Справа № 1-5I22007
ВИРОК

іменем України

24 липня
2007 року Оболонський
районний суд м. Києва

в складі:

головуючого -
судді Дев'ятка В.В.,

при секретарі -
Слободян Ю.О.,

з участю
прокурора - Сімонова Я.Г.,

потерпілих -
ОСОБА_1 , ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Заріччя, Володимир-Волинського району, Волинської обл., українця,
громадянина України,
одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, в силу
ст. 89 КК України раніше не
судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
187 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с Р.Повч,
Лугинського району, Житомирської обл.,
українця,
громадянина України, не
одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
187 КК України,

встановив:

29
вересня 2006 року, приблизно о 9
годині, у ОСОБА_3,
який в стані алкогольного сп'яніння знаходився в салоні
легкового автомобіля ВАЗ-2106 державний номер НОМЕР_1,
припаркованого неподалік дитячого санаторію
„Барвінок", що по вул. Хрещатик в м.
Боярка Києво-Святошинського
району Київської області, раптово виник
умисел на вчинення крадіжки майна ОСОБА_5

Коли
ОСОБА_5, залишивши свою сумку в салоні автомобіля, відлучилась на декілька хвилин, ОСОБА_3, взявши в руки сумку потерпілої розпочав дії направлені на
таємне викрадення чужого майна. Приблизно о 09 годині 02 хвилини потерпіла
ОСОБА_5 повернулась до автомобіля та виявила,
що ОСОБА_3, знаходячись в салоні
автомобіля, тримає в руці належні їй грошові
купюри в кількості 14 штук номіналом по 50 гривень, на загальну суму 700 грн., мобільний телефон „Алкатель-525" в
корпусі із пластмаси сірого кольору вартістю 490 грн., в силіконовому чохлі

вартістю
35 грн. з СІМ карткою оператора мобільного зв'язку „ЮМС", вартістю 40 грн.

ОСОБА_3, усвідомлюючи,
що його дії розпочаті як крадіжка виявлені потерпілою, продовжив утримувати її майно та, з метою заволодіння як цим так і іншим майном
потерпілої, взявши в руки ніж, вийшовши з салону автомобіля, розпочав погрожувати потерпілій ОСОБА_5
застосуванням ножа, одночасно наносячи
їй удари рукою в обличчя. Подолавши опір потерпілої, ОСОБА_3 зірвав з правої руки останньої обручку
із золота, вартістю 287 грн. та також
заволодів нею.

З викраденим
майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник.

Крім
того, 24 березня 2007 року у ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна групою
осіб. З метою вчинення грабежу ОСОБА_3
та ОСОБА_4, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, вступили
між собою в злочинну змову.

Того ж
дня, приблизно о 22 годині 45
хвилин, реалізовуючи свій умисел
направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4,
на вул. Північній у м. Києві збив з ніг потерпілого ОСОБА_1

Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лежачому на асфальті
потерпілому нанесли приблизно десять ударів ногами в голову та в тулуб, спричинивши,
згідно висновку судово - медичного експерта легкі тілесні ушкодження.

Після
цього, ОСОБА_4 коліном сів потерпілому
на груди та, розпочавши свої дії як
грабіж продовжив їх як розбій, оскільки
застосував до потерпілого насильство,
яке є небезпечним для життя і здоров'я останнього -ліктем надавив на шию
потерпілого. Припинивши здавлювання шиї ОСОБА_4 продовжив утримувати
потерпілого за руки притиснувши їх до асфальту.

Коли
потерпілий притиснутий коліном в груди,
зі здавленою ОСОБА_4 шиєю лежав на асфальті, до злочинних дій останнього, які переросли в розбійний напад, приєднався ОСОБА_6, який раніше вчинив розбій. ОСОБА_3 розпочав
обшукувати кишені одягнутої на потерпілому жилетки.

ОСОБА_3, обшукуючи кишені жилетки потерпілого ОСОБА_1
, виявив мобільний телефон „Самсунг XI00"
вартістю 200 грн., що належав
ОСОБА_2, яким спільно із ОСОБА_4
заволодів та із місця злочину зник.

Допитаний
у якості підсудного ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні розбійного нападу на
потерпілу ОСОБА_5 та не визнав у вчиненні розбійного нападу на потерпілого
ОСОБА_1

ОСОБА_3
пояснив, що 28 вересня 2006 року, він, в
стані алкогольного сп'яніння їздив на легковому автомобілі ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1 по м. Боярці,
Київської області та вживав спиртне зі знайомим. Коли вони перебували на вул. Хрещатик у м.
Боярці до нього в автомобіль сіла потерпіла та попросила підвезти. Він погодився
та, завізши додому знайомого, почав кататися з потерпілою ОСОБА_5 по
м. Боярці, вживати з останньою

спиртні
напої. Зупинившись на галявині, що по
вул. Хрещатик у м. Боярці він заснув. 28 вересня 2007 року, прокинувшись зранку, він виявив відсутність свого мобільного
телефону та 200 грн. Запідозривши ОСОБА_5 у крадіжці своїх речей він вирішив
пошукати їх у неї в сумці, коли остання
залишила автомобіль у своїх справах. Підсудний пояснив, що не виявивши власних речей вирішив викрасти
гроші та мобільний телефон потерпілої. Погрожуючи потерпілій ножем він забрав у
останньої мобільний телефон, гроші в
сумі 700 грн. та золоту обручку. Останню насильно зняв з пальця потерпілої, при цьому декілька разів ударивши її.
Викрадені речі повернув ОСОБА_5 після затримання працівниками міліції.

Також
ОСОБА_3 пояснив, що пізно ввечері, 24 березня 2007 року він та ОСОБА_4 зустріли
ОСОБА_1 та попросили у нього підкурити.
Потерпілий ОСОБА_1 грубо відповів, спровокувавши ОСОБА_4 Останній розбігся
та, вдаривши потерпілого, звалив його з ніг. Продовжуючи свої дії
ОСОБА_4 наніс декілька ударів потерпілому по тулубу, після чого сів потерпілому на груди та
декілька разів вдарив по обличчю. Підсудний пояснив, що в цей час у нього виник умисел перевірити
вміст кишень потерпілого ОСОБА_1
Однак, нічого не знайшовши, вони залишили потерпілого та з місця нападу
зникли. При цьому шию потерпілого ОСОБА_4 не здавлював. Згодом він (ОСОБА_3)
виявив, що загубив водійське посвідчення
та технічний паспорт на автомобіль. Повернувшись на місце нападу вони знайшли
загублені документи та мобільний телефон „Самсунг X100". Через
деякий час на номер цього мобільного телефону зателефонували та запропонували
за винагороду повернути мобільний телефон. Вони погодилися, однак, на обумовленому для зустрічі місці були
затримані працівниками міліції.

Під час
судового розгляду справи підсудний змінив свої показання та, зокрема,
пояснив, що насправді мобільний
телефон „Самсунг X100"
забрав у потерпілого під час побиття останнього ОСОБА_4 При цьому про
пограбування потерпілого ОСОБА_1 вони з
ОСОБА_4 не домовлялися.

Допитаний
у якості підсудного ОСОБА_4 вину у вчиненні розбійного нападу на потерпілого
ОСОБА_1 не визнав.

ОСОБА_4
пояснив, що 24 березня 2007 року
приблизно о 23 год. він та
ОСОБА_3 поверталися додому. По вул.
Північній у м. Києві вони
зустріли потерпілого ОСОБА_1 У
потерпілого він попросив цигарку, на що
потерпілий грубо відповів та зачепив підсудного плечем. Обурившись на дії потерпілого він наздогнав
його, збив з ніг та наніс йому декілька
ударів ногою, у які саме частини тіла не
пам'ятає. Потім надавив коліном ОСОБА_1
на груди та наніс декілька ударів по обличчю. Шию потерпілого не
здавлював. ОСОБА_3 участі у побитті ОСОБА_1
не брав, стояв поруч. Коли він (ОСОБА_4)
сидів на потерпілому, ОСОБА_3 обшукав
кишені потерпілого, але нічого не
знайшов. Після цього вони відпустили потерпілого та пішли з місця нападу. Через
деякий час ОСОБА_3 виявив, що загубив
водійське посвідчення та технічний паспорт на
автомобіль. Повернувшись на
місце нападу вони
знайшли загублені

документи
та мобільний телефон „Самсунг X100".
На номер знайденого мобільного телефону зателефонувала невідома особа та
запропонувала повернути його за винагороду. Вони погодилися, однак,
на обумовленому для зустрічі місці були затримані працівниками міліції.

Під час
судового розгляду справи підсудний змінив свої показання та, зокрема,
пояснив, що насправді мобільний
телефон „Самсунг X100"
ОСОБА_3 забрав у потерпілого під час нападу на останнього. При цьому про
пограбування потерпілого ОСОБА_1 вони з
ОСОБА_3 не домовлялися. Також підсудний пояснив, що можливо він не пам'ятає факту здавлювання
шиї потерпілого, оскільки на час нападу
на нього перебував в стані сильного алкогольне сп'яніння.

Не
зважаючи на часткове визнання своєї вини підсудними, суд,
дослідивши пояснення останніх,
вислухавши показання потерпілих,
свідків та дослідивши інші докази у справі, вважає,
що вина підсудних у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187
КК України доведена.

По
обвинуваченню у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_5 вина підсудного
ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.

Згідно
оголошених та досліджених у судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_5,
остання під час досудового слідства пояснила, що 28 вересня 2006 року, приблизно о 21 год. зайшла до кафе „Прометей", що в м. Боярці по
вул. Б.Хмельницького. Там вживала
спиртні напої та розважалась. У подальшому,
з компанією незнайомих їй раніше людей,
сівши в автомобіль поїхала. Як далі відбулися події вона не
пам'ятає, оскільки дуже сп'яніла.
Вранці, 29 вересня 2006 року, вона прокинулась на передньому сидіння в
салоні автомобіля синього кольору. При ній були всі її речі. Озирнувшись, на задньому сидінні автомобіля, вона побачила чоловіка на ім'я ОСОБА_3 з яким
познайомилась напередодні ввечері. Той також прокинувся. Автомобіль стояв на
краю польової дороги. Вона вийшла з автомобіля у власних справах. Коли
повернулась то побачила, що ОСОБА_3
нишпорив в її сумочці. У його руках знаходився належний їй мобільний телефон
„Алкатель-525" та гроші - 14 купюр номіналом по 50 гривень. ОСОБА_3
розпочав ображати її нецензурними словами,
обвинувачуючи її у викраденні його грошей та мобільного телефону.
Стверджував, що все це, буцімто,
він знайшов у її сумочці. Після чого ОСОБА_3, витягнувши з ручки коробки передач автомобіля
ніж, розпочав їй ним погрожувати. При
цьому наносив їй удари руками в різні частини тіла, вимагав віддати цінності та зірвав з пальця
правої руки золоту обручку вагою 2, 3 гр.,
порвав спідницю. У цей час неподалік проходив чоловік похилого віку і
ОСОБА_3, відпустивши її, пішов в його бік. Вона, скориставшись цим, втекла. Під час нападу ОСОБА_3 заволодів її
грошима в сумі 700 грн., мобільним телефоном
„Алкатель-525", який був у чохлі з
сім картою оператора мобільного зв'язку „ЮМС"(а.с. 5-6,
37 т. 1).

Згідно
оголошених та досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_7, останній під час досудового слідства
пояснив, що 29 вересня 2006 року, близько 11 години на власному автомобілі їхав
по вул. Хрещатик в

м. Боярці в напрямку с.
Забір'я. Раптом на дорогу вийшла жінка в якої на обличчі
були видні сліди побоїв та кров. Він зрозумів,
що з нею щось трапилось. Зупинивши автомобіль запропонував допомогу. Зі
слів жінки йому стало відомо, що її
пограбували. Після чого він відвіз її в міліцію (а.с. 7 т. 1).

Як
вбачається з протоколу огляду місця події від 29 вересня 2006 року у ОСОБА_5
були виявлені, оглянуті та вилучені
порвана спідниця та кофта (а.с. 13 т.
1).

Згідно
протоколу огляду від 29 вересня 2006 року у ОСОБА_3 були виявлені, оглянуті та вилучені викрадені у потерпілої
ОСОБА_5 гроші, обручка, мобільний телефон з сім картою, чоловіча сорочка з плямами бурого кольору
(а.с. 14 т. 1).

Експерт
імунолог (імуно-біологічна експертиза № 2481 від 21 листопада 2006 року) зробив
висновок, що на досліджуваній чоловічій
сорочці, жіночій кофті та спідниці, які були вилучені під час вказаних слідчих
дій, виявлено кров людини, яка може походити в тому числі і за рахунок
потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 64-67 т. 1).

Під час
пред'явлення предметів для впізнання,
потерпіла ОСОБА_5 впізнала мобільний телефон „Алкатель-525", та обручку,
що були викрадені у неї та в подальшому вилучені у ОСОБА_3 (а.с. 34 т. 1).

У
процесі огляду легкового автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в рукоятці коробки
передач був виявлений, оглянутий та
вилучений клинок ножа (а.с. Ют. 1).

Згідно
довідок про вартість, вартість
викраденої ОСОБА_3 обручки становить 287 грн.,
телефону „Алькатель-525" 490 грн.,
чохла - 35 грн., СІМ карткою
оператора мобільного зв'язку „ЮМС" - 40 грн. (а.с. 84, 84 т. 1).

Вина
підсудного ОСОБА_3 у вчиненні
розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_5 також підтверджується речовими доказами:
мобільним телефоном „Алкатель-525" в силіконовому чохлі з сім-картою, обручкою,
грошима в сумі 700 гривень,
клинком ножа, теніскою, спідницею,
трикотажною кофтою (а.с. 35, 52, 72
т. 1).

По
обвинуваченню у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_1 вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підтверджується наступними доказами.

Допитаний
у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1
пояснив, що 24 березня 2007 року
він, близько 22 год. 45 хв., по вул.
Північній повертався з роботи додому. Поблизу будинку № 5 хтось вдарив
його по ногам. Він впав на спину і
відчув, як двоє раніше незнайомих
чоловіків (категорично стверджує, що це
були підсудні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4), почали наносили
йому удари ногами. Через деякий час ОСОБА_4 заліз на нього та коліном надавив
на груди, а ліктем на шию. ОСОБА_3 в цей почав
оглядати його кишені. Підсудний ОСОБА_3 витягнув з кишені мобільний телефон
„Самсунг X100" з сім-картою „Київ-стар". Заволодівши
мобільним телефоном підсудні
з місця вчинення
злочину втекли.

Повернувшись додому він
розповів про напад сестрі ОСОБА_8, яка
викликала працівників міліції. Коли приїхав наряд міліції, вони телефонували на номер викраденого
мобільного телефону та, від його
імені, домовилися з нападниками про
повернення телефону за винагороду в 100 грн. Під час зустрічі з нападниками їх
затримали працівники міліції. Також потерпілий пояснив, що до нападу з підсудними знайомий не
був, їх нічим не ображав та, взагалі,
їх ніколи не зустрічав та з ними не спілкувався. Потерпілий категорично
стверджує, що підсудний ОСОБА_4
здавлював йому шию, щоб викрасти його
майно.

Під час
очних ставок між підсудними та потерпілим ОСОБА_1останній повністю підтвердив
свої показання (а.с. 227-231, 269-274 т. 1).

Допитаний
потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що
мобільний телефон „Самсунг X100"
був придбаний ним в серпні місяці 2004 року за 630 грн. Цей телефон в жовтня
місяці 2006 року з сім-карткою „Київ-стар" був переданий у тимчасове
користування брату - ОСОБА_1 З розповіді
брата йому відомо, що 24 березня 2007
року невідомі напали на нього, побили та
відібрали телефон. Вартість даного телефону з врахуванням ступеню зносу
становить 200 грн.

Свідок
ОСОБА_8 пояснила, що 24 березня 2007
року, її брат ОСОБА_1 пізно вечері повернувся з роботи додому.
Останній розповів, що на нього напали
невідомі, повалили на землю, били,
здавлювали шию, відібрали
мобільний телефон. Коли приїхав наряд міліції,
вони зателефонували на номер викраденого мобільного телефону та
домовилися з нападниками про його повернення за винагороду в 100 грн. Під час
зустрічі працівники міліції затримали підсудних.

Допитані
свідки - міліціонери батальйону патрульної служби Оболонського РУ ГУМВС України
в м. Києві ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю
підтвердили показання потерпілого ОСОБА_1
та свідка ОСОБА_8 щодо затримання підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Зокрема, свідки пояснили, що під час затримання підсудні викинули
викрадений у потерпілого мобільний телефон,
який в подальшому був оглянутий та вилучений слідчо-оперативною групою.

Як
вбачається з протоколу огляду місця події,
25 березня 2007 року під час огляду місцевості з тильної сторони будівлі
школи № 245, розташованої по вул. Північній 26 в м. Києві,
був виявлений, оглянутий та
вилучений мобільний телефон „Самсунг Х100" (а.с. 161-163 том 1).

Під час
пред'явлення для впізнання потерпілий ОСОБА_2 серед чотирьох мобільних
телефонів вказав на вилучений телефон „Самсунг Х-100" та пояснив, що він належить йому, і був переданий ним у тимчасове користування
ОСОБА_1 (а.с. 192 т. 1).

Вина
підсудного ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого
ОСОБА_1 також підтверджується речовим
доказом: мобільним телефоном „Самсунг Х-100" (а.с. 193 т. 1).

Згідно
висновку судово-медичної експертизи № 342и від 29 травня 2007 року, у ОСОБА_1 ,
виявлені наступні тілесні ушкодження: 2 крововиливи овальної форми в
лобно-тім'яній області справа, на заднє
внутрішній поверхні ліктьового суглоба,
3 садни овальної форми в області ліктьового суглоба (на фоні
кроволиву), на ліктьовій поверхні лівого
передпліччя в верхній третині, на
верхній поверхні правої голені в верхній третині. Описані пошкодження
спричинені тупими предметами, могли
виникнути в результаті травматичних дій (ударів) кулаками, ногами,
іншими предметами і відносяться до легких тілесних ушкоджень, для спричинення яких необхідно було не менше
4-х травматичних дій тупими предметами (а.с.
181, 182 т. 1).

Під час
досудового слідства допитаний в якості обвинуваченого по факту нападу на
потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_3
повідомляв, що 24 березня 2007 року він
зустрівся з ОСОБА_4 Розпивши вдвох пляшку горілки вирішили зайти в гості до
приятеля ОСОБА_4 Приблизно о 23 годині,
повертаючись додому вони проходили в районі будинку АДРЕСА_5 та побачили
незнайомого їм хлопця, який йшов
назустріч. ОСОБА_4 повідомив, що має
намір збити хлопця з ніг і відібрати у нього гроші, при цьому попросив надати йому допомогу.
Сказавши це ОСОБА_4 наздогнав хлопця,
збив його з ніг та наніс два удари ногою по тулубу. Далі, ОСОБА_4 сів потерпілому на груди, та наніс кулаком два-три удари в обличчя.
Здавлювання шиї, про яке повідомив
потерпілий на очній ставці, він не
бачив. Коли ОСОБА_4 сидів зверху на потерпілому, то він (ОСОБА_3) став обшукувати кишені одягу
потерпілого. У кишенях він знайшов телефон „Самсунг X100" та
залишив його собі. Після цього вони відпустили потерпілого та пішли з місця
нападу. Через деякий час на номер мобільного телефону зателефонували та
запропонували повернути його за винагороду. Вони погодилися, однак,
на обумовленому для зустрічі місці були затримані працівниками міліції
(а.с. 138-146 т. 2).

Як
вбачається з протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25 березня
2007 року ОСОБА_3 в присутності
понятих відтворив обстановку і умови вчинення нападу на потерпілого
ОСОБА_1 (а.с. 249,
250 т. 1).

Під час
досудового слідства допитаний в якості обвинуваченого по факту нападу на
потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_4
повідомляв, що 24 березня 2007 року він
зустрівся з ОСОБА_3 Розпивши вдвох пляшку горілки вирішили зайти в гості до
приятеля. Повертаючись додому, на
зупинці автобуса, що йде до м. Вишгорода побачили незнайомого їм хлопця, у якого попросили цигарку. Той назвався
ОСОБА_9. Він (ОСОБА_4) попросив у хлопця
кілька гривень на пиво, але останній, відповівши,
що грошей у нього немає пішов. Тоді він запропонував ОСОБА_3 наздогнати
цього хлопця, збити його з ніг та
відібрати щось цінне. Коли вони наздогнали хлопця, то він ударом ноги збив його з ніг. Коли
потерпілий впав на асфальт, то він разом
з ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів ногами по тулубу. Він надавив потерпілому
коліном на груди та наніс ще два-три
удари кулаком в обличчя, після
чого, схопивши його за руки, притиснув до асфальту. Саме в цей час

ОСОБА_3 обшукав кишені
потерпілого та, діставши із кишені
потерпілого щось цінне, запропонував
йти. Він відпустив потерпілого і вони пішли в напрямку школи. ОСОБА_3 показав
йому викрадений у потерпілого мобільний телефон. Коли вони знаходились на
території школи, то потерпілий
зателефонував на свій мобільний телефон і домовився з ОСОБА_3 про повернення
телефону за 100 гривень. Біля школи, на
місці куди вони домовились прийти для обміну телефону, їх затримали працівники міліції (а.с. 89-94 т. 2).

Як
вбачається з протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25 березня
2007 року ОСОБА_4 в присутності понятих відтворив обстановку і умови вчинення
нападу на потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 211-212 т. 2).

З огляду
на викладені докази, суд вважає, що вина підсудних у вчиненні злочинів доведена.

Показання
підсудних в частині заперечення попередньої змови при вчиненні розбійного
нападу на потерпілого ОСОБА_1 суд
розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від
відповідальності й уникнути покарання,
оскільки вони є суперечливими,
такими що не відповідають встановленим обставинам по справі і
спростовуються наведеними вище доказами.

У цій
частині суд вважає достовірними показання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час досудового
слідства, оскільки вони детальні, логічні та узгоджуються, як між собою так і з іншими, дослідженими в судовому засіданні, доказами. Зокрема, спрямованість, взаємоузгодженість, чіткість та послідовність дій ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 під час нападу на ОСОБА_1
свідчить, що до початку нападу
підсудні попередньо домовилися та розподілили між собою ролі.

Показання
підсудних в частині заперечення здавлювання шиї потерпілого ОСОБА_1 суд також розцінює як обраний спосіб захисту
від обвинувачення з метою ухилитися від відповідальності й уникнути покарання, оскільки вони є суперечливими, такими що не відповідають встановленим
обставинам по справі і спростовуються наведеними вище доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_1 , як під час досудового слідства так і в
судовому засіданні послідовно та категорично стверджував, що підсудний ОСОБА_4 здавлював йому шию, щоб викрасти його майно, а підсудний ОСОБА_3 бачив його дії. Свідок
ОСОБА_8 підтвердила показання потерпілого. Враховуючи, що підстав для оговору підсудних потерпілим та свідком не встановлено, суд вважає показання потерпілого та свідка
достовірними.

При
цьому суд враховує, що здавлення ліктем
руки шиї потерпілого хоча і не призвело до заподіяння йому тілесних
ушкоджень, однак було небезпечним для
життя та здоровя потерпілого в момент заподіяння.

Суд
також бере до уваги, що за наслідками
судового розгляду справи, твердження
підсудного ОСОБА_3 про недозволені методи слідства зі сторони слідчого
ОСОБА_10, свого підтвердження не
знайшли.

Згідно
постанови помічника прокурора Оболонського району м. Києва Охріменка О.О. від 20 липня 2007
року, за наслідками перевірки заяви
ОСОБА_3 в порушенні кримінальної справи стосовно слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в
м. Києві ОСОБА_10 відмовленого.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка слідчий СВ Оболонського РУ ГУ МВС України у
м. Києві ОСОБА_10 категорично заперечив
будь-які незаконні методи дізнання чи слідства у справі.

Суд
звертає увагу, що підсудний лише в суді
почав посилатись на застосування до нього незаконних методів слідства, раніше не звертався зі скаргами до
прокуратури та розцінює його показання в цій частині, як намір уникнути кримінальної
відповідальності за скоєне та поставити під сумнів законність доказів у справі.

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані
докази, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в судовому засіданні доведена.

Дії
ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч. 2
ст. 187 КК України тому що він
вчинив дії, що виразились у нападі з
метою заволодіння чужим майном,
поєднаному з погрозою застосування насильства яке є небезпечним для
життя і здоров'я особи, яка зазнала
нападу та з застосуванням насильства яке є небезпечним для життя і здоров'я
особи яка зазнала нападу (розбій),
вчинений особою, яка раніше
вчинила розбій, за попередньою змовою
групою осіб.

Оцінюючи
в сукупності всі зібрані докази, суд
вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в судовому засіданні також
доведена.

Дії
ОСОБА_4, повинні бути кваліфіковані за
ч. 2 ст.
187 КК України тому що він вчинив дії,
що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з застосуванням насильства яке є
небезпечним для життя і здоров'я особи яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_3, у відповідності зі ст. 65
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_3, згідно
ст. 66 КК України, суд визнає,
що підсудний має на утриманні малолітню дитину, розкаявся у вчиненні розбійного нападу на
потерпілу ОСОБА_5

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно
ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Крім
цього, при обранні підсудному ОСОБА_3
міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали,
що його характеризують, те що
підсудний ніде не працює, за місцем
проживання характеризується позитивно.

На
підставі викладеного, суд вважає за
необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, тому,
що вважає, що його перевиховання
та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства та, враховуючи декілька

обставин, що пом'якшують його покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 69
КК України - призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст.
187 КК України.

Враховуючи
фактичні обставини справи, характер
вчиненого злочину та ступінь його тяжкості,
наявність обставини, що обтяжує
покарання ОСОБА_3, суд не знаходить підстав для
застосування до підсудного ст. 75 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_4, у
відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_4, згідно
ст. 66 КК України, суд визнає,
що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково визнав свою вину у вчиненні
розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_1

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно
ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Крім
цього, при обранні підсудному ОСОБА_4
міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали,
що його характеризують, те що
підсудний ніде не працює, неодноразово
притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського
порядку.

На
підставі викладеного, суд вважає за
необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, тому,
що вважає, що його перевиховання
та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства та, враховуючи декілька обставин, що пом'якшують його покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання з застосуванням ст. 69
КК України - призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст.
187 КК України.

Враховуючи
фактичні обставини справи, характер
вчиненого злочину та ступінь його тяжкості,
наявність обставини, що обтяжує
покарання ОСОБА_4, суд не знаходить
підстав для застосування до підсудного
ст. 75 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
187 КК України і призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69
КК України, у виді 5 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, що
належить йому на праві власності.

Запобіжний
захід ОСОБА_3 залишити без зміни -утримання під вартою в Київському слідчому
ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань міста Києва та Київської області.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 8 квітня 2007 року.

У строк відбуття
покарання зарахувати тримання ОСОБА_3
у ізоляторі тимчасового тримання ГУ
МВС України в м. Києві з 25 по 28
березня 2007 року.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області витрати за
проведення судових експертиз у розмірі 842 грн. 15 коп. шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок експертної установи (одержувач НДКЦ МВС
України, код ЗКПО 25574713, р/р 5021, банк одержувача: УДК у Київській області, МФО 821018).

ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
187 КК України і призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69
КК України, у виді 4 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, що
належить йому на праві власності.

Запобіжний
захід ОСОБА_4 залишити без зміни - утримання під вартою в Київському слідчому
ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань міста Києва та Київської області.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - 8 квітня 2007 року.

У строк
відбуття покарання зарахувати тримання ОСОБА_4 у ізоляторі тимчасового тримання
ГУ МВС України
в м. Києві з 25 по 28 березня 2007 року.

Речові
докази по справі: мобільний телефон „Алкатель-525" в силіконовому чохлі з
сім-картою, обручку, гроші в сумі 700 гривень залишити за
належністю потерпілій ОСОБА_5; мобільний телефон „Самсунг X100"
залишити за належністю потерпілому ОСОБА_2; клинок ножа знищити, як знаряддя злочину; спідницю та трикотажну
кофту повернути потерпілій ОСОБА_5; чоловічу сорочку повернути засудженому
ОСОБА_3

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими - з моменту отримання копії
вироку.