Справа № 164/1412/14-к Провадження №11-кп/773/255/15 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ст.128 КК України. Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 20 серпня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Корост Сарнинського району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючий, інвалід третьої групи загального захворювання, раніше не судимий,

засуджений за ст.128 КК України до покарання у виді громадських робіт на (150) сто п`ятдесят годин.

На підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 24 червня 2014 року приблизно о 23 год. 15 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї ОСОБА_9 в с. Цміни Маневицького району Волинської області під час сварки з останньою схопив обома руками потерпілу за верхній одяг та відштовхнув її від себе. ОСОБА_9 внаслідок таких дій не встояла на ногах, впала та вдарилася спиною в недобудовану конструкцію стіни господарського приміщення із шлаку висотою до одного метра. При падінні вона отримала тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої підлопаткової ділянки спини і закритого перелому XI ребра справа по зовнішній лопатковій лінії, які згідно висновку судово медичної експертизи належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним в частині неправильного застосування судом закону про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що до обвинуваченого ОСОБА_7 безпідставно застосовано Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки останній вчинив злочин 24 червня 2014 року, тобто після набрання чинності цього Закону. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого ОСОБА_10 , який проти апеляційної скарги не заперечував, оскільки призначене покарання повністю відбував, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку, і які в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно застосував Закон України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р. дія закону про амністію поширюється на злочини вчинені до дня набрання ним чинності включно і не поширюються на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 вчинене 24 червня 2014 року, а Закон України «Про амністію у 2014 році», за яким він був звільнений від відбування призначеного покарання за це правопорушення, набрав чинності 19 квітня 2014р.

Таким чином суд першої, інстанції звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання не звернув увагу на те, що злочин був вчинений після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому його застосування суперечить вимогам Закону.

Згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України застосування закону, який не підлягає застосуванню, є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано Закон України «Про амністію у 2014 році», то вирок суду щодо ОСОБА_7 в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання та обтяжуючих покарання обставин. А тому колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_7 слід залишити таке, яке призначив йому суд першої інстанції за ст. 128 КК України.

Апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, оскільки його прохання про визнання ОСОБА_7 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначення обвинуваченому нового покарання є необгрунтованим, так як підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання немає.

За таких обставин, на підставі ст. 420 ч. 1 п. 4 КПК України колегія суддів вважає що вирок слід скасувати у зв`язку із неправильним звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання та ухвалити новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Маневицького районного суду Волинської області від 20 серпня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 128 КК України в частині його звільнення від відбування призначеного покарання на підставі п. «е» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014році» скасувати.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня його проголошення.

Головуючий:
Судді: