гСправа № 1004/2028/12 Провадження № 4/1004/46/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту

29 жовтня 2012 року м.Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого суддіЯкутюка В.С.,

при секретаріДавиденко М.В.,

з участю ОСОБА_1,

обвинуваченогоАрцемовича В.В.,

слідчого СВ Богуславського РВШапошника Є.В.,

захисникаДанілова В.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду подання в.о. старшого слідчого СВ Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно обвинуваченого:

гр-на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, одруженого на утриманні пятеро дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2012 року у вечірній час ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на вул.Петровського біля господарства №27 в м.Богуславі Київської області, незаконно заволоділи автомобілем НОМЕР_1, що належав ОСОБА_5.

По даному факту 19 жовтня 2012 року слідчим відділенням Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

19 жовтня 2012 року у відповідності до ст.115 КПК України ОСОБА_2 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

22 жовтня 2012 року постановою Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2 строк затримання було продовжено до десяти діб, тобто до 29 жовтня 2012 року.

26 жовтня 2012 року ОСОБА_2 було предявлено обвинувачення по ч.2 ст.289 КК України, свою вину він визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному.

В судовому засіданні в.о. старшого слідчого СВ Богуславського РВ ОСОБА_6 своє подання підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини і просив суд обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки останній вчинив тяжкий злочин та може продовжити свою злочинну діяльність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно 17 жовтня 2012 року вчинив вищевказаний злочин, але просив не обирати щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки має постійне місце проживання та обіцяє постійно зявлятися на виклики слідства та суду.

Прокурор по справі ОСОБА_1 в судовому засіданні подання слідчого підтримав і просив обрати щодо ОСОБА_2 запобіжний захід у виді взяття під варту, оскільки останній вчинив умисний тяжкий злочин, а тому подання підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні пятеро дітей і немає ніяких даних про те, що його підзахисний буде ухилятися від слідства та суду, а тому просив суд відмовити в задоволенні заявленого подання.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваних і обвинувачених з метою запобігти ухиленню ними від слідства і суду, перешкоджанню встановленню істини в справі, запобігти продовженню злочинної діяльності, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, окрім обставин зазначених у ст.148 КПК України, суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що особу характеризують.

Суд, заслухавши обґрунтування слідчим свого подання, пояснення обвинуваченого, захисника, думку прокурора, вважає, що для обрання щодо ОСОБА_2 міри запобіжного заходу у виді взяття під варту немає законних підстав.

Слідством не надано жодних фактичних даних, про те що обвинувачений ОСОБА_2 здійснював або мав намір здійснити конкретні дії, спрямовані на ухилення від дізнання, слідства і суду, на перешкоду встановленню істини у справі.

Навпаки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні пятеро дітей.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, визнав повністю, щиро кається у вчиненому, а також із матеріалів справи вбачається, що основні докази його вини у вчиненні даного злочину зібрані, а тому не має підстав вважати, що він може чимось перешкодити у встановленні істини по справі.

Вірогідне припущення органу досудового слідства про те, що ОСОБА_2 може ухилятись від слідства та суду, яке не підтверджене матеріалами справи, не може бути підставою для утримання обвинуваченого під вартою, оскільки така міра запобіжного заходу застосовується лише в тих випадках, коли інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України, і його належної поведінки, а тому доцільно обрати ОСОБА_2 міру запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, що буде достатнім та необхідним запобіжним заходом для обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 148, 150, 155, 165-2 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні подання про обрання міри запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо обвинуваченого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.6 ст.165-2 КПК України обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

На постанову протягом трьох днів з дня її винесення прокурором та обвинуваченим може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області.

Подання апеляції не зупиняє виконання постанови судді.

Головуючий: суддя ОСОБА_8