солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2013 року слідчий суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 про звільнення останнього з-під варти,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 з заявою про негайне звільнення останнього з-під варти та обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0009430 від 01.08.2013 року відносно ОСОБА_2 здійснюється згідно КПК України 2012 року, запобіжний захід з моменту внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відповідних відомостей за цим провадженням щодо ОСОБА_2 не обирався, тому захисник ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 утримується у Київському слідчому ізоляторі незаконно і повинен бути негайно звільнений з Київського слідчого ізолятора. Також зазначає, що з моменту внесення даних в ЄРДР минуло більше 72 годин.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №00009430, приходжу до наступного висновку.

01.07.2013 постановою Солом'янського районного суду м. Києва кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України була повернута прокурору Солом`янського району м. Києва для організації проведення досудового розслідування, при цьому запобіжний захід - залишено ОСОБА_2 без змін у виді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, захисник в обґрунтування клопотання, щодо незаконного тримання під вартою ОСОБА_2, посилається на норми діючого КПК України, зокрема (ст.ст. 176, 177, 178, 181, 201), в той час, як міра запобіжного заходу ОСОБА_2 обиралася за правилами КПК в редакції 1960 року.

Так, питання обрання, зміни, скасування запобіжного заходу як на досудовому слідстві, так і на стадії судового провадження, регламентується нормами КПК України 1960р. та КПК України 2012р.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012р., запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом (КПК України 2012р.), продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України 1960р.

Таким чином, обов'язковою передумовою звернення до суду з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України 2012р. є те, що запобіжний захід обрано, змінено чи припинено в порядку, визначеному КПК України 2012р., в іншому разі це питання має бути вирішено у відповідності до положень КПК України 1960р.

За змістом внесеного клопотання, слідує, що запобіжний захід у виді взяття під варту з наступним продовженням строку утримання під вартою обрано ОСОБА_2 у відповідності до положень КПК України 1960р., а відтак положення ст.ст. 176, 197, 201 КПК України 2012р. не підлягають застосуванню.

Зазначене також обґрунтовується тим, що за умови розгляду внесеного клопотання по суті, судом будуть перебиратись невластиві для нього повноваження вищих судових інстанцій по наданню аналізу процедури обрання запобіжного заходу, продовження строків тримання під вартою, які ґрунтувались на підставі судових рішень, що набрали законної сили, що буде істотним порушенням засад судочинства. Слідчий суддя акцентує увагу на тому, що вищезгадана постанова від 01.07.2013 року Солом'янського районного суду м. Києва про направлення справи на додаткове розслідування ніким не оскаржена, в тому числі і щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_2

В свою чергу, положення КПК України 1960р. не передбачають можливості зміни чи скасування під час досудового слідства запобіжного заходу, обраного у відповідності до положень ст.ст.148,150, 165-2 КПК України 1960р., окрім як при розгляді подання про продовження строку утримання під вартою.

Питання про зміну або скасування запобіжного заходу може бути предметом судового розгляду у відповідності до положень ст.ст. 237, 274 КПК України 1960р. та 331 КПК України 2012р., в іншому разі (на стадії досудового слідства) запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді взяття під варту буде припинено за спливом строку досудового розслідування.

При цьому, згідно з вимогами ч. 11 ст. 156 КПК України 1960р., начальник місця попереднього ув'язнення зобов'язаний негайно звільнити з-під варти обвинуваченого, щодо якого постанова судді про продовження строку тримання під вартою на день закінчення строків тримання під вартою, не надійшла, і додаткового судового рішення для такого звільнення не потрібно.

Водночас, здійснюючи функцію судового контролю, по суті викладених в заяві обставин, суд вважає доцільним зазначити, що у відповідності до положень ст. 156 КПК України 1960р., при поверненні справи судом на додаткове розслідування строк тримання особи під вартою обчислюється з моменту надходження справи прокурору і не може перевищувати двох місяців. Подальше продовження строку утримання під вартої здійснюється на загальних підставах. З моменту отримання прокурором справи згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 01.07.2013р. двохмісячний строк утримання ОСОБА_2 під вартою не сплинув.

У відповідності до положень ст. 5 КПК України 2012р., процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.

Оскільки з заявою про звільнення ОСОБА_2 з-під варти захисник звернувся до слідчого судді і зазначена заява розглядається судом під час дії КПК України 2012р., вважаю необхідним шляхом постановлення ухвали відмовити у її розгляді по суті, як такої, що не підлягає вирішенню в порядку КПК України 2012 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Перехідних положень КПК України в редакції від 13.04.2012р, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у розгляді клопотання захисника ОСОБА_1 в інтересах підсудного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про звільнення ОСОБА_2 з-під варти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.С. Кицюк