ВИРОК Справа
№ 1-73, 2007р.

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

6 квітня 2007 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Сегет
Я.С.

при
секретарі - Волошиній
Л.О.

за
участю прокурора - Соболева
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лохвиці кримінальну справу
по обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та мешканця с Дібрівне
Лохвицького району, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна,
не працюючого, розлученого, на утриманні двоє не­повнолітніх дітей, в силу ст.
89 ЮС України не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2007р., близько 17-30 години, ОСОБА_1, знаходячись в стані
алкогольного сп"яніння, рухаючись по вулиці с Дібрівне до свого жилого будинку, в ході сварки, виниклої
між ним та спі­вмешканкою ОСОБА_2, маючи умисел на нанесення тілесних
ушкоджень, розуміючи суспі­льно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх
суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, штовхнув потерпілу рукою в
плече, від чого та впала на землю, де ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 декілька ударів ногами по тулубу. Далі
ОСОБА_1, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на
нанесення тілесних ушкоджень, силоміць затягнув потерпілу в свій жилий будинок,
де навмисно повторно наніс ОСОБА_2 декілька ударів кулаком правої руки по
голові та кисті правої руки потерпілої, якою остання закривала своє обличчя від
ударів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 15.02.2007р. ОСОБА_2
отрима­ла тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня
тяжкості, як такі, що спри­чинили тривалий розлад здоров"я строком більше
21 дня.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав, щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_1 і потерпілої ОСОБА_2 суд прийшов до
висновку, що вина підсудного повністю доведена.

Підсудний
ОСОБА_1 повідомив суду, що він дійсно на похоронах 08.02.2007р. вживав спир­тні
напої. У вечірній час, рухаючись по вулиці с Дібрівне до свого жилого будинку у нього виник­ла сварка
із своєю саівмешканкою ОСОБА_2 В ході сварки ОСОБА_1 штовхнув потерпілу рукою в
плече, від чого та впала на землю, де він наніс ОСОБА_2 декілька ударів ногами
по тулубу. Далі ОСОБА_1 силоміць затягнув потерпілу в свій жилий будинок, де ще
наніс їй декіль­ка ударів кулаком правої руки по голові та кисті правої руки
потерпілої, якою вона закривала своє обличчя від ударів.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факт побиття її
співмешканцем ОСОБА_1 При цьому вона пояснила, що спочатку ОСОБА_1 побив її
ногами по тілу на вулиці біля їхнього будинку, а потім затягнув в жилий дім, де
ще кулаком правої руки наніс декілька уда­рів по голові і правій руці, якою
вона закривалася від ударів в обличчя.

У відповідності до ст. ст. 299, 301-1 КПК України суд обмежив дослідження
фактичних обс­тавин справи допитом підсудного ОСОБА_1. і потерпілої ОСОБА_2

Суд вважає, що навмисні дії ОСОБА_1., скоєні ним з прямим умислом, що
виразились в про­типравному нанесенні середніх тілесних ушкоджень, які не є
небезпечними для життя і не потягли

за собою
наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили
тривалий ро­злад здоров"я потерпілій ОСОБА_2, вірно кваліфіковані за ч. 1
ст. 122 КК України.

Підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину визнав, щиро
розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимий, позитивно
характеризується по місцю проживання, вказані обс­тавини суд визнає
обставинами, які пом'якшують покарання.

ОСОБА_1 скоїв злочин в стані алкогольного сп"яніння,
що згідно ст. 67 КК України суд виз­нає обставиною, що обтяжує покарання

Суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість
вчиненого, особу під­судного, обставини, що пом"якшують і обтяжують
покарання, приходить до висновку, що виправ­лення та перевиховання ОСОБА_1
можливо без ізоляції від суспільства, звільнивши його у відпові­дності до ст.
75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Позовна заява по
справі не заявлена, судові витрати і речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч 1 ст 122 КК України до 1 ( одного ) року обме­ження волі.

Згідно із ст. 75
КК України суд звільняє ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуван­ням,
якщо він на протязі іспитового строку в 1 ( один ) рік не вчинить нового
злочину. В порядку ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_1. такі
обов"язки:

· не
виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-ви-конавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання;

· періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу суд
залишає підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області
на протязі п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті і виготовлено суддею на
комп"ютері.