справа № 646/21/15-к
№ пр. 1-кп/646/186/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за фактом підбурювання до пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує або обіцяє неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002752 від 29.10.2014 року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, і.н. НОМЕР_1 , не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09.09.2014 року близько 11-00 год. ОСОБА_4 знаходився поблизу будівлі Харківського міського Управління Головного Управління «Держсанепідемслужби» в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. 1-ї Кінної Армії, 104, де познайомився із громадянином ОСОБА_5 .
Під час розмови ОСОБА_4 від ОСОБА_5 стало відомо, що останній є фізичною особою-підприємцем та йому потрібно отримати експлуатаційний дозвіл на початок робіт кафе.
У ході розмови у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману. З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_4 вирішив шляхом підбурювання схилити ОСОБА_5 надати службовим особам ХМУ ГУ «Держсанепідемслужби» в Харківській області грошові кошти за те, щоб останні швидко видали ОСОБА_5 експлуатаційний дозвіл на початок робіт кафе.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про наявні у нього дружні зв`язки із службовими особами ХМУ ГУ «Держсанепідемслужби» в Харківській області та умовив останнього надати через нього службовим особам ХМУ ГУ «Держсанепідемслужби» в Харківській області неправомірну вигоду в сумі 2000 грн. за те, що щоб ці службові особи, використовуючи владу та свої службові повноваження, швидко видали ОСОБА_5 експлуатаційний дозвіл на початок робіт кафе. Запевнивши ОСОБА_5 , у можливості позитивного вирішення вказаного питання, тобто обманувши останнього, ОСОБА_4 , продовжуючи далі реалізовувати свій злочинний умисел, домовився із ОСОБА_5 , про зустріч наступного дня для одержання від останнього грошей у сумі 2000 грн., необхідних для подальшого надання їх службовим особам ХМУ ГУ «Держсанепідемслужби» в Харківській області у якості неправомірної вигоди.
10.09.2014 року близько 12-00 год. поряд із будівлею ХМУ ГУ «Держсанепідемслужби» в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. 1-ї Кінної Армії, 104, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_5 реалізуючи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима потерпілого, діючи з корисливих мотивів та з метою наживи, ОСОБА_4 шляхом обману отримав від останнього гроші у сумі 2000 грн., повідомивши потерпілому, що передасть вказану суму грошей службовим особам ХМУ ГУ «Держсанепідемслужби» в Харківській області у якості неправомірної вигоди за те, щоб останні швидко видали ОСОБА_5 експлуатаційний дозвіл на початок робіт кафе.
Заволодівши грошима в сумі 2000 грн., ОСОБА_4 розпорядився цими коштами на власний розсуд, витративши їх на себе.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, підтвердив обставини та події, встановлені органами слідства під час проведення досудового слідства та які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому проваджені доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинені ним злочини правильно кваліфіковано органами досудового слідства і мають всі ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, підбурювання до пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує або обіцяє неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення злочинів та їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, а саме, судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, матеріали справи не містять характеристики обвинуваченого з місця проживання, в тому числі відомостей про те, що обвинувачений за місцем мешкання характеризується негативно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також обставини справи, ступіть тяжкості вчинених злочинів, спосіб вчинених злочинів, обставини які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства. При цьому, суд, враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, спосіб вчинених злочинів, обставини які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання з випробуванням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, ст. ст. 84, 342-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання:

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із спеціальною конфіскацією грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із спеціальною конфіскацією грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком в 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги, особами зазначеними ст. 393 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчій кімнаті 04.03.2015 року.

Суддя ОСОБА_1