває на обліку в Обухівському міськрайонному центрі зайнятості. Засуджений ОСОБА_2 є приватним підприємцем, а тому характеристику надала міська рада.

Твердження в апеляції прокурора про те, що добровільне проходження засудженими курсу лікування від наркоманії є способом ухиленні їх від кримінального покарання є необґрунтованими, оскільки питання про їх звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав не ставилось.

Крім того, прокурор під час виступу в судових дебатах також посилався на позитивні характеристики засуджених з місця роботи та проживання, а також на інші обставини, які помякшували покарання підсудних.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без ізоляції від суспільства, з яким погоджується і колегія суддів.

Таким чином, вирок суду є законний та обґрунтований, а призначене покарання щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2012 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: