Справа № 203/1167/15-к
Провадження №1-кп/0203/144/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065від 07.02.2015р. стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-08.10.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 1 рік. Ухвало Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 12.08.2014р. випробувальний термін за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2013р. скасовано, та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 року позбавлення волі,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.02.2015р. приблизно о 09-20 год. ОСОБА_4 маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в залі продажу квитків на потяги приміського сполучення залізничного вокзалу ст.Дніпропетровськ-Головний Придніпровської залізниці, розташованого в Кіровському районі м. Дніпропетровська, побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , що сидів на лаві для пасажирів та спав, у якого з лівої кишені джинсових брюк виглядав гаманець, який ОСОБА_4 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого, 07.02.2015 року о 09-30 год. ОСОБА_4 , знаходячись в залі продажу квитків на потяги приміського сполучення залізничного вокзалу ст.Дніпропетровськ-Головний Придніпровської залізниці, розташованого в Кіровському районі м. Дніпропетровська, реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись що потерпілий ОСОБА_5 спить та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, з корисливих мотивів, діючи умисно та таємно, рукою витягнув з лівої кишені джинсових брюк ОСОБА_5 гаманець чорного кольору, вартістю 53,20 грн., в якому знаходились грошові кошти в розмірі 242,20 грн.
Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник. В результаті чого ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 295,40 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 07.02.2015 року приблизно 09-20 год. перебуваючи в залі продажу квитків на потяги приміського сполучення залізничного вокзалу ст.Дніпропетровськ-Головний Придніпровської залізниці, побачив раніше невідомого ОСОБА_5 , який сидів на лаві для пасажирів та спав, у якого з лівої кишені брюк виглядав гаманець чорного кольору.

Після чого, знаходячись в залі продажу квитків, скориставшись що потерпілий ОСОБА_5 спить та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, рукою витягнув з лівої кишені джинсових брюк ОСОБА_5 гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 242,20 грн. Після чого з місця скоєнні злочину зник.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується за місцем реєстрації добре, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин в ході судового засідання не встановлено.
Із врахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а також із застосуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2013 року.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме гаманець чорного кольору, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , необхідно залишити за належністю у останнього, відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2013 року, остаточно визначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання - 07.02.2015р.
Речові докази: гаманець чорного кольору, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_5 .
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1