Справа № 11-314/2007 року Головуючий: в 1-й інстанції: Палінчак О.М.
Категорія: ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.2 КК України Доповідач: Шершун В.В.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» травня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді: Шершуна В.В.,

суддів:
Курдзіля В.Й., Майданюк К.І., з участю прокурора: Бардецького О., та захисника: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного суду
від «03» березня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
р. н., уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не
працюючого, одруженого, раніше судимого
Хмельницьким міським судом:

·
02.11.1995 року за
ст. 140 ч.2 КК України до 1
року 6 місяців позбавлення волі;

·
26.09.1997 року за ст.ст. 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України
до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

·
14.10.1999 року за ст.ст. 229-6
ч.1; 17, 229-6 ч.1, 42 КК України до 2 років позбавлення волі;

·
04.09.2000 року за ст.ст. 140 ч.2,
208, 229-6 ч. 1, 42 КК України до 3 років позбавлення
волі;

19.05.2004 року за ст. 309 ч.2 КК
України до 2 років позбавлення волі

засуджено за ст.ст.:

185 ч.3 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі;

·
309 ч.2 КК України до 2 років 6
місяців позбавлення волі (по епізоду 14 квітня 2004 року);

·
309 ч.2 КК України до 3 років
позбавлення волі (по епізоду 3 серпня 2004 року).

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено засудженому
3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом часткового складання даного покарання та
покарання за вироком Хмельницького міського суду від 19.05.2004 року, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців
позбавлення волі.

2

На підставі ст. 71 КК України до покарання за епізодом від 03.09.2004 року частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Хмельницького
міського суду від 19.05.2004 року, і
остаточно визначено покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі.

Виправдано засудженого за недоведеністю його вини у
вчиненні злочину за ст.ст. 185 ч.3, 357 ч.3 КК України за
епізодами викрадення майна у ОСОБА_3.,ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8.,ОСОБА_9. та ОСОБА_10

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в
закону силу залишено попередню - тримання під вартою.

Строк відбування засудженому покарання постановлено
рахувати з 03.03.2007 року, із зарахуванням строку
перебування під вартою з 17.12.2004 року по 02.03.2007 року включно.

Постановлено стягнути з засудженого
на користь:

·
ОСОБА_11. 100 грн. матеріальної
шкоди;

·
НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій обл. 61 грн. 83 коп. та 62 грн. 42 коп. за дослідження.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 81 КПК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 13 травня 2004 року, біля 1 год. ночі, шляхом пошкодження
дверей металевим прутом, проник в тамбур квартириАДРЕСА_2, звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 шкіряну куртку вартістю 800 грн., дублянку - 700 грн., З жіночі куртки -
120 грн., 50 грн. та 45 грн., дитячу куртку - 50
грн., черевики жіночі - 270 грн., кросівки - 65 грн., рушник - 40 грн., хутряну шапку - 120 грн., 2 пари окулярів - по
20 грн., джинси - 70 грн., масажну щітку - 1 грн. 50 коп., 1
долар СІЛА, що по курсу НБУ складає 5 грн. 40 коп. та 4 дверних ключі - 40
грн., а всього на загальну суму 2 416 грн. 90 коп.

Також 14 квітня 2004 року, близько 13 год., по вул. Будівельників в м. Хмельницькому, ОСОБА_1 знайшов одноразовий медичний шприц
з наркотичним засобом - розчином ацетильованого
опію, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,13 г., привласнив його для особистого
вживання та зберігав при собі, а біля 15 год. того ж дня, працівники міліції затримали
його та вилучили вказану наркотичну речовину.

З серпня 2004 року, близько 8 год., ОСОБА_1 в парку ім. 500-річчя, в м. Хмельницькому, знайшов одноразовий медичний шприц з
наркотичним засобом -розчином ацетильованого опію, маса
якого в перерахунку на суху речовину становить 0,112 г, привласнив його для власного споживання та зберігав при собі, а
біля 9 год. працівники міліції затримали його на
перехресті вулиць Проскурівського підпілля та Будівельників в м. Хмельницькому
та вилучили у нього вказану наркотичну речовину.

Як вбачається з апеляційної скарги засуджений просить скасувати вирок
місцевого суду, а справу направити на новий судовий розгляд через грубі
порушення кримінально-процесуального права місцевим судом
та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину
та особі засудженого.

3

При цьому апелянт вказує, що під час судового розгляду було порушено його
право на захист, оскільки призначена судом адвокат не виконувала своїх обов'язків
по його захисту.

Також засуджений
вказує, що суд не допитав важливих свідків у справі -працівників міліції і
призначив йому покарання всупереч вказівкам Верховного Суду України в ході
касаційного розгляду справи, а також без врахування його стану здоров'я.

Заслухавши
суддю-доповідача, засудженого та його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційну
скаргу, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Висновок суду
першої інстанції про винність ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна,
поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та в незаконному
придбанні і зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно при зазначених у вироку обставинах
відповідає матеріалам справи і ґрунтується на досліджених в судовому
засіданні доказах.

Так, сам ОСОБА_1
в ході судового засідання повністю визнав свою вину за названими епізодами і
пояснив, що 13 травня 2004 року, біля першої години ночі, пошкодивши вхідні
двері металевим прутом, проник в тамбур квартириАДРЕСА_2, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_11. Крім того, 14
квітня і 3 серпня 2004 року на вул. Будівельників і в парку ім. 500-річчя
Хмельницького знайшов одноразові шприци з наркотичними засобами і зберігав їх
для особистого вживання.

Ці покази повністю підтверджуються
іншими доказами по справі.

Так, потерпіла
ОСОБА_11. підтвердила факт викрадення вночі 13.05.2007 року з тамбура її квартири на вул. Зарічанській належних їй речей.

Згідно протоколу
затримання, у ОСОБА_1вилучені речі, викрадені ним у потерпілої.

На досудовому
слідстві ОСОБА_1послідовно визнавав себе винним за цим епізодом і давав покази
з приводу цього, а також щодо зберігання ним 14 квітня та З серпня 2004 року
наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно висновків
судово-хімічних експертиз, вилучені у засудженого рідини є наркотичними
засобами - ацетильованим опієм, містять морфін, кодеїн, моноацетилморфін і складають в перерахунку на суху речовину відповідно
0,13 г. та 0,112 г.

Названим доказам
суд першої інстанції дав правильну оцінку з точки зору їх достатності,
достовірності, допустимості, відносності та правильно кваліфікував дії
ОСОБА_1за ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.2 КК України, оскільки він повторно, таємно,
шляхом проникнення в житло, викрав чуже майно і повторно, незаконно придбав і
зберігав наркотичні засоби без мети їх збуту.

Міра покарання
засудженому призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України - з
врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що
пом'якшують і обтяжують покарання.

При цьому суд
першої інстанції врахував всі обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_1і призначив йому справедливе покарання, в тому числі
врахувавши повне визнання вини засудженим та той факт, що він хворий на
туберкульоз легенів.

Колегія суддів
не може прийняти до уваги твердження апелянта про порушення його права на
захист, оскільки його захист здійснював професійний адвокат ОСОБА_2,

4

зауважень до якої, щодо виконання нею своїх функцій під
час судового розгляду, засуджений не виказував.

Що стосується посилання апелянта на те, що суд не допитав співробітників
міліції, які, на його думку, фальсифікували
епізоди його обвинувачення, то колегія суддів не приймає ці твердження до уваги, оскільки названі епізоди були виключені
судом з обвинувачення засудженого.

Колегія суддів також вважає, що при призначенні покарання, суд першої
інстанції не порушив вимог касаційної
інстанції про необхідність посилення покарання засудженому.

Не дивлячись на те, що частина епізодів, інкримінованих ОСОБА_1, була виключена з його обвинувачення, суд першої інстанції
врахував, що ОСОБА_1скоїв ряд злочинів, в тому числі і тяжкий,
маючи при цьому 5 не погашених судимостей, а тому міра покарання, призначена засудженому, - відповідає вимогам законності та справедливості, і, фактично, за вищенаведених обставин, є
мінімальною.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати в кримінальних справах

ухвалила:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від «03» березня 2007 року відносно
ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого
- без задоволення.