справа № 1-54/2008
В И Р О К

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2008
року Любашівський районний суд
Одеської області

в складі :
головуючого - судді Вужиловського О.В.

при секретарі Гітальчук Т.А.

з участю прокурора: Алексєєнка М.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт Любашівка кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.Чорешти Ніспоренського району р.Молдова,

молдованина, громадянина України, з середньою освітою,

одруженого, працюючого трактористом в ТОВ «Тилігул»

Любашівського району Одеської області, маючого на утриманні двох
неповнолітніх дітей, військовозобов'язаного, жителя

Одеської області, Любашівського району
с.Михайлівка, не

маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
знаходиться на

підписці про невиїзд,

в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, маючи умисел на
заволодіння чужим майном шляхом обману, 30 травня 2007 року звільнившись з
посади тракториста ТОВ «Тилігул» Любашівського району Одеської області згідно
наказу голови вказаного господарства № 15 від 25 травня 2007 року, фактично
продовжуючи працювати на вказаній посаді 06-19 червня 2007 року, 1-2 серпня
2007 року, 3-7 вересня 2007 року, 01-21 жовтня 2007 року, в порушення ст.ст.
31. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування по безробіттю»,
з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю, 25 липня 2007 року надав
пакет документів в Любашівський районний центр зайнятості для отримання статусу
безробітного, не повідомивши, що фактично він працює, хоча був попереджений про
необхідність надання відомостей в разі працевлаштування.

На підставі наданого пакету документів, 27
липня 2007 року Любашівським районним центром зайнятості було видано наказ №
НТ070727 про надання підсудному ОСОБА_1 статусу безробітного та розпочато
виплату допомоги по безробіттю. Таким чином, підсудний ОСОБА_1 незаконно,
шляхом обману, незаконно отримав в період з 25 липня 2007 року по січень 2008
року 756 грн. 01 коп., які були йому виплачені в якості допомоги по безробіттю.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєні інкримінуємого йому злочину
визнав повністю та пояснив, що дійсно 25 травня 2007 року він звільнився з
роботи в ТОВ «Тилігул», про що було зроблено запис в його трудовій книжці.
Однак, в подальшому за проханням голови ТОВ «Тилігул» він виходив на роботу на
протязі півроку по декілька днів в місяць, за що йому нараховували заробітну
плату. В липні 2007 року він надав необхідні документи до центру зайнятості та
йому почали виплачувати допомогу по безробіттю. Його також попередили, що якщо
він працевлаштується, то повинен повідомити про це центр зайнятості. Однак, він
вважав, що постійно не працює, тому не повідомив центр зайнятості про
працевлаштування. Незаконно отримані кошти він повернув. В скоєному щиро
розкаюється, просить суворо не карати.

Вина підсудного
ОСОБА_1 встановлена у відповідності зі ст. 299 КПК України, а також підсудному
роз'яснено положення вказанної статті.

В судовому засіданні підсудний погодився з доказами по
справі, просив їх не досліджувати, а також пояснив, що йому зрозуміло, що він
не зможе оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Вина
підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії правильно кваліфіковано за ст.
190 ч. 1 КК України, як заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство).

Обставин,
що обтяжують відповідальність підсудного не має.

Обставинами
що пом'якшують відповідальність підсудних: є щире каяття, добровільне
відшкодування завданих злочином збитків.

За
місцем проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується задовільно, не має
судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікарні не стоїть, проживає з
дружиною та двома дітьми (а.с. 58, 124-132).

При
обранні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності
скоєного, всі матеріали справи, дані про особу винного, його характеристики,
визнання своєї вини, пом'якшуючі обставини та вважає за можливе виправлення та
перевиховання підсудного з призначенням йому покарання у вигляді обмеження волі
із застосуванням випробувального строку та встановленням обмежень, передбачених
ст. 76 КК України.

Речові
докази по справі: особову справу та трудову книжку ОСОБА_1, яка знаходиться в
матеріалах справи (а.с. 24) - залишити в матеріалах справи, трудову книжку, яка
приєднана до справи - повернути йому за належністю.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

Присудив
:

Визнати
винним ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного судом
покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно
до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої
системи, періодично з'являтись до органів кримінально - виконавчої системи для реєстрації.

Речові
докази по справі: особову справу та трудову книжку ОСОБА_1, яка знаходиться в
матеріалах справи (а.с. 24) - залишити в матеріалах справи, а трудову книжку,
яка приєднана до справи - повернути засудженому ОСОБА_1 за належністю.

Запобіжний
захід підсудному ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити без змін до вступу
вироку в законну силу.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський
районний суд Одеської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя :