Справа № 372/1376/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/325/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 07.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
07 травня 2015 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

та його захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, освіта вища, працюючого на посаді юриста в ДП «Доммарт Україна», не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальних збитків у розмірі 31280 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено у вироку, 09 вересня 2012 року близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_7 в світлий час доби при сприятливих погодних умовах, сухому асфальтному покритті, керуючи технічно справним автомобілем «BMW -320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на ньому зі швидкістю близькій 80-90 км/год., по автошляху м. Українка м. Київ в напрямку м. Українка Обухівського району Київської області.

Проїжджаючи відрізок дороги поблизу розташування ЛЕП № 27, що в с. Плюти Обухівського району Київської області в порушення вимог Правил дорожнього руху був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, при здійсненні маневру обгін, попутних транспортних засобів, які рухалися попереду в попутному напрямку, при виїзді на зустрічну смугу руху не переконався, що вона вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, у наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel - Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку з м. України в напрямку м. Київ.

В результаті даної пригоди, водій ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3б); 10.1; 11.2, 12.1; 14.2в) Правил дорожнього руху, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та отриманням ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, оскільки він є незаконний, необґрунтований та несправедливий. Постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відмовити в повному обсязі в задоволенні цивільного позову потерпілого в частині завданого матеріального збитку. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вказує, що в основу винуватості ОСОБА_7 покладено письмовий доказ, а саме висновок судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 8688/1227 від 27.11.2014 року виконану судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_12 , який виконаний виключно на підставі недопустимого доказу у вигляді лазерного ком пакт-диску, що в свою чергу вказує також і на недопустимість даного письмового доказу, оскільки згідно до ст. 86 КПК України доказом визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленим Кодексом.

Крім того, апелянт зазначає в апеляційній скарзі, що при розгляді справи в суді першої інстанції була неповнота судового розгляду, оскільки судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, а саме 12 січня 2015 року було заявлено клопотання про допит експерта ОСОБА_12 .

Також було відхилено клопотання сторони захисту під час судового розгляду 20 травня 2013 року про залучення до участі у справі в якості третьої сторони Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра-України», оскільки на момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована, зважаючи на поданий цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_11 , яке було задоволене головуючим, що підтверджується ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року, але яке, так і не було виконане, тобто Фактично ПрАТ «СК`Саламандра» не була залучена до участі в кримінальному провадженні, такими своїми діями суд позбавив учасників кримінального провадження з`ясувати питання про можливі виплати матеріального та морального характеру потерпілому.

Крім того суд першої інстанції всупереч вимогам чинного законодавства, задовольнив цивільний позов, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодного належного та допустимого доказу про відшкодування матеріальних збитків. Судом було частково задоволено моральну шкоду потерпілому в розмірі 150 000 грн., але матеріали провадження щодо ОСОБА_7 також не містять будь яких доказів на підтвердження такої значної завданої моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисників у підтримку апеляційних вимог, прокурора який просив вирок суду скасувати, а кримінальне провадження повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішенням, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Так обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також правову кваліфікацію його дій.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок, чим порушив вимоги передбачені ст. 370 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того Європейський суд з прав людини нагадує,що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнане незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За названих вище обставин апеляційний суд не має права розглядати обвинувачення, що не було предметом розгляду судом першої інстанції.

Тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, тобто в частині скасування вироку щодо ОСОБА_7 та згідно положень ч. 1 ст. 412 КПК України і ст. 9 названого Кодексу призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Призначити у данному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити попередній у виді особистого зобов`язання.

Судді: