Справа № 646/3153/15-к
№ провадження 1-кп/646/307/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участі захисника - адвоката ОСОБА_4

за участі представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 14.01.2015 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Водолага, Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, пенсіонер, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :
13.01.2015 року приблизно о 16:30, ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2105», р.н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , на якому рухався зі швидкістю 40 км/год по вул. Нетеченська набережна м. Харкова зі сторони вул. Університетської в напрямку вул. Мар`їнська у м. Харкові.

Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 2, ОСОБА_6 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, грубо порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

- п.18.1. "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. "

- п.18.4. "Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. "

та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, з ліва направо по ходу його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи № 26-А/15 від 09.02.2015 потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з наявністю крововиливів м`яких тканин лівої скроневої області, перелому кісток зводу черепу з ліва, епіджуральної гематоми лівої скроневої області, забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2105» р.н. НОМЕР_1 , виявив неуважність, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, проігнорував те, що автомобіль, який рухався попереду нього в попутному напрямку зліва зупинився перед вказаним вище нерегульованим пішохідним переходом, по якому переходив проїжджу частину пішохід ОСОБА_8 зліва на право по ходу його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, не зупинився щоб дати дорогу пішоходу, якого він об`єктивно спроможній був побачити, та скоїв на нього наїзд, що спричинило тяжкі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення. Пояснив суду, що 13.01.2015 року близько 16-30 год. рухався по Нетеченській Набережній у м. Харкові зі швидкість 40 км/год. Наближаючись до пішохідного переходу збавив швидкість до 30 км/год. Вказаний перехід не був освітлений, світло було лише на автозаправочній станції, яка знаходиться близько 100 м до переходу. Потерпілого побачив лише на відстані 5 метрів від автомобілю. Також визнав, що необхідно було більш збавити швидкість для уникнення наїзду на пішохода.

Цивільний позов потерпілого визнав частково у сумі 3500,00 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. у якості моральної.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 долучив до матеріалів справи чек щодо поштового переказу на імя ОСОБА_8 - 1 500 грн.

Потерпілим в кримінальному провадженні визнано ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.01.2015 року переходив проїжджу частину в районі будинку № 2 по вул. Нетеченській набережній. Здійснюючи перехід через проїжджу частину, підійшов до пішохідного переходу і подивився наліво, після чого упевнившись в тому, що транспортні засоби, які рухаються в бік вул. Універсітетскої, пропускають, а саме, автомобілі зупинилися перед пішохідним переходом, почав рух на протилежний бік вулиці. Дійшовши до середини, побачив світло фар і радіаторну решітку автомобіля, після чого миттєво стався удар. На момент події на вулиці були сутінки, проїжджа частина освітлювалася вуличним освітленням, опадів не було.

В судовому засіданні потерпілий заявив цивільний позов до ОСОБА_6 та приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» щодо стягнення з останніх матеріальної та моральної шкоди, а також витрати на юридичні послуги адвоката на загальну суму 125 592,3 грн., з яких: 16 324,27 грн. матеріальний та 5000 грн. пред`явлено до ПрАТ «Європейський строхивий союз», 95 000 грн. моральної шкоди та 5000 грн за оплату за надання юридичних послуг в розмірі 5000 грн. до ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні долучив до матеріалів справи довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серія ХАР-08 №002681, видана 13.05.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_8 надана друга група інвалідності.

Представник приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що страхова компанія не заперечує проти задоволення позову потерпілого щодо стягнення страхового відшкодування у сумі 16324,27 грн. за умови документального підтвердження, а відтак і моральної шкоди у сумі 816,21 грн.

Окрім зазначеного, винність ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами:

- даними, які містяться з висновку судово-медичної експертизи №26-А/15 від 15.01.2015 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_8 мало місце закрита черепно-мозкова травма з наявністю крововиливів м`яких тканин лівої скроневої області, перелому кісток зводу черепу з ліва, епіджуральної гематоми лівої скроневої області, забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

- даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 10.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що потерпілий розказав та показав, яким чином він рухався та автомобіль «ВАЗ-2105» під керуванням ОСОБА_6 перед та під час дорожньо-транспортної пригоди;

- даними, які містяться у висновку автотехнічної експертизи №100/15 від 17.02.2015 року, згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 і 18.4 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним вимог п.п. 18.1 і 18.4 Правил дорожнього руху України.

У діях водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1 і 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням данної ДТП.

- даними, які містяться у протоклі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.01.2015 року;

За таких обставин суд приходить до висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення та часткове відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої ??частини Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь суспільної небезпеки і тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину з необережною формою вини, дані, які характеризують його особу, та наслідки, які наступили в результаті дій ОСОБА_8 , приймаючи до уваги пенсійний вік обвинуваченого, а саме, 71 рік, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням випробування.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України та позбавити ОСОБА_6 права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стосовно цивільного позову ОСОБА_8 , суд зазначає наступне.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як слідує з ч. 3 ст. 128 КПК України, при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд, керуючись постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню частково.

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0045723 між ОСОБА_6 та ПрАТ «Європейський строхивий союз» 21.06.2014 року було укладено договір страхування автомобілю «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком на 1 рік.

Згідно укладеного договору, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором (полісом).

Пунктом 4 договору передбачено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 100 000 грн., розмір франшизи дорівняє 1000 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-1У від 01 липня 2004 року у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під час судового слідства позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування матеріальних збитків у сумі 16 324,27 грн. з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз», знайшли своє підтвердження, потерпілим були надані копії касових чеків, у відповідності до яких були зазначені суми на придбання медичних препаратів та ліків.

Таким чином, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 16324,27 грн. задовольнити.

Стосовно позову в частині стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та вважає за можливе стягнути моральну шкоду у сумі 816,21 грн.

Також, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 січня 2015 року він отримав другу групу інваліднсоті, в голову йому вставлено пластину, у зв`язку із чим було порушено його нормальне життя та звичайні життєві стосунки. Призначено тривале лікування, реабілітація та інші заходи для відновлення здоров`я, не має можливості приділяти належним чином сину увагу та турботу, від чого страждає вся його сім`я, відчуває себе неповноцінною людиною.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, враховуючи вищезазначені обставини щодо визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, а саме, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, тривалість лікування і визнання його інвалідом 2 групи, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та викладені вище вимоги законодавства України з цього приводу, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, з урахуванням частково відшкодування коштів у сумі 1500,00 грн., вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 93500 тис. грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн., суд зазначає, що у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, які, у відповідності з положеннями ст.118 КПК України складаються і з витрат на правовому допомогу.

Під час розгляду даної справи інтереси потерпілого представляв адвокат ОСОБА_5 , який діє на підставі свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю №34.

Як вбачається з оглянутих у судовому засіданні квитанцій, ОСОБА_9 сплачені кошти в сумі 5000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки вказані витрати понесені саме ОСОБА_9 , а не потерпілим ОСОБА_8 .

Речові докази по справі відсутні. Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правовопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття основного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом 1 року іспитового строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися на реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , страхове відшкодування в розмірі 16 324,27 грн. та моральну шкоду в сумі 816,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , моральну шкоду у розмірі 93500 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на проведення автотехнічної експертизи №100/15 від 17.02.2015 року в розмірі 880 грн, 20 коп. (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.)

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1