Справа № 185/1815/15-к
Провадження № 1-кп/185/182/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000844, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кисельовськ Кемеровської області Росії, руського, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

за вчинення злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
16.07.2010 року ввечері обвинувачений ОСОБА_8 з засудженим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно вживали спиртні напої під містом, що веде з центру м.Павлограда в сел. Шахтобудівників. Під час спільного вживання спиртних напоїв засуджений ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 вступили у злочинну змову між собою, направлену на вчинення розбійних нападів на жителів в м.Павлограді з метою незаконного заволодіння їх майном, при цьому обвинувачений ОСОБА_8 з метою подолання опору потерпілих повинний був використовувати раніше придбаний ним пластмасовий пістолет чорного кольору, а засуджений ОСОБА_9 , діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_8 , повинний був відкрито викрадати чуже майно громадян.

16.07.2010 року приблизно о 22.20 годині обвинувачений ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійних нападів, підійшовши до паркану дитячого дошкільного закладу №2, що розташований за адресою: м.Павлоград Дніпропетровської області, вул. Озерна, б.117, - та побачивши сидячих на автомобільних скатах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перестрибнувши через паркан та підійшовши до неповнолітніх, діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи в присутності потерпілих та ОСОБА_10 , вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при цьому обвинувачений ОСОБА_8 підійшов до потерпілих, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, витягнув з кишені предмет, схожий на пістолет, та направив в бік потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , погрожуючи їм вбивством, які сприйняли цю погрозу як реальну для їх життя та здоров`я, оскільки вважали пістолет бойовою зброєю, та побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_6 передав обвинуваченому ОСОБА_8 та засудженому ОСОБА_9 свій мобільний телефон марки «Самсунг С210» вартістю 150 гривень з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 25 гривень, а потерпілий ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Самсунг С200» вартістю 106.50 гривень з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 25 гривень. Після скоєного обвинувачений ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_9 з викраденим майном зникли і розпорядились ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 205 гривень, потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 161.50 гривень.

Крім того, 16.07.2010 року приблизно о 22.30 годині обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення розбійних нападів на громадян в м.Павлограді, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в районі дитячої дошкільної установи №28, що розташована по вул. Інтернаціональній, 71 м.Павлограда Дніпропетровської області, побачивши раніше незнайомого ОСОБА_11 , який розмовляв по мобільному телефону, спостерігаючи за його намірами зателефонувати по мобільному телефону, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , та діючи умисно, протиправно, відкрито, раптово та несподівано, з корисливих мотивів, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, в присутності потерпілого ОСОБА_11 , засудженого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи предмет, схожий на пістолет, став вимагати від потерпілого ОСОБА_11 , який сприйняв цю погрозу як реальну для його життя та здоров`я, оскільки вважав пістолет бойовою зброєю, передати належний йому мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_11 передав обвинуваченому ОСОБА_8 свій мобільні телефон марки «Samsung GT-C3010» вартістю 679.50 гривень з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 30 гривень. Після скоєного обвинувачений ОСОБА_8 з викраденим майном зник і розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 709.50 гривень.

Крім того, 16.07.2010 року приблизно о 22.40 годині обвинувачений ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи реалізувати злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійних нападів, перебуваючи біля тильної сторони центрального офісу КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м.Павлоград Дніпропетровської області, вул. К.Маркса, б.35, - та побачивши в руках у раніше незнайомого ОСОБА_7 , який йшов назустріч з ОСОБА_12 , мобільний телефон, підійшли до потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ; і діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, в присутності потерпілих та ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_8 витягнув з кишені предмет, схожий на пістолет, та приставив до лоба потерпілого ОСОБА_7 , погрожуючи йому вбивством, який сприйняв цю погрозу як реальну для його життя та здоров`я, оскільки вважав пістолет бойовою зброєю, та став вимагати у потерпілих передачі йому та засудженому ОСОБА_9 мобільних телефонів, проте потерпілий ОСОБА_7 із застосуванням сили став чинити опір обвинуваченому ОСОБА_13 , при цьому намагаючись вибити з рук обвинуваченого предмета, схожого на пістолет, в результаті чого частина пістолета опинилась в руках ОСОБА_7 . Заволодіти телефоном марки «Нокіа 0912» вартістю 246.50 гривень з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 1.26 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 , та телефоном марки «Нокіа 5130» вартістю 1105 гривень з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 33.46 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 з засудженим ОСОБА_9 не змогли з причин надання їм активного опору з боку потерпілого ОСОБА_7 .

Допитаний обвинувачений ОСОБА_8 вину за ст. 187 ч.2 КК України визнав повністю і пояснив, що всіх обставин вчинених злочинів не пам`ятає, оскільки в той день багато вжив алкогольних напоїв, разом з ОСОБА_9 він, використовуючи іграшковий пістолет, ввечері нападали на хлопців та забирали їх майно, будь-яких тілесних ушкоджень потерпілим не завдавали, збитки завдані потерпілим відшкодовані в повному обсязі. В скоєному щиро кається, просить врахувати при призначенні покарання, що під час перебування в Росії йому в результаті злочину були завдані тяжкі тілесні ушкодження, що в наступний час позначилось на його стані здоров`я та самопочутті. При обрані йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та поміщення до Дніпропетровського СІ, він переболів на пневмонію, яка стала причиною захворювання на туберкульоз. Крім того в нього на утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить суворо його не наказувати, врахувати всі обставини при призначенні покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні розказав, що 16.07.2010 року приблизно о 22.00 годині він разом з ОСОБА_5 знаходились на території дитячого садку, що розташований по вул. Озерній м.Павлограда, розмовляли по мобільних телефонах. Через деякий час через паркан переплигнули троє хлопців, один з яких пройшов повз них, а один підійшов до них та дістав пістолета, тримав його в правій руці, наставив на нього, став погрожувати розправою, це був обвинувачений ОСОБА_8 , вимагаючи віддати телефон. Він розгледів пістолета, на його думку він схожий був на пістолет «Макарова», побоюючись за своє життя, він віддав мобільного телефону нападнику, на той час він користувався телефоном марки «Самсунг». Інший хлопець, засуджений ОСОБА_9 , обшукував в цей момент ОСОБА_5 , ніяких погроз цей нападник не виловлював. Після того, як нападники забрали їх мобільні телефони вони пішли. До теперішнього часу мобільний телефон йому не повернутий.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 16.07.2010 року ввечері, приблизно о 22.00-22.30 годині, він зі знайомим ОСОБА_6 перебували на території дитячого садку, що по вул. Озерній м.Павлограда, сиділи разом на автомобільних колесах та розмовляли по мобільних телефонах. Зі сторони школи через паркан переплигнули три хлопця та стали йти по направленню до них, один з них пройшов повз них далі. Один з хлопців, який був з великим носом та великою «шевелюрою», одягнений в синю футболку, схожий на обвинуваченого ОСОБА_8 , підійшов до них ближче, дістав пістолета та став направляти на нього, приставив до виска, при цьому йому та ОСОБА_6 наказав віддати мобільні телефони, а іншому нападнику наказав обшукати його. Інший нападник був одягнений в спортивну кофту з білими полосами, світлі бриджі, на голові була кепка, саме цей хлопець обшукав його, це був ОСОБА_9 . Приставлений пістолет він сприйняв як реальну загрозу для життя, тому без вагань віддав свого мобільного телефону з сім-картою «МТС», на той час він користувався мобільним телефоном марки «Самсунг» марки «С-200» чи «С-210». Потім ОСОБА_9 викрикнув, щоб вони уходили по вул. Полтавській. Після як нападники пішли, вони розійшлись по домам, батько після почутого вдома подзвонив в міліцію. Того ж дня, був затриманий ОСОБА_9 та хлопець, який до них не підходив та стояв поруч, тобто не обвинувачений. Мобільний телефон йому повернутий.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_12 16.07.2010 року приблизно після 21.00 години йшли по вул. Карла Маркса м.Павлограда, в нього в руках був його мобільний телефон та мобільний телефон ОСОБА_12 , один з телефонів був « ОСОБА_15 ». Він переписував номера телефонів з мобільного ОСОБА_12 в свій телефон. З гаражів в їх напрямку йшло троє хлопців, один пройшов поруч та зупинився неподалік. В цей момент до нього підійшов хлопець, темний з великим носом, та приставив до голови пістолета, наказав відати телефони, цей хлопець був дуже схожим на обвинуваченого ОСОБА_8 . Він спочатку подумав, що це друзі шуткують, проте пізніше зрозумів, що це не жарт, а справжній напад. Телефони він поклав до кишені куртки та обома руками схопився за пістолета, цей предмет став ламатися в його руках. Інший нападник в цей момент вже бився з ОСОБА_12 . Коли в його руках залишилась частина пістолета, він зрозумів, що пістолет не справжній, а іграшковий. Хлопець, що нападав та інший, що бився з ОСОБА_12 стали тікати. В цей момент він вже побачив іншого потерпілого ОСОБА_11 , який йшов по вулиці зі співробітниками міліції. Йому відомо, що вночі після нападу затримали засудженого ОСОБА_9 та іншого хлопця, що чекав на обвинуваченого та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він взимку 2014 року, перебуваючи в приміщенні Павлоградського РВ, приймав участь при проведенні слідчої дії. В його присутності та іншого понятого ОСОБА_17 слідча давала чоловікові для впізнання чотири фотографії, на яких були зображені різні обличчя.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що з 15 червня 2010 року вживав алкогольні напої, ввечері 16 червня 2010 року він разом з ОСОБА_10 та хлопцем за прізвиськом « ОСОБА_18 » вживали спиртні напої, до цього разу цього молодика декілька разів бачив на території селища «ПШС». Обвинуваченого ОСОБА_8 знає, проте того дня його з ними не було. Під час вжиття алкогольних напоїв він з «Вальсоном» вирішили вчинити пограбування, ОСОБА_10 про свої плани не повідомляли. Десь в місті вони знайшли «пугач»- маленький дитячий пістолет. Коли проходили біля дитячого садку по вул. Озерній м.Павлограда, то він разом з «Вальсоном» підійшли до сидячих на колесах хлопців, та забрали у них мобільні телефони, один з яких залишився в нього. ОСОБА_10 йшов попереду і всього не бачив. Потім вони проходили по алеї в центрі міста, назустріч ним йшов хлопчина та розмовляв по мобільному телефону, до нього підійшов «Вальсон» та забрав мобільного телефону. Далі вони ввечері проходили біля відділення «Приватбанку» по вул. К.Маркса м.Павлограда, назустріч йшло троє хлопців, «Вальсон» спробував забрати у одного з них мобільний телефон, проте той став чинити опір, відбулась бійка, і вони побігли, пістолет залишився у «Вальсона». В той день дійсно на голові в нього була надіта біла кепка. Вночі його та ОСОБА_10 затримали. Під час проведення відтворення обставин події злочину в 2010 році він слідчому повідомив, що з ним скоював напад молодий чоловік за прізвиськом « ОСОБА_18 », тому слідча вирішила, що це ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає, як проводилась слідча дія за його участі, потерпілий ОСОБА_7 йому знайом.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

До них відносяться: протокол огляду від 17.07.2010 року /т.2 а.п.3-4/, протокол огляду від 17.07.2010 року /т.2 а.п.19/, протокол огляду від 17.07.2010 року /т.2 а.п.25-26/, протокол огляду /т.2 а.п.42/, протокол відтворення обстановки та обставин події від 20.07.2010 року за участі засудженого ОСОБА_9 /т.2 а.п.57-60/, протокол відтворення обстановки та обставин події від 20.07.2010 року за участі свідка ОСОБА_10 /т.2 а.п.61-64/, протокол обшуку від 20.03.2010 року /т.2 а.п.77/, протокол обшуку від 20.08.2010 року /т.2 а.п.79/, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_5 від 02.01.2015 року /т.3 а.п.157-160/; протокол огляду предметів від 02.01.2015 року /т.3 а.п.162/, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_6 /т.3 а.п.175-178/, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 від 03.01.2015 року /т.3 а.п.188-191/, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 від 08.01.2015 року /т.3 а.п.196-199/; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_12 від 13.01.2015 року /т.4 а.п.19-22/, висновок судово-товарознавчої експертизи №4650-14 віл 23.01.2015 року /т.4 а.п. 41-45/, речові докази, долучені до справи /т.2 а.п.32, 33, 34-35, 36/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України:

- як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб - за епізодом нападу 16.07.2010 року на потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), скоєний особою яка раніше вчинила розбій - за епізодом нападу 16.07.2010 року на потерпілого ОСОБА_11 ; та як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), скоєний за попередньою змовою групою осіб, які раніше вчинили розбій - за епізодом нападу 16.07.2010 року на потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_12 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення злочину, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, 23.10.2013 року отримав тяжкі тілесні ушкодження, що вплинули на його стан здоров`я, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повне відшкодування шкоди потерпілим.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття і повне визнання вини, тяжкі поранення, наявність на утриманні малолітньої дитини, повне відшкодування шкоди потерпілим.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеня тяжкості і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливо лише з ізоляцією його від суспільства і необхідності застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

При обранні міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого у скоєному, отримані ним тяжкі тілесні ушкодження, наявність на утриманні у останнього малолітньої доньки, повне відшкодування шкоди потерпілим як обставини, що пом`якшують провину обвинуваченого, особистість обвинуваченого, і вважає можливим застосувати до нього положення ст. 69 КК України, призначивши йому покарання нижче нижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України без застосування до нього обов`язкового додаткового покарання.

Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено законом за злочин, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце тільки при наявності декількох пом`якшуючих обставин, двох і більше з урахуванням особи винного.

Санкція статті 187 ч.2 КК України в редакції на момент скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_8 передбачала покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Тому суд з урахуванням викладеного вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче семи років без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 була обрана у виді тримання під вартою в Дніпропетровському СІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з 25.12.2014 року /т.3 а.п.104/

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ Міністерства юстиції України на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 196.80 гривень /т.4 а.п.38/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 196.80 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

· мобільний телефон «Samsung C200N», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останньому по приналежності;
· мобільний телефон марки «Нокиа 0912», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останньому по приналежності;
· мобільний телефон марки «Нокиа 5130», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останньому по приналежності.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Строк відбуття покарання обчислювати з 25.12.2014 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ Міністерства юстиції України у розмірі 196.80 гривень.

Речові докази:

· мобільний телефон «Samsung C200N», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;
· мобільний телефон марки «Нокиа 0912», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;
· мобільний телефон марки «Нокиа 5130», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1