Справа № 11-1108 2007
року Головуючий у 1 -й
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Чередникова А.С.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року
листопада місяця 9 дня Колегія суддів судової палати у

кримінальних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -
судді: Давиденка Е.В.

Суддів: Довгаль С.А., Бурди
К.І.

з участю
прокурора Калька О.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1на вирок
Лубенського міськрайонного суду Полтавського області від 04 вересня 2007 року.
Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Лубни Полтавської
області, гр. України, освіта середня, неодружений, не працює, мешкає в
АДРЕСА_1, раніше судимий:

-28.06.1995р.
Лубенським міським судом за ст.ст.19 ч.6,140 ч.2, 140 ч.3,42 КК України на 3
р.6 міс. позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна; -
09.01.1997р. звільнено постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука
умовно-достроково на 1 р.8 міс.24 дн.; -22.05.1997р. Лубенським міським судом
за ст.ст.144 ч.2,44,43 КК України на 3 р. позбавлення волі із конфіскацією
усього належного йому майна;

-03.09.1999р.постановою
Полтавського районного суду

2

Полтавської області звільнено умовно-достроково на 11
міс. 19 дн.;

-06.09.2000р.Лубенським міським судом за ст. 229-6 ч.1 на
2 р.позбавлення волі з іспитовим строком 1 р. на підставі ст.45 КК України із
сплатою штрафу -200 грн.;

-25.04.2002 р.
Октябрьським районним судом м. Полтави за ст. ст.143 ч.2,140 ч.2 ,357 ч.3, 358
ч.1,42 КК України на 3 р.позбавлення волі;

-17.03.2004
р.Лубенським міським судом за ст.ст.
185 ч.3,185 ч.2,70 КК України на 3 р.позбавлення волі; засуджений ч. 1 ст.
162 КК України на 1 р. обмеження волі;
за ч.3 ст. 185 КК України на 3 р. позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України на 1 р.позбавлення
волі і на підставі ст.ст.70,72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань,
остаточно визначено покарання -3
р. 9 міс. позбавлення волі.

Постановлено
стягнути із засудженого на користь потерпілих ОСОБА_2 -1450 грн.; ОСОБА_3 -
8120 грн., ОСОБА_4 850 грн., ОСОБА_5 -650 грн. , ОСОБА_6 - 600 грн., ОСОБА_7 -3825 грн.,
ОСОБА_8 -4440 грн.

ОСОБА_1визнано винним у тому, що він в 2007 році викрав: 30
квітня кошти в валюті США
500 дол. та 1300
грн., а всього-3 825грн. у гр. ОСОБА_7 з проникненням до будинку; 8 травня у
гр. ОСОБА_5 ювелірні вироби на суму 650 грн. з проникненням до будинку; 10
травня у гр. ОСОБА_8 ювелірні вироби, кошти -2750 грн., завдавши шкоди на суму
-4440 грн. з проникненням до будинку; 7 червня у гр. ОСОБА_4 ювелірні вироби на
суму 650 грн. та кошти - 200 грн., завдавши шкоди на суму -850 грн. з проникненням
до будинку; 11 червня у гр. ОСОБА_9 мобільні телефони на суму 1 500 грн. з
проникненням до будинку ; 16 червня у гр.ОСОБА_3 ювелірні вироби, побутову
техніку, шкіряну куртку на загальну суму 8120 грн. з проникненням до будинку;
16 травня шляхом обману та зловживання довірою заволодів коштами у сумі 1450
грн. гр. ОСОБА_2; 7 червня з метою заволодіння коштами в сумі 600 грн.
незаконно проник до будинку гр.ОСОБА_6

Засуджений ОСОБА_1 просить вирок
змінити, пом'якшити покарання застосувавши ст.75 КК України, з урахуванням
з'явлення із зізнанням, щирого каяття та внаслідок збігу тяжких обставин -
після звільнення не мав житла та роботи.

Інші учасники
судового процесу вирок не оскаржили. Вислухавши доповідача, міркування прокурора про необхідність залишення
апеляції без задоволення, а вироку без змін, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не
підлягає до задоволення з таких підстав.

3

Висновок суду
про доведеність винуватості ОСОБА_1у вчиненні
зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні
доказами і є обгрунтованим.

В апеляції ОСОБА_1 свою винність не оспорює.

Суд правильно
кваліфікував злочинні дії ОСОБА_1за
сукупністю злочинів, передбачених за ч.1 ст. 162, ч.3 ст.185 КК України та ч. 2
ст. 190 КК України.

У п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 « Про практику призначення судами кримінального
покарання» зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що ч.1 ст. 75 КК
України передбачено звільнення від відбування основного покарання з
випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового
обмеження ( для військовослужбовці), обмеження волі, а також позбавлення волі
на строк не більше п'яти років.

Рішення суду про
звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути
належним чином мотивоване.

Покарання ОСОБА_1 призначено з
дотриманням вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості
вчинених злочинів, даних про особу засудженого, що характеризується
посередньо, обставин, що обтяжують та
пом'якшують покарання. За таких обставин
висновок суду про необхідність призначення покарання в вигляді
позбавлення волі є обгрунтованим, а підстави до пом'якшення відсутні.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України колегія суддів,-

УXВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської
області від 4 вересня 2007 року щодо нього без змін.