Справа № 605/275/15-к
ВИРОК
Іменем України
Обвинувачений ОСОБА_4 , 04 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині, точний час в ході судового слідства встановити не представилось можливим, знаходячись на подвір`ї будинковолодіння ОСОБА_6 , що в с. Завалів Підгаєцького району, під час сварки на побутовому ґрунті з потерпілою ОСОБА_5 умисно наніс останній удари руками в область голови та декілька ударів палкою по ногах , схватив за волосся і потягнув до воріт, щоб вийти з подвіря. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, умисно наніс удари потерпілій в різні ділянки тіла , в обличчя, по лівій половині тулуба, лівих руці йдучи по дорозі до автомобіля, який знаходився від будинковолодіння ОСОБА_6 на відстані 300 метрів ,а також в той час коли потерпіла сиділа в автомобіль, продовжив наносити їй удари. ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у виді ,травми голови зі струсом головного мозку ( разом з ранами, синцями, тріщиною слизової оболонки, крововиливами в білкову оболонку очей і неповними вивихами зубів) синці та садно інших ділянок тіла,які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинуваченні. Розкаявся у скоєному, але вважає, що такі його дії спровокувала сама потерпіла своєю поведінкою. Він проживає разом з потерпілою, вона його дружина. Від спільного життя у них є двоє малолітніх дітей. Потерпіла залишила дітей і була відсутня за місцем проживання чотири дні. 4 квітня 2015 року йому зателефонували , невідома особа і повідомила місце знаходження його дружини, будучи обуреним на таку поведінку своєї дружини він прибув у с. Завалів на подвіря будинку , де проживає ОСОБА_7 і там побив потерпілу, а потім заставив її повернутись в машину і вони приїхали до них додому. Визнає той факт, що впродовж всього час, тобто на подвірї будинковолодіння ОСОБА_6 , по дорозі до автомобіля, а також у автомобілі та по місцю проживання їх сімї наносив удари в різні частини тіла потерпілій, так як був знервований.
Потерпіла в судовому засіданні підтвердила факт заподіяння їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, при обставинах зазначених останнім.
Крім визнання вини обвинуваченим, його винність у скоєні зазначених дій обєктивно підтверджується такими доказами, що досліджені та перевірені в судовому засіданні:
- показаннями свідка ОСОБА_6 , яка пояснив суду, що раніше вона перебувала в дружніх стосунках із сім`єю ОСОБА_8 , однак згодом ОСОБА_4 безпідставно та умисно наніс їй удар рукою по обличчі. Після чого вона перестала з ним спілкуватись, знаючи його агресивну поведінку. Далі свідок вказала, 04 квітня 2015 року,у вечірній час у неї перебувала в гостях потерпіла ОСОБА_5 . В той час на своєму подвірї вона почула крики і вийшла з хати та побачила обвинуваченого., як наносив ОСОБА_4 удари не бачила, але чула крики та словесні образи. Також вона бачила, як в цей час обвинувачений викинув палку з рук, що дальше між ними було вона не знає , оскільки заховалась в будинку. Згодом, після події що трапилася 04 квітня 2015 року, вона відвідувала потерпілу в лікарні. На тілі ОСОБА_5 бачила , тілесні ушкодження, які заподіяв ОСОБА_4
- з оглянутого відеодиску, який надано потерпілою, зафіксовані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 які заподіяні їй обвинуваченим . Даний доказ визнається і самим обвинуваченим
- протоколом проведення слідчого експерименту і фото таблиць до нього від 19.05.2015 року та від 21.05.2015 року, де зафіксовано те, як обвинувачений розповів і показав яким чином заподіяв потерпілій тілесні ушкодження; механізм та спосіб нанесення ударів.
- висновком судово-медичного експерта від 15.05.2015 року, , з яким погодився обвинувачений, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді :травма голови зі струсом головного мозку (разом з ранами, синцями, тріщиною слизової оболонки, крововиливами в білкову оболонку очей і неповними вивихами зубів, оскільки їх прийнято оцінювати сукупно) синці та садно інших ділянок тіла (тулуба та лівих кінцівок) і при вказаних підекспертним обставинах , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я.
Ніяких інших обставин при яких потерпіла могла отримати тілесні ушкодження встановлені висновком експерта ні досудовим слідством, ні судом не встановлено.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Дослідивши в судовому засіданні докази по справі, суд дійшов висновку, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Доводи обвинуваченого про те, що він вчинив злочин в стані душевного хвилювання, не можуть бути прийняті до уваги, суд відноситься критично і розцінює, як спосіб захисту обвинуваченого та ухилення від кримінальної відповідальності, так як його покази спростовуються .
Відповідно до ст.ст. 22, 93 КПК України, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, обвинувачений не довів суду, що тілесні ушкодження потерпілій спричинені не навмисно та стані сильного душевного хвилювання, оскільки саме він вказав, що усвідомлював свої дії по відношенню до потерпілої, умисно наносив удари в різні частини тіла потерпілої.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує громадську безпеку та характер скоєного ним кримінального правопорушення; що ним вчинено злочин невеликої тяжкості,особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.
ОСОБА_4 є несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, скарг на стан здоров`я немає, офіційно не працює, хоча є працездатний.
У відповідності до ст. 66 КК України, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю та розслідуванню, злочину,
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено
З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, думки потерпілої та сторони обвинувачення про призначення покарання у виді громаських робіт, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідно скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає так як обвинувачений не працює та немає постійного доходу за неможливе призначити покарання у вигляді штрафу та за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, так як в силу ч.3 ст. 56 КК України у обвинуваченого відсутні обмеження для застосування громадських робіт.
Суд вважає , що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе з застосуванням відносно нього саме такого виду та міри покарання в вигляді громадських робіт та воно буде достатнім для виправлення та попередження обвинуваченим кримінальної діяльності
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370-374КПК України , суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесять) годин громадських робіт.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ по справі - відсутній.
Судові витрати - відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляції через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Коіпя вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України.
Головуючий: підпис ОСОБА_1