Справа № 457/1346/14-к
провадження №1-кс/457/159/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури м. Трускавця ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до Трускавецького міського суду Львівської області із скаргою на бездіяльність прокурора після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Свою скаргу мотивують тим, що 03.06.2014 року вони подали прокурору м. Трускавця заяву про вчинення працівниками Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області злочину. Протягом тривалого часу, близько двох місяців, жодних даних про наслідки розгляду заяви вони не отримували. 14.08.2014 року вони звернулися в прокуратуру м. Трускавця з метою отримати відповідь про наслідки розгляду їх заяви. З відповіді прокуратури (від 17.06.2014 року) їм стало відомо, що жодного розслідування викладених ними фактів ніхто не проводив, їх заява не була зареєстрована у Єдиному реєстру досудових розслідувань.

Скаржники в судовому засіданні просили скаргу задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та представив суду матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Заслухавши скаржників, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий судддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги, матеріалів заяви поданої в прокуратуру м. Трускавця, матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останні зверталися в прокуратуру м. Трускавця із заявою про вчинення працівниками Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області злочину. Так заявники вважають, що посадові особи Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області під час розслідування кримінальних проваджень перевищили свої повноваження, здійснили службовий підлог та допустили фальсифікацію доказів для отримання необхідного їм результату, а саме закриття провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Вказані положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, які містять достатні відомості про вчинення злочину, наявність ознак злочину Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заява містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, за викладених заявником обставин. В заяві ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказують лише на те, що посадові особи Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області під час розслідування кримінальних проваджень перевищили свої повноваження, здійснили службовий підлог та допустили фальсифікацію доказів для отримання необхідного їм результату, а саме закриття провадження, однак не надають жодних доказів на підтвердження вищевказаних фактів.

Також ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть, згідно із ст. 303 КПК України, оскаржити дії і бездіяльність слідчого в суді. Крім того, при наявності у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сумнівів щодо неупередженості слідчого, вони мають право в порядку ст. 81 КПК України звернутися до слідчого судді з відповідною заявою, щодо відводу слідчого.

З огляду на те, що під час судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі поданої заяви, приходжу до висновку про необґрунтованість скарги, яка не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1