У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Кліменко
М.Р. і Вус С.М.,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 27 листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Київської області від 25 квітня
2007 року, якою змінено вирок Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1,

встановила:

зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина Грузії,

раніше не судимого,

- за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі;

- за ч.2 ст. 307
КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим ОСОБА_1 визначено
остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5
років з конфіскацією майна.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що
він 25.07.2006 року близько 23 год., перебуваючи на вул. Молодіжній у м. Боярка
Києво-Святошинського району, незаконно для власного вживання та з метою збуту за 80 грн. придбав у невстановленої
особи 0,25 г. особливо небезпечного
наркотичного засобу - героїну, який незаконно зберігав при собі і переніс у під'їзд будинкуАДРЕСА_1. Там з
використанням заздалегідь заготовлених предметів він незаконно виготовив розчин
героїну, частину з якого вжив особисто, а частину передав ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які вжили цей наркотичний
засіб. Ще одну частину розчину героїну в кількості 0,1 мл. він
набрав у шприц для вживання
ОСОБА_4, але не встиг передати останній, оскільки був разом з жінками
затриманий працівниками міліції.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25
квітня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено: в частині
його засудження за ч.2 ст.307 КК України
вирок скасовано, а справу провадженням закрито за відсутністю в його
діях складу цього злочину, та
постановлено вважати його засудженим за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік
обмеження волі.

У касаційному поданні прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, стверджує про те, що суд
апеляційної інстанції неправильно застосував кримінальний закон і безпідставно
скасував вирок щодо ОСОБА_1 у частині його засудження
за ч.2 ст.307 КК України. Просить ухвалу апеляційного суду від 25.04.2007 року
скасувати, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
касаційне подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Досудовим слідством ОСОБА_1 було пред'явлено
обвинувачення у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК
України.

Суд першої інстанції,
розглянувши справу щодо ОСОБА_1 у межах пред'явленого йому обвинувачення, визнав
доведеним вчинення ним інкримінованих злочинів за обставин, вказаних у вироку.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в
апеляційному порядку, встановив, що в діях ОСОБА_1
немає складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтовуючи цей висновок, апеляційний суд
указав, що обопільне введення ін'єкцій наркотичного засобу особами, які їх
придбали за спільні кошти, збуту не утворюють. Також суд з
посиланням на те, що ОСОБА_1 послідовно
визнавав придбання наркотику на прохання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на спільні кошти і
спільне його вживання, а показання
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в цій частині суперечливі, визнав, що всі сумніви
повинні тлумачитись на користь
підсудного.

З таким висновком погоджується і колегія
суддів, оскільки він підтверджений матеріалами справи.

Зокрема, будучи допитаним на досудовому
слідстві як підозрюваний та як обвинувачений, ОСОБА_1 незмінно стверджував, що
він погодився на пропозицію своїх
знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і придбав
для них, а також для себе з співмешканкою ОСОБА_3 для спільного вживання героїн
за 80 грн., з яких 40 грн. йому дали ОСОБА_2 і ОСОБА_4, а 40 грн. він заплатив за себе і співмешканку, після
чого вони разом, будучи наркоманами, спільно вживали цей наркотик перед своїм
затриманням.

Те,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зверталися до ОСОБА_1 з проханням допомогти їм в
придбанні героїну, який в подальшому ОСОБА_2, ОСОБА_1 та його співмешканка
ОСОБА_3 разом вжили, а ОСОБА_4 не встигла вжити, доведено в суді, у тому числі
показаннями зазначених свідків, та не заперечується
у касаційному поданні.

Показання
ОСОБА_3 про те, що вона не давала
ОСОБА_1 гроші за наркотик, оскільки вони спільно проживали, ОСОБА_2 - про те, що вона грошей на героїн не давала, але, можливо, їх давала
ОСОБА_4, та ОСОБА_4 - про те, що вона не пам'ятає, чи давала гроші, не спростовують
показання ОСОБА_1 про придбання ним
наркотику на спільні кошти всіх осіб, які мали намір спільно його вжити.

Та обставина, що ОСОБА_1 заздалегідь знав,
скільки буде коштувати героїн, придбаний ним для вживання чотирма особами, не
свідчить, що при придбанні героїну він
мав умисел на його збут і в подальшому
збув частину героїну.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу злочину,
передбаченого ч.2 ст.307 КК України, оскільки обопільне введення ін'єкцій
наркотичного засобу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не
утворюють.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які давали б підстави для скасування ухвали
апеляційного суду Київської області, не встановлено.

З урахуванням викладеного, підстав для призначення справи до розгляду в
суді касаційної інстанції з повідомленням осіб, визначених ст. 384 КПК України,
немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2007 року, якою змінено вирок Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1.

Судді:

Міщенко С.М. Кліменко
М.Р. Вус
С.М.