Справа № 159/3899/13-к
Провадження № 1-кс/159/369/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 04.07.2013 р..

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: прокурора Стоцької А.П.,

заявниці ОСОБА_1,

слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2 від 30.05.13 р. про закриття кримінального провадження № 420 130 201 100 000 49,

В С Т А Н О В И В:

02.07.13 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2 (далі слідчий) від 30.05.13 р. про закриття кримінального провадження № 420 130 201 100 000 49, мотивована тим, що 03.06.13 р. вона отримала оскаржувану постанову, згідно з якою за її заявою про вчинений злочин, передбачений ст. ст. 162, 364 КК України уповноваженими особами ПАТ «Волиньобленерго», кримінальне провадження № 420 130 201 100 000 49 було закрите за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Вказану постанову вона оскаржила до Ковельського міжрайпрокурора як необґрунтовану, не доведену. Однак, 26.06.13 р. вона отримала відповідь про те, що її скарга відхилена у зв»язку з відсутністю підстав. Зазначає, що виносячи оскаржувану постанову, слідчий юридично оцінював дії підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до ст. 162 КК України щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, однак, не оцінював та не перевіряв обставин про вчинення ними службового правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, що свідчить про необгрунтованість, недоведеність та незаконність оскаржуваної постанови, що підлягає скасуванню. Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчий не дослідив та не взяв до уваги, що 15.02.13 р. електромонтери виконували функцію службових осіб, які були наділені спеціальними службовими повноваженнями здійснювати контроль за споживанням електроенергії та складати відповідні акти при виявленні факту порушення Правил споживання електроенергії фізичними особами і, таким чином, не встановив і не взяв до уваги істотних обставин за її заявою про вчинений злочин, закрив кримінальне провадження при наявності всіх належних доказів для закінчення його складанням обвинувального акту і скерування справи до суду за вчинення з боку вказаних нею осіб правопорушень за ст. ст. 162, 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.13 р. у темну пору доби до початку робочого дня до її будинку прибули двоє електромонтерів, які без її як власниці будинку дозволу проникли у будинок шляхом вчинення насилля щодо неї і у її відсутність у будинку оформили документ як про виявлене правопорушення з боку її чоловіка ОСОБА_3, хоча акт з приводу вчиненого правопорушення міг бути оформленим виключно на її ім»я як власниці будинку, та оформили його як про виявлене ними правопорушення, що насправді не мало місця, так як це робили, зловживаючи своїми спеціальними повноваженнями з корисливих особистих мотивів для себе особисто та одночасно діючи на користь свого підприємства. Згідно з наказом ПАТ «Волиньобленерго» № 339 від 29.12.12 р. передбачене преміювання працівників, які виявили позаоблікове споживання електроенергії та оформили акт про порушення Правил користування електроенергією, що став доведений працівникам, у зв»язку з чим вказані особи подібним чином вирішили незаконно набувати для себе право на незаслужені премії, що від оформлених незаконних штрафних санкцій є солідними. Цього слідчий при розгляді її заяви не перевірив і за недоведеністю істотних обставин кримінальне провадження закрив, хоча, фактично, з боку електромонтерів, які виступили у ролі перевіряючих осіб, має місце склад злочину, передбачений ст. ст. 364, 162 КК України. Зазначає, що електромонтери мали право зайти до приватного помешкання з дозволу його власника і оформити акт про виявлене правопорушення користування електроенергією у її приватному будинку тільки з її дозволу і у її присутності та на неї особисто, так як вона являється користувачем електроенергією і платником послуг у вказаному будинку, а вони це зробили у її відсутності і без її дозволу на вчинення у будинку будь - яких дій з їх боку, що свідчить про наявність складу злочину, передбаченого ст. ст. 162, 364 КК України, чого слідчий не дослідив. Крім того, зазначає, що працівники ПАТ «Волиньобленерго», зловживаючи своїми повноваженнями та діючи з корисливих мотивів, 15.02.13 р. о 07 год. оформили у її будинку у її відсутності акт як про виявлене правопорушення щодо порушення Порядку користування електроенергією і зняття позаоблікової енергії знімачем електроенергії, тоді, коли ніякого приладу для зняття електроенергії поза обліком у її будинку не виявили взагалі, а зазначене оформили для незаконного отримання для себе премії і незаконних коштів для підприємства. З акту про виявлене правопорушення 15.02.13 р., що незаконно та, зловживаючи своїми повноваженнями, оформили працівники ПАТ «Волиньобленерго» у її будинку у її відсутності, а також накладеної на його підставі суми штрафної санкції в розмірі 44 696 грн., зазначені особи вже набули незаконного права на премію 30 % від вказаної суми згідно з наказом ПАТ «Волиньобленерго», що був доведений у січні 2013 р., а саме підприємство решту, так як ці кошти мають перераховуватись на його баланс, чого слідчий не встановлював. Вона пояснювала слідчому, що працівники ПАТ «Волиньобленерго» 15.02.13 р. заходили у нічну пору і до інших мешканців с. Сільця з тією ж метою, їх було двоє, а не троє, так як один з них був водієм, інший електромонтером, однак, слідчий цих обставин не перевірив і не виясняв всіх обставин, у зв»язку з чим прийняв необґрунтовану оскаржувану постанову за відсутністю складу кримінального проступку, тоді, коли, фактично, з боку працівників ПАТ «Волиньобленерго» має місце склад кримінального правопорушення, передбачений ст. ст. 365, 162 КК України. Її чоловік пояснював перевіряючим електромонтерам, що він не є власником будинку і користувачем електроенергією, у зв»язку з чим вони не вправі були складати щодо нього відповідного акта як про виявлене правопорушення з приводу користування електроенергією поза обліком. Однак, у її як власниці будинку відсутність використали і склали акт на ім»я її чоловіка, хоча ніякого правопорушення з її як власниці будинку та абонента і користувача електроенергією боку не було. Цих обставин слідчий не встановлював, як за відсутністю складу злочину передбаченого ст. 162 КК України, так і ст. 364 КК України юридичної оцінки не робив. Вважає, що з боку електромонтерів, які за змовою оформили акт про вчинене правопорушення на їм»я її чоловіка, який не є власником будинку та користувачем електроенергією, є склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, так як цим завдано їй особисто істотної матеріальної шкоди - на основі акту вони встановили їй, а не її чоловікові, штрафну санкцію в розмірі 44 696 грн., з якої всі мають отримати для себе незаконну вигоду 30 % премії. Але при винесенні оскаржуваної постанови слідчий цього не перевіряв і не давав юридичної кваліфікації діям кожного з працівників ПАТ «Волиньобленерго» окремо у її будинку 15.02.13 р. і вищевказаним їх корисливим мотивам. Із оскаржуваної постанови слідує, що слідчим встановлено, що до її будинку під»їхало двоє працівників ПАТ «Волиньобленерго», але у оформленому акті зазначено як таких що виявляли правопорушення - троє осіб, а хто з них особа фіктивна у акті, ним не встановлено і не встановлювалось. З показань електромонтерів слідує, що у темну пору доби вони начеб - то виявили, що кабель у одному місці, на їх погляд, з двору заходить всередину будинку, у зв»язку з чим не було необхідності заходити всередину будинку, можна було б цю подію зафіксувати протокольно чи письмово поза будинком як виявлений факт, так як для цього необхідний спеціальний отвір для проведення дроту, а не всередині будинку. Крім того, при взятті таких пояснень у електромонтерів вказана обставина вимагала здійснення слідчим відтворення місця події у її будинку, внаслідок чого було б встановлено, що електромонтери давали неправдиві показання і намагались уникнути кримінальної відповідальності, так як ззовні її будинку немає ніяких сторонніх вводів чи отворів, тобто, немає і не могло бути встановлених ніяких електричних приладів всередині будинку, у т. ч. на горищі, що відбирали б електроенергію у темну пору доби. Вважає, що перед винесенням оскаржуваної постанови слідчому необхідно було здійснити таку дію як впізнання осіб, які заходили в її особистий будинок без її дозволу 15.02.13 р, що дало б можливість встановити, що третьої зазначеної у оформленому акті особи у її будинку не було і було б встановлено, якої саме, що доводило б корисливий умисел електромонтерів на оформлення акту як про виявлене правопорушення, що, в дійсності, не мало місця. Було б також встановлено, що вказані особи 15.02.13 р. виїхали у с. Сільце у темну пору доби не з метою виявлення правопорушень, а під цим виглядом для фальсифікації обставин про події правопорушень і для отримання таким чином для себе незаконних премій і незаконних коштів для підприємства. Вказані двоє електромонтерів 15.02.13 р. заходили у темну пору доби і до інших мешканців села, також намагаючись сфабрикувати документи як про виявлені правопорушення з боку фізичних осіб, що слідчим не перевірялось, хоча вони про ці факти заявляли. Як слідує з оскаржуваної постанови, 15.02.13 р. на виїзд вказаним особам у с. Сільце розпорядження дав, начеб то, інженер, однак, у провадженні його не опитано, згадане розпорядження не вилучалось, так як такі видаються у робочі години дня, а не посеред ночі. Перевірка цих обставин дала б можливість встановити, що 15.02.13 р. електромонтери проявили злочинну ініціативу для оформлення актів як про виявлені правопорушення, що, в дійсності, не мали місця, у зв»язку з цим і виїхали у темну пору доби у с. Сільце як тільки стало відомо про наказ, на підставі якого та під таким приводом можна набувати для себе і підприємства додаткових коштів. Як слідує з пояснень електромонтерів, виїхавши у с. Сільце, вони начеб то виявили серед ночі на підстанції сильне навантаження, однак, слідчим не з»ясовано, яким приладом вони це встановлювали і замірювали. Не встановлювалось слідчим на місцевості, де знаходиться підстанція, до якої електромонтери прибули у темну пору доби 15.02.13 р., чи з цих замірів можливо встановити, що збільшення споживання електроенергії залежало від тих обставин, що описані у акті працівниками ПАТ «Волиньобленерго». Проведенням вказаних нею слідчих дій було б встановлено, що ніякого правопорушення не було виявлено з боку її чоловіка, а складений акт як про виявлене, працівники ПАТ «Волиньобленерго» оформили, зловживаючи своїми повноваженнями, щоб таким чином набути для себе право на незаслужену премію і тій третій особі, яка не брала участі у перевірці, шляхом завдання їй істотної шкоди зловживаючи своїми повноваженнями, якими вони користувались у той час. Вона пояснювала слідчому, що акт про виявлене правопорушення працівники філії оформили на її чоловіка, а про накладення штрафної санкції в сумі 44 696 грн. на її ім»я, тоді, коли на неї як власницю будинку і користувача електроенергією акт про виявлене правопорушення не оформлявся, що свідчить про те, що вказані особи використали свої спеціальні повноваження, у зв»язку з чим здійснили документальне оформлення про подію як про виявлене правопорушення у її власному будинку у її відсутність. Однак, слідчий не з»ясував, для чого вони складали акт про виявлене правопорушення на ім»я її чоловіка, який не є зареєстрованим користувачем електроенергії і не є суб»єктом правопорушення. Вказані особи 15.02.13 р., діючи по закону, мали б дочекатись її обов»язково та у її як власниці будинку та користувача електроенергією присутності, з її участю оформляти необхідні документи як про виявлене правопорушення. Однак, вони обманним чином змусили її чоловіка такий документ підписати, хоча він не є користувачем електроенергією, власником будинку, а також у її відсутність. Вона пояснювала слідчому, що воли вона відкривала двері будинку у темну пору доби 15.02.13 р., так як мала їхати у справах, то двоє невідомих їй чоловіків, відіпхнувши її і без її дозволу зайшли у будинок, після чого один з них сів у кімнаті і став щось писати, а інший розпочав лазити на горище, заходити у комору і щось шукати, не пояснюючи, що саме та з якої він організації. Оскільки вона поспішала, то не звернула на це особливої уваги і поїхала у справах, залишивши їх у будинку зі своїм чоловіком. Коли вона повернулась, її чоловік пояснив, що вказані особи були з ПАТ «Волиньобленерго», оформили акт перевірки і заставили його підписати, мотивуючи тим, що за ним не наступлять ніякі наслідки, так як ніяких правопорушень не виявили. Згодом їй стало відомо, що вони підробили якусь обставину з дротиком, з яким, заздалегідь заготовленим для цього, зайшли у будинок. На даний час вказані електромонтери не зберегли того куска дроту, на який покликаються у оформленому акті і не оформили його процесуально 15.02.13 р. як виявили у її будинку, у якому конкретно місці, щоб приховати слід службового злочину. Працівники ПАТ «Волиньобленерго», які прибули, надали її чоловікові якусь схему без підписів усіх учасників, що не пов»язана з виявленим приладом, що знімав би струм поза обліком. Її чоловік пояснив їй, що вказані особи, заходячи у будинок 15.02.13 р., вже мали заздалегідь заготовлений дріт, але у той момент він не знав, з якою метою вони його мали заготовленим, і не звернув на нього особливої уваги. Однак, слідчий з цього приводу її чоловіка не опитував, що стало приводом для винесення необґрунтованої оскаржуваної постанови. У її будинку 15.02.13 р. у її відсутності працівники філії не оформляли окремого акту чи документа про вилучення куска дроту з участю її чоловіка, як доказу про виявлене правопорушення, а на комісії у м. Луцьку доводили, що вони виявили у її будинку не дріт, а пакетник, що, як електричний прилад, у нічний час, начеб то, знімав струм, і навіть долучали його фото до матеріалів, що розглядались спеціальною комісією у присутності її свідків. Однак, слідчий цих доказів і матеріалів, на підставі яких електромонтери доводили про виявлене правопорушення з її боку, не долучав і не досліджував, її свідка, який був присутнім при цьому, і є спеціалістом у галузі електроенергетики, не допитував. Вважає, що склад злочину, передбаченого ст. 162 КК України має місце з боку осіб не тільки тоді, коли має місце незаконне проникнення у будинок, а й при інших діях, що порушують недоторканність житла громадян стосовно незаконного його огляду, проведення у ньому обшуку, при незаконному входженні для вчинення певних дій, на які немає спеціального дозволу. Працівники Ковельської філії зайшли у її будинок, відіпхнувши її в сторону, або за рахунок вчиненого насилля, і зайшли для проведення у ньому пошуку для себе проблеми, а не виявлення правопорушення, без будь - якого законного приводу здійснили огляд всього будинку, лазили по горищу і коморах, при цьому не пояснюючи, що шукають. Про вчинення будь - якої дії у приватному помешканні електромонтери мали скласти документ як про правову підставу проведення будь - яких дій, пов»язаних із пошуком правопорушення, і знайдене фіксувати у присутності свідків. А зі складеного акту та їх пояснень, даних слідчому, вбачається, що вони лазили по коморах, горищу у її як власниці будинку відсутність, не оформивши про це документу у присутності свідків. Не оформили вони і документу про місцезнаходження виявленого правопорушення, не вказали, який прилад як знімач струму в цей час ними був виявлений, що не був ними вилучений як доказ. Наведене вказує, що акт про виявлене правопорушення від 15.02.13 р. є доказом безчинства з боку електромонтерів, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 162, 364 КК України в цілому, а не як доказ вчинення нею правопорушення. Однак, слідчий за її заявою про злочин не перевірив усіх істотних обставин, у зв»язку з чим не зробив всебічної і повної юридичної кваліфікації дій електромонтерів та виніс незаконну оскаржувану постанову. У працівників ПАТ «Волиньобленерго» за станом на 15.02.13 р. не було спеціального розпорядження заходити у її як користувача електроенергією особистий будинок, заяви як підстави для цього про використання нею позаобліково електроенергії, яким приладом для припинення такої дії, а тому вони не мали права без її дозволу, у т. ч. письмового погодження, лазити у неї по горищу, коморах, шукати собі проблеми, так як цим порушувались конституційні та законні правила недоторканності житла громадян. Вважає, що з боку працівників філії має місце склад злочину, передбаченого ст. ст. 162, 364 КК України, що слідчим не досліджувалось, юридично не оцінювалось, хоча з їх боку має місце склад вказаних злочинів, а їй завдано істотної матеріальної шкоди, її законним правам, так як у зв»язку з їх злочинними діями вона стала зобов»язаною сплачувати на користь ПАТ «Волиньобленерго» кошти в сумі 44 696 грн., з якої вони мають право отримати незаконну премію у розмірі 30 % не за виявлене правопорушення з її боку, а сфабриковане правопорушення, що не мало місця, за наслідком корисливих злочинних дій працівників ПАТ «Волиньобленерго». Просить оскаржувану постанову скасувати та передати матеріали СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській обл. для продовження кримінального провадження, дати вказівки, що підлягають виконанню слідчим згідно з КПК України.

За ухвалою слідчого судді від 02.07.13 р. відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 і призначено скаргу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця скаргу підтримала, обґрунтувавши її вищенаведеними доводами, суду додатково пояснила, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 31.05.13 р.. Їй було відомо, що її заява про вчинений злочин, що була подана до Ковельської міжрайпрокуратури, була зареєстрована у ЄРДР з правовою кваліфікацією: ч. 2 ст. 162 КК України, чого вона не оспорювала та не оскаржувала. Вважає, що слідчий не дослідив усіх необхідних обставин, зазначених нею. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, суду пояснив, що він отримав матеріали кримінального провадження з правовою кваліфікацією: ч. 2 ст. 162 КК України та вважає оскаржувану постанову законною. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявниці, слідчого, думку прокурора, яка вважає оскаржувану постанову законною, а скаргу - безпідставною, просить у задоволенні скарги відмовити, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження № 420 130 201 100 000 49, приходить до висновку, що скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає.

За змістом ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим може бути оскаржене, серед іншого, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як слідує зі змісту ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Судом встановлено, що заявниця отримала копію оскаржуваної постанови не 03.06.13 р., як вона зазначає у скарзі, а 31.05.13 р., про що особисто зазначила на аркуші оскаржуваної постанови, що міститься у матеріалах кримінального провадження. Тобто, десятиденний строк на оскарження оскаржуваної постанови заявниця пропустила. Однак, як слідує з копії листа № 87 3 049 вих. 13 від 19.06.13 р. Ковельської міжрайпрокуратури, адресованого заявниці, оригіналу поштового конверта, приєднаного заявницею до скарги, вона оскаржила рішення слідчого до прокуратури та в період не раніше 26.06.13 р. отримала рішення прокурора за скаргою. У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про дату вручення заявниці відповіді прокурора, а тому слідчий суддя вважає, що є підстави для поновлення заявниці строку на оскарження оскаржуваної постанови слідчого.

Як слідує з оскаржуваної постанови, слідчий з врахуванням правової кваліфікації: ч. 2 ст. 162 КК України, допитав заявницю як потерпілу, вказаних нею у заяві про вчинений злочин працівників ПАТ «Волиньобленерго» та чоловіка заявниці як свідків та своє рішення мотивував тим, що у помешкання заявниці працівники ПАТ «Волиньобленерго» потрапили під час виконання своїх функціональних обов»язків за добровільної згоди на це чоловіка заявниці, який дав добровільну згоду на огляд помешкання для перевірки питань, пов»язаних з користуванням електроенергією, що підтверджується і матеріалами кримінального провадження. Сама заявниця в суді 04.07.13 р. пояснила, що залишила працівників ПАТ «Волиньобленерго» у своєму будинку разом зі своїм чоловіком, так як поспішала у справах, хоча ще у її присутності вони намагались оглянути приміщення житлового будинку. У будинок вказані особи зайшли разом та безпосередньо після того, як у будинок зайшов її чоловік, а вона лише намагалась перешкодити одному з них зайти у приміщення комори, вхід до якої розташований у будинку.

Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, зробленими при винесенні оскаржуваної постанови, так як докази, що свідчили б незаконність оскаржуваної постанови, у матеріалах кримінального провадження відсутні, а доводи заявниці про підстави для скасування оскаржуваної постанови, необхідність проведення слідчий дій, є надуманими і такі дані не можуть вплинути на процесуальне рішення слідчого.

На думку слідчого судді не є підставою для скасування оскаржуваної постанови і ті доводи заявниці, що стосуються неналежного оформлення працівниками ПАТ «Волиньобленерго» документів про виявлене порушення Правил корисування електроенергією 15.02.13 р., оскільки питання доведення тієї обставини, чи мало місце правопорушення та чи завдані збитки ПАТ «Волиньобленерго», вирішуються в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що слід ухвалити рішення, яким у задоволенні скарги відмовити

Керуючись ст. ст. 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2 від 30.05.13 р. про закриття кримінального провадження № 420 130 201 100 000 49, що внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.04.13 р. за ст. 162, ч. 2 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня оголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_4