АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11КП/790/1028/15 Доповідач апел.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.190 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати в кримінальних

справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

при секретарі - ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/20961/15-к по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.190ч.2 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 23 березня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Московського районного суду міста Харкова від 23 березня 2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокаіри Бориславського району Херсонської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, який до теперішнього часу не сплачено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 11.11.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України, до штрафу в розмірі 850 гривень, ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі; па підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; згідно ч.1 п.п.2,3 ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточне покарання визначено 2 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та покладеними обов`язками, передбаченими ч.1 п.2,3 ст.76 КК України, повністю приєднано покарання за вироком від 11.11.2013 року Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, допустивши його самостійне виконання згідно ч.3 ст.72 КК України; вирішено долю речових доказів.

З цим вироком в частині призначеного покарання не погодився заступник прокурора Харківської області який подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, посилаючись на незаконність призначення покарання за сукупністю вироків.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 11.12.2014 року приблизно о 14 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно з метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та обману, попросив у неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає у вищевказаній квартирі, її мобільний телефон «НТС Desire 600». ОСОБА_10 , не підозрюючи про злочинний намір обвинуваченого ОСОБА_8 та довіряючи йому, передала останньому свій мобільний телефон «НТС Desire 600» в корпусі чорного кольору, вартістю 4440 гривень, з SIM-картками операторів «МТС» та «Life», вартістю 10 гривень кожна, картою пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 110гривень в чохлі для мобільного телефону моделі «Фліпер» вартістю 35гривень, після чого під приводом подзвонити вийшов з квартири і з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим ним чужим майном на власний розсуд.
Ці дії обвинуваченого було кваліфіковано за ст.190 ч.2 КК України як вчинене повторно шахрайство.
Фактичні обставини справи і кваліфікація дій обвинуваченого ніким не оспорені.
Що стосується доводів апеляції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково застосував вимоги ст.71 КК України, оскільки відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується самостійно, а тому остаточне покарання за сукупністю вироків не може бути визначене за правилами ст.71 КК України - ні шляхом поглинення, ні шляхом складання покарань.
Для виправлення помилки достатньо відповідної зміни вироку відповіднодо вимог ч.1 ст.407 КПК України.
Що стосується доводів апеляції щодо неврахування даних про особу обвинуваченого, колегія суддів не може погодитися з цими доводами, оскільки у вироку зазначено про врахування судом даних про особу, а також обставин, які відповідно пом?якшують і обтяжують покарання.
Покарання обвинуваченому за ч.2 ст.190 КК України призначено справедливе й достатнє для його виправлення та запобігання скоєння нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 23 березня 2015 року відносно ОСОБА_8 змінити.
Виключити з вироку посилання на призначення остаточного покарання ОСОБА_8 на підставі ст.71 КК України і вважати його засудженим за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75 та 76 КК України з іспитовим строком 2 роки і покладенням обов?язків, зазначених у цьому вироку. Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2013 року, яким ОСОБА_8 засудженодо штрафу в розмірі 850грн., виконувати самостійно

В решті вирок суду від 23 березня 2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий -

суддя суддя суддя
_________________________________________________________________
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13