Справа № 746/62/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/429/2015
Категорія - ст.185 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Скадовськ Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше судимого:

- 25.09.2014 року Срібнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 25 вересня 2014 року Срібнянського районного суду Чернігівської області, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини, просить вирок суду змінити, пом`якшивши покарання шляхом застосуванням положень ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Доводи своєї апеляційної скарги аргументує тим, що він є інвалідом ІІІ групи та потерпіла не має до нього ні моральних, ні матеріальних претензій.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою обвинуваченого прокурор подав заперечення, в яких просить вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на те, що твердження апелянта про відсутність у його діях корисливої мети спростовуються, встановленими в ході розгляду даного провадження судом першої інстанції, фактичними обставинами. Вважає, що відсутні підстави для призначення покарання з випробуванням.

Як встановив суд, 25 січня 2015 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв з собою господарський мішок та прибув на територію господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 . Здійснюючи корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю господарів, ОСОБА_10 шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку трьох кролів, загальною вагою 10,5 кг, з клітки, де вони утримувалися, чим завдав матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 619 гривень 50 копійок. Кролів ОСОБА_7 помістив до господарського мішка, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим за власним розсудом, а саме: відніс кролів до ОСОБА_11 , який проживає по АДРЕСА_2 .

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважає вирок суду обґрунтованим, законним і просить залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів справи, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_7 визнав частково свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_7 частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Доводи ОСОБА_7 про відсутність у його діянні корисливої мети відносно викраденого майна, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 26.01.2015 року, близько 02.00 години ночі до нього додому ОСОБА_7 приніс господарський мішок в якому було троє кролів. ОСОБА_7 пояснив, що кролів заробив у людей та попросив, щоб вони були у нього, а вранці він двох кролів забере, оскільки у нього є покупець, а третього кроля вони засмажать.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, органом досудового розслідування та місцевим судом кваліфіковано правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку; обставиною, що обтяжуює покарання є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що інкримінується йому.

Остаточна міра покарання судом призначена у відповідності з вимогами ст. 71 КК України з врахуванням того, що обвинувачений у період іспитового строку за вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25.09.2014 року, вчинив нове кримінальне правопорушення, чим порушив умови застосування ст. 75 КК України.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Колегія суддів, приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він є інвалідом ІІІ групи, однак вважає що це не є обставиною, що суттєво знижує ступінь вини ОСОБА_7 та не є підставою для пом`якшення призначеного судом покарання.

З огляду на обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання про достатність та справедливість призначеного судом першої інстанції покарання та не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання, як на те вказує обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КІ1К України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4