Справа № 461/7991/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/224/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року у м. Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України відповідно, з участю

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 , процесуального прокурора ОСОБА_13 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року , -

в с т а н о в и л а:
вироком Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання 4/чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_7 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 04.12.2012р. та призначено покарання 4 /чотири/ роки один місяць позбавлення волі;

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 05.06.2014р.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання 4/чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_8 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.12.2012 року та призначено покарання 4 /чотири/ роки один місяць позбавлення волі;

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 05.06.2014р.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 за попередньою змовою та в групі із обвинуваченим ОСОБА_8 , 04.06.2014р., приблизно о 23.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на площі Кропивницького у м. Львові, вчинили грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_14 , заволоділи її мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 600, 00 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Лайф» вартістю 30, 00 грн. та карта пам`яті вартістю 45, 00 грн., чим спричинили майнову шкоду потерпілій на загальну суму 675, 00 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України. В доводах, на обгрунтування заявленої в апеляції позиції покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції, зважаючи на те, що судовий розгляд, на думку захисту був неповним, висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, при винесенні рішення були допущенні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Звертає увагу суду на обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , яке не містить вказівки на час, спосіб вчинення злочину та матеріальні збитки, завдані вчиненим злочином. Крім того, суд не взяв до уваги того, що покази потерпілої ОСОБА_14 під час різних слідчих та судових дій є непослідовними, те саме стосується і показів свідка ОСОБА_15 . При цьому, як зазначено в апеляції, судом не наведено доводів на підставі чого він взяв до уваги одні докази та відкинув інші, зокрема, покази свідка ОСОБА_16 та роздруківку розмов з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_14 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 порушує питання скасування вироку Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року, наводячи аналогічні мотиви.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити. Вважає вирок незаконним, з огляду на те, що викладені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи та зібраним доказам. В мотивах покликається на покази потерпілої ОСОБА_14 , які протягом досудового та судового слідства змінювалися, суттєво різнилися між собою, однак суд надав таким віри. Натомість покази свідка ОСОБА_16 , яка заперечила факт викрадення телефону у потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_8 , який також заперечив даний факт, обвинуваченого ОСОБА_7 , який показав, що не пам`ятає, що відбулось під час вказаної події, судом належним чином не оцінені.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати. Постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком на підставі ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі терміном на 5 /п`ять/ років 1 місяць. Вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням судом вимог закону про кримінальну відповідальність.

Як зазначає автор апеляції, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.12.2012р., ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 3/три/ роки іспитового терміну. Новий злочин ОСОБА_8 вчинив 04.06.2014р., тобто під час перебування на іспитовому терміні за вироком Жовківського районного суду Львівської області.

Покликаючись на ст. 71 КК України, зазначає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, Галицьким районним судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, замість 5 /п`ять/ років позбавлення волі, ОСОБА_8 засуджено до 4 /чотирьох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

При апеляційному розгляді справи:

прокурор заперечив апеляції захисту, просив такі залишити без задоволення, підтримав заявлену в своїй апеляційній скарзі позицію;

адвокат ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_8 , навівши аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити;

обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, сторону обвинувачення та сторону захисту, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задоволити частково.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Цих вимог закону судом дотримано не було.

Оскаржуване рішення суд прийняв з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог ст.409 КПК України є підставою для його скасування. З цих підстав доводи апеляційних скарг захисту є обгрунтованими.

Як правильно зазначено в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 , згідно ст. 350 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання учасників судового процесу, після того як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що винести ухвалу. В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 заявлено клопотання про відвід прокурору ОСОБА_13 /а.с. 48/, який приймав участь по справі. Однак, судом не було прийнято рішення по даному клопотанню, що призвело до позбавлення обвинуваченого можливості реалізації його процесуальних прав, передбачених ст. 42 КПК України.

Заслуговують на увагу і інші доводи апеляційної скарги захисту.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Як вбачається з вироку, у формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним суд першої інстанції вказав лише час, місце і наслідки злочину та не вказав форму вини обвинуваченого, спосіб, в який були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій, механізм їх утворення, локалізацію і опис, невідома реальна ціна телефона.

Крім того, як вбачається з вироку, мотивуючи доведеність винності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у скоєнні правопорушення за обставин, наведених у вироку, суд послався на факт наявності у потерпілої ОСОБА_14 тілесних ушкоджень та показання самої потерпілої, а також свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 . Але всі ці показання мають суперечності щодо відображення обставин події, які не були усунуті, а суд не зазначив у вироку чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції при постановленні даного вироку допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що слугує підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки та винести законне і обгрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, з врахуванням доводів апеляційних скарг захисту.

У зв`язку з зазначеним вище колегією суддів не можуть бути перевірені доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, дане питання підлягає вирішенню при новому розгляді справи судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 , процесуального прокурора ОСОБА_13 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий

Судді