Справа № 1704/354/12
номер провадження 1/1704/38/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2012 року смт Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кравціва О.Р.,

при секретарі Хом'як О.О.,

з участю: прокурора Кондратюк А.В.,

підсудного ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя стм. Демидівка вул. 17 вересня, 44 Рівненської області, громадянина України, українця, невійськовозобовязаного, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11 травня 2012 року близько 17.00 год., перебуваючи в кімнаті житлового будинку ОСОБА_3 за адресою: вул. 17 вересня, 44 смт. Демидівка Рівненської області, використавши вільний доступ, таємно викрав грошові кошти в сумі 1150 гривень, які належали ОСОБА_2, та обернув їх на свою користь, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму, а також посвідчення водія серії РВА № 069623 видане Дубнівським МРЕВ 07.05.1998 р. на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, щиро розкаявся та повністю підтвердив встановлені в обвинувальному висновку обставини вчинення злочину та встановлений на досудовому слідстві розмір збитків, заподіяних злочином.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 показав, що перебуваючи по місцю свого фактичного проживання і перебуваючи в кімнаті ОСОБА_2 побачив на столі гаманець. Взявши його в руки і відкривши, він побачив посвідчення водія, технічний паспорт та страховий поліс на мопед, а також гроші в сумі 1150 гривень. Тоді у нього виникла думка привласнити гроші і використати їх у своїх цілях. З якою метою викрав документи пояснити не зміг. Потім він одразу вийшов з будинку і пішов у бар для того, щоб вживати спиртні напої. Там зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4, з яким вони поїхали в с. Вовковиї Демидівського району в господарство ОСОБА_4 Перебуваючи в господарстві ОСОБА_4 в період з 11.05.2012 р. по 15.05.2012 р. підсудний потратив всі гроші, викрадені у ОСОБА_2, на продукти харчування та спиртні напої. 18 травня 2012 р. його затримали працівники міліції, яким він зізнався у крадіжці грошей та документів та добровільно видав документи для огляду. Матеріальні збитки, завдані ОСОБА_2, він відшкодував останньому у повному обсязі до судового розгляду справи.

Вина підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується також іншими зібраними у справі доказами, однак підсудний та прокурор вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Проти цього не заперечують і інші учасники судового розгляду.

Судом роз'яснено зміст ч. 3 ст. 299 КПК України, про те що суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вважає вину підсудного ОСОБА_1 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння способом таємного викрадення важливим особистим документом.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Підсудний ОСОБА_1 не має судимості, не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно /а.с.70-74/. Обставинами, що помякшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_1 покарання в межах санкцій передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 299, 321-324 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в сумі 1020 гривень,

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Остаточне покарання ОСОБА_1 визначити, згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в сумі 1020 гривень.

Речові докази посвідчення водія серії РВА № 069623 видане Дубнівським МРЕВ 07.05.1998 р. на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути законному володільцю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд.

Суддя: підпис

С У Д Д Я ОСОБА_5