Справа № 1- 199
В И Р О К

іменем України

" 13 " листопада 2008 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Бойка М.Я.

секретаря - Гладенької Л. Ф.

з участю прокурора - Коломієць І.М.

захисників -
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2

потерпілого -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., уродженця і жителя м. Калуш
АДРЕСА_1
Івано- Франківської області, непрацюючого, із неповною середньою освітою, неодруженого, б/п, не в/з , раніше судимого 27.06.2003 року Калуським міськрайонним судом за ст.ст. 121 ч.1, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України на 5років 6 місяців позбавлення волі, 12.02.2007 року Гусятинським районним судом Тернопільської області невідбута частина покарання заміненна на 1 рік 10 місяців 15 днів виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави, українця, громадянина України за ст. 187 ч.2 КК України та
ОСОБА_5
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н., уродженця і жителя м. Калуш
АДРЕСА_2
Івано- Франківської області, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, б/п, не в/з, раніше судимого 30.12.2005 року Калуським міськрайонним судом за.ст.ст. 155, 156 ч.1 КК України на 1 рік 2 місяці позбавленя волі, українця, громадянина України за ст. 187 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

що
ОСОБА_4
вчинив умисне відкрите викрадення чужого майна , повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.

ОСОБА_5
вчинив умисне відкрите викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.

Злочини вчинено при наступних обставинах.

25.02.2008 року приблизно о 22 год. ,
ОСОБА_4
разом із своїм знайомим
ОСОБА_5
йшли проспектом
ІНФОРМАЦІЯ_3
. Калуша, в напрямку центра міста.

В цей час зі сторони центр міста Калуша в сторону будинку
ІНФОРМАЦІЯ_3
повертався додому
ОСОБА_3

Побачивши
ОСОБА_3
, який переходив проїзджу частину дороги
ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
виник намір його наздогнати та відкрито викрасти його майно.

На куті будинку № 12 пр.
ІНФОРМАЦІЯ_3
. Калуша
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
наздогнали
ОСОБА_3
, після чого
ОСОБА_4
штовхнув потерпілого, від чого
ОСОБА_3
впав на землю.

Після цього
ОСОБА_4
за попередньою змовою з
ОСОБА_5
відкрито викрали у
ОСОБА_3
мобільний телефон марки «Нокіа 7360», вартістю 760 грн. з поповненням рахунку на суму 3 грн., який знаходився в кишені куртки та портмане, вартістю 35 грн., в якому знаходились гроші в сумі 12 грн, пластикова банківська картка
ІНФОРМАЦІЯ_4
, пластикова картка на знижку в крамниці
ІНФОРМАЦІЯ_5
, пластикова картка на знижку в крамниці
ІНФОРМАЦІЯ_6
та посвідчення особи, а всього майна на суму 810 грн.

Після цього
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
пішли в центр м. Калуша . Мобільний телефон вони продали за 300 грн., які розділили між собою та використали на власні потреби.

Допитані у судовому засіданні підсудні свою вину у вчиненому злочині визнали повністю та підтвердили, що злочин вчинили при вищенаведених обставинах.

ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
також пояснили, що намір на відкрите викрадення майна потерпілого у них виник після того, як вони побачили у потерпілого, який знаходився у стані алкогольного сп»яніння, мобільний телефон. З цією метою
ОСОБА_4
підбіг до потерпілого і штовхнув його, а
ОСОБА_5
підбіг і викрав мобільний телефон та інші речі. Після цього вони пішли в центр м. Калуша . Мобільний телефон вони продали за 300 грн. а гроші розділили між собою.

Заподіяну злочином шкоду відшкодували потерпілому
ОСОБА_3
в повному обсязі.

У вчиненому щиросердечно розкаюються, просять суворо не карати.

Окрім повного визнання вини самими підсудними, їх вина у вчинених злочинах підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме :

-

показаннями потерпілого
ОСОБА_3
який підтвердив наведені обставини та пояснив, що після цього, як його штовхнули і він впав на землю, у нього відкрито викрали мобільний телефон. Налякавшись, він сам віддав підсудним портмане , в якому знаходились гроші в сумі 12 грн, пластикова банківська картка
ІНФОРМАЦІЯ_4
, пластикова картка на знижку в крамниці
ІНФОРМАЦІЯ_5
, пластикова картка на знижку в крамниці
ІНФОРМАЦІЯ_6
та посвідчення особи. Хто саме його штовхнув, він не бачив. Ударів підсудні йому не наносили. Перебував у стані сильного алкогольного сп»яніння. Підвівшись із землі він спробував йти далі та згодом наступив на канілізаційний люк і пошкодив ногу. Після цього вже йти не зміг. Про цю обставину в ході слідства не повідомляв, оскільки про люк його ніхто не запитувавав, а в процесуальних питаннях він не розуміється.

Заподіяна злочином шкода йому відшкодована повністю. На суворому покаранні підсудних не наполягає.;

- письмовими показаннями свідка
ОСОБА_6
(а.с. 40-41), якому підсудні продали викрадений мобільний телефон;

- відомостями, які вміщені у протоколах добровільної видачі мобільного телефону та долучення і огляду його як речового доказу (а.с.22, 85-86) і висновку спеціаліста (а.с. 26-32) щодо його вартості.;

- відомостями, які вміщені у явці
ОСОБА_4
з повинною (а.с. 24 ).

Органами попереднього слідства дії підсудних кваліфіковано за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильсьвом, небезпечним для здоров"я особи, яка зазнала нападу, вчинені за попередньою змовою групою осіб, оскільки у акті судово-медичного обстеження та висновку експерта зазначено, що у потерпілого
ОСОБА_3
малися тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с. 18, 79-80).

Однак у судовому засіданні встановлено, що всі дії розвивались як умисне відкрите викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого. Саме на це був направлений умисел підсудних.

У судовому засіданні не здобуто доказів того, що ці тілесні ушкодження потерпілому заподіяли підсудні.

У судовому засіданні підсудні ствердили, що тільки штовхнули потерпілого, від чого той впав, але тілесних ушкоджень йому не наносили. Їх злочиний намір був спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Це підтверджується також відомостями, які вміщені у явці з повинною
ОСОБА_4
(а.с.24) та письмових поясненнях підсудних (а.с. 23, 66-67).

Окрім цього, у судовому засіданні потерпілий пояснив, що підвівшись із землі, після вчинення підсудними відкритого викрадення майна, він спробував йти далі та згодом наступив на канілізаційний люк і пошкодив ногу. Після цього йти не зміг. Про цю обставину в ході слідства не повідомляв, оскільки про люк його ніхто не запитував.

На час проведення слідства всіх обставин не пам»ятав, оскільки знаходився на час вчинення злочину у стані сильного алкогольного сп»яніння.

Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 14), вбачається, що потерпілому було нанесено удар палкою по нозі. Із повідомлення Калуської ЦРЛ (а.с. 15) вбачається, що потерпілого побив сусід на сходовій клітці, а з письмового пояснення потерпілого (а.с. 17), що один із підсудніх копнув його по нозі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд ці сумніви тлумачить на користь підсудних.

Можливість збирання будь яких інших доказів судом вичерпана.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що дії підсудного
ОСОБА_4
слід перекваліфікувати із ст. 187 ч.2 КК України на ст. 186 ч.2 КК України, як повторне, умисне відкрите викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, а дії підсуддного
ОСОБА_5
– перекваліфікувати із ст. 187 ч.2 КК України на ст. 186 ч.2 КК України, як умисне відкрите викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви прокурора щодо винесення окремої постанови відносно потерпілого
ОСОБА_3
з приводу зміни ним показань щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, він перебуваючи у стані сильного алкогольного сп»яніння, фізіологічно не міг дати належну оцінку подіям, які мали місце, та у зв»язку з цим їх достеменно не пам»ятав, а отже не мав умислу на їх свідоме перекручування чи зміну.

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина підсудних у вчинених ними злочинах у судовому засіданні доведена повністю, а злочинні дії
ОСОБА_4
слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України як умисне відкрите викрадення чужого майна , повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, а злочинні дії
ОСОБА_5
слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України як умисне відкрите викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.

Призначаючи покарання обом підсудним , суд враховує тяжкість вчиненого злочину , осіб винуватих і обставини справи.

До обставин, які пом'якшують покарання обом підсудним, суд відносить повне визнання вини у вчиненому , позитивну характеристику, щире каяття у вчиненому та сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому і те що потерпілий на їх суворому покаранні не наполягає, суму викраденого майна й те, що тяжких наслідків від злочину не наступило

Також суд враховує з"явлення підсудного
ОСОБА_4
із зізнанням.

Враховуючи вищенаведені обставини, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до переконання, що відносно обох підсудних слід застосувати ст. 69 КК України та призначити їм більш м"яке покарання, ніж передбачено санкцією статті 186 ч. 2 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обох підсудних можливі при ізоляції їх від суспільства , і що підсудному
ОСОБА_4
слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а підсудному
ОСОБА_5
– у вигляді арешту.

ОСОБА_4
27.06.2003 року був засуджений Калуським міськрайонним судом за ст.ст. 121 ч.1, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України на 5років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 104-107). 12.02.2007 року Гусятинським районним судом Тернопільської області невідбута частина покарання заміненна на 1 рік 10 місяців 15 днів виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави (а.с. 109), які він не відбув.

Згідно ст. 71 КК України , до покарання за даним вироком суду
ОСОБА_4
слід частково приєднати невідбуту частину покарання за постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.02.2007 року.

Запобіжний захід тримання під вартою підсудному
ОСОБА_4
слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Нокіа - 7360" (а.с. 86), який знаходится на зберіганні в Калуському МВ УМВС слід повернути потерпілому
ОСОБА_3
, жителю м. Калуш
АДРЕСА_3
.

Керуючись ст.ст.323,324, 327 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_4
визнати винуватим за ст. 186 ч.2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.02.2007 року і остаточно призначити покарання – 1(один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 25 квітня 2008 року.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_4
- тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_5
визнати винуватим за ст. 186 ч.2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання - 6 ( шість) місяців арешту, який рахувати з 1 травня 2008 року.

Зарахувати у строк відбування покарання
ОСОБА_5
строк затримання та тримання під вартою з 1 травня 2008 року та звільнити його з під варти в залі суду у зв»язку з відбуттям покарання .

Запобіжний захід
ОСОБА_5
- тримання під вартою, скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Нокіа - 7360" (а.с. 86), який знаходится на зберіганні в Калуському МВ УМВС - повернути потерпілому
ОСОБА_3
, жителю м. Калуш
АДРЕСА_3
.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подання апеляції протягом 15 діб з часу проголошення, а засудженим до позбавлення волі в цей же ж строк з часу одержання копії вироку.

Головуючий: