П О С Т А Н О В А

19 липня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд

у складі:

головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі Святецька Н. В.,

з участю прокурора - ХАХЛЮКА В.В.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Білоцерківської ОДПІ ОСОБА_2 від 18.06.2012 року про порушення щодо нього кримінальної справи за ст. 212 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2012 року слідчим СВ Білоцерківської ОДПІ ОСОБА_2 порушено кримінальну справу № 02-8707 за фактом умисного ухилення ФОП ОСОБА_1, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, від сплати податків у особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України.

У своїй скарзі від 11.07.2012 року ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, як незаконну, мотивуючи свої вимоги тим, що кримінальну справу щодо нього порушено з порушенням процесуальних строків і без достатніх приводів та підстав; що відсутній сам факт несплати податків до держбюджету, оскільки винесене на підставі акту податкової перевірки № 10/1701/НОМЕР_1 від 01.11.2011 року податкове повідомлення-рішення оскаржено ним до Київського окружного адміністративного суду, і що в його діях відсутній склад інкримінованого йому злочину.

В судове засідання скаржник на виклик суду не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив.

Натомість аналіз та оцінка викладених ОСОБА_1 у скарзі доводів, дослідження матеріалів, на підставі яких слідчим було прийнято рішення про порушення зазначеної кримінальної справи, дають підстави для висновку про те, що скарга ОСОБА_1 є необгрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 15 статті 236-8 КПК України суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04.06.2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою статті 94 КПК приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (частина друга статті 94 КПК), законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (стаття 98 КПК).

Відповідно до положень ст. 94 КПК України кримінальну справу може бути порушено лише за нявності передбачених вказаною статею приводів та підстав для цього і тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 цього Кодексу, слідчий зобовязаний винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

Кримінальну справу щодо ОСОБА_1 порушено компетентною особою слідчим СВ Білоцерківської ОДПІ, в зоні діяльності якої здійснював свою підприємницьку діяльність ОСОБА_1.

Порушуючи 18.06.2012 року кримінальну справу за фактом умисного умисного ухилення ФОП ОСОБА_1, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, слідчий належним чином і в повній відповідності з вимогами ст. 98 КПК навів у постанові приводи для прийняття такого рішення: безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину, і підстави: дані, які вказують на наявність у діях ФОП ОСОБА_1, за попередньою змовою з невстановленими особами, ознак злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, що містяться в матеріалах дослідчої перевірки ФОП ОСОБА_1 № 135 від 25.11.2011 року, зокрема: акт перевірки ФОП ОСОБА_1 № 10/1701/НОМЕР_1 від 01.11.2011 року; акт перевірки ТОВ «Продсоюз-7» № 825/2310/36835886 від 17.10.2011 року; акт перевірки ТОВ «ТФ Діаніт» № 3310/23-2/36235885 від 23.09.2011 року.

Перевірка джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1, свідчить про те, що ці дані отримані законно, з повним дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 винесено з дотриманям вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК України: з указанням приводів та підстав для її порушення; за наявності достатніх даних, що свідчать про наявність у діях останнього ознак злочинного діяння; з указанням статті кримінального закону, за ознаками якої порушено справу; з подальшим спрямуванням порушеної справи прийняття справи слідчим до свого провадження.

Доводи скаржника про те, що в його діях відсутні ознаки та склад злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, не можуть братися судом до уваги, оскільки питання щодо доведеності чи недоведеності вини особи, щодо якої порушено кримінальну справу, вирішуються судом при розгляді цієї справи по суті, а ч. 15 ст. 236-8 КПК України визначено, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Не є підставою для скасування постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 і та обставина, що винесене на підставі акту податкової перевірки № 10/1701/НОМЕР_1 від 01.11.2011 року податкове повідомлення-рішення оскаржено ним до Київського окружного адміністративного суду. Рішення за вказаною скаргою ОСОБА_1 на даний час адмінсудом не прийнято, а з постанови слідчого від 18.06.2012 року вбачається, що вказаний акт податкової перевірки являвся не єдиною підставою для прийняття рішення про порушення кримінальної справи.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування наведеної вище постанови про порушення щодо нього кримінальної справи за ст. 212 ч. 3 КК України.

А тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 236-7, 236-8 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Білоцерківської ОДПІ ОСОБА_2 від 18.06.2012 року про порушення щодо нього кримінальної справи за ст. 212 ч. 3 КК України залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7 діб від дня її винесення.

Суддя ОСОБА_3