АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/852/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

представника ТОВ «Редголд» ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Редголд» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту та накладено арешт на видаткову частину банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» () у ПУАТ «СМАРТБАНК» (МФО 380786).

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, з урахуванням того, що грошові кошти, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» () у ПУАТ «СМАРТБАНК» (МФО 380786) були набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України та відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, дійшов висновку про наявність, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для арешту вказаного рахунку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник ТОВ «Редголд» ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону України, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській областіОСОБА_9 про накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» () у ПУАТ «СМАРТБАНК» (МФО 380786).
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не обґрунтував свій висновок про те, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України. Також в порушення вимог ст. 173 КПК України, в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на докази, які вказують про прямий або опосередкований зв`язок невстановлених осіб, що вчинили кримінальне правопорушення з ТОВ «Редголд» та підстави відповідальності товариства за незаконні дії третіх осіб.
Крім того, судом при розгляді клопотання слідчого про арешт майна рахунку, не встановлено розмір шкоди, питання про наявність цивільного позову та співрозмірність обмеження права власності. ТОВ «Редголд» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження та відносно неї не може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, а керівник товариства не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Також апелянт зазначає про те, що заборона будь-яких видаткових операцій з банківського рахунку ТОВ «Редголд» блокує підприємницьку діяльність товариства, а також унеможливлює сплату до бюджету України податків та інших обов`язкових платежів.
Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику представника ТОВ «Редголд», а про оскаржувану ухвалу товариству стало відомо тільки з листа ПУАТ «СМАРТБАНК» від 24.03.2015 р.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 12.03.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та даних ЄРДР, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Редголд», слідчий суддя зазначив, що в провадженні СВ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000029 від 18.02.2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України.
Розслідування ведеться за фактом того, що у період з 2012 року по даний час особами, в тому числі із складу засновників, керівників і співробітників АТ «КБ «Союз» (МФО 380515) та ПАТ «КБ «Альянс» (), засновників та керівників суб`єктів господарювання, створених з метою прикриття незаконної діяльності створено групу з метою заволодіння грошовими котами шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

На даний час вищевказані особи організовують перерахування підприємствами реального сектору економіки, в тому числі державними і комунальними, грошових коштів на рахунки фіктивних суб`єктів господарювання, в тому числі так званих «транзитних підприємств», для мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, нібито за виконання різноманітних послуг, робіт або поставку товарно-матеріальних цінностей. Фактично такі роботи не виконуються, послуги не надаються, а товарно-матеріально цінності не реалізовуються, а кошти обготївковуються шляхом проведення подальших операцій з іншими «транзитними» і фіктивними суб`єктами господарювання, які задіяні в злочинній схемі «конвертаційного центру», з подальшим їх обготівкуванням через рахунки фізичних осіб - підприємців, переважно через каси АТ «КБ «Союз» () та ПАТ «КБ «Альянс» ().
Функціонування незаконної схеми, полягає у перерахуванні з рахунків підприємств реального сектору економіки Київського та інших регіонів України грошових коштів на рахунки так званих «транзитних підприємств», з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, протиправного перерахування валюти за межі України з використанням фіктивних комерційних структур, а також для привласнення та заволодіння чужим майном. Фактично відповідні роботи не проводились, послуги не надавались, постачання товарівне здійснювалось, а грошові кошти обготівковувались через рахунки юридичних та фізичних осіб, які відкриті, зокрема, в ПАТ «КБ Фінансовий партнер» (МФО 380872).

Крім того, у період з 2012 року по даний час ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та інші невстановлені особи, організувавши створення на території м. Киева злочинної схеми («конвертаційного центру») з використанням банківських установ AT «КБ «Союз» () та ПАТ «КБ «Альянс» (), через каси яких ; відбувається видача незаконно обготівкованих коштів, вчиняють фіктивне підприємництво. З метою прикриття вказаної незаконної діяльності члени групи створили ряд фіктивних суб`єктів господарювання, в тому числі ТOB «Редголд».
Видача коштів, здобутих злочинним шляхом, відбувається з кас AT «КБ «Союз» () та ПАТ «КБ «Альянс» () через рахунки фізичних осіб-підприємців.
Встановивши зазначені фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про необхідність арештувати грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» у ПУАТ «СМАРТБАНК», оскільки вказані грошові кошти набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, визначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000029 зареєстроване ще 18.02.2015 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «Редголд» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні № 0000029 ТОВ «Редголд» в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебувало, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.
Окрім цього, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п.п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» у ПУАТ «СМАРТБАНК».
Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя та слідчий вказали, що грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» у ПУАТ «СМАРТБАНК» набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК України, дає підстави для їх арешту.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, ні в клопотанні слідчий, ні в ухвалі слідчий суддя, з достатньою повнотою не обґрунтували, яким саме чином грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» у ПУАТ «СМАРТБАНК» були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідають критеріям, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України та за якими операціями такі суми надійшли на вказаний у клопотання слідчого банківський рахунок.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ТОВ «Редголд» має до розслідуваного злочину, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ТОВ «Редголд», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав. В клопотанні слідчого також не містилось обґрунтування необхідності розгляду клопотання про арешт майна за відсутності власника майна.
Таким чином, розгляд клопотання було проведено з порушенням права власника майна на захист, що призвело до однобічності судового розгляду та незаконності судового рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Редголд» ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року.
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Редголд» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту та накладено арешт на видаткову частину банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» () у ПУАТ «СМАРТБАНК» (МФО 380786) скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно а саме: видаткову частину банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Редголд» () у ПУАТ «СМАРТБАНК» (МФО 380786) відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ ____________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5