Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 11 червня 2015 року,

з участю:

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

представників Городоцького ВЦ - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду від 11 червня 2015 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що суду було надано достатньо доказів про його виправлення та можливість застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3 ст.81 КК України.

Згідно роз`яснень які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 було засудженого вироком апеляційного суду Волинської області від 12.08.2004 року за вчинення злочинів передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України на 15 років позбавлення волі, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

У п.3 ч.3 ст.81 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше ? частини строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

На момент звернення з поданням засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яку можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_5 приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження" та "Підготовка до звільнення", має заохочення, стягнень немає.

Як вбачається з ухвали, постановляючи рішення суд першої інстанції повно та всебічно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_5 , а саме його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не лише за період , що передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення та вірно пришов до висновку, що визнання вини не може свідчити про його сумлінну поведінку та виправлення.

Згідно характеристики, ОСОБА_5 з 29.11.2011 року відбував покарання в Полицькій ВК №76. За час відбування покарання характеризувався позитивно, порушень встановленого режиму відбування покарання не допускав, сумлінно ставився до праці, за що був заохочений. У 2014 році комісією Полицької виправної колонії №76 було направлено матеріали в суд на зміну невідбутої частини покарання ОСОБА_5 більш м`яким згідно ст.82 КК України, як такому, що став на шлях виправлення.

Судом було враховано поведінку засудженого ОСОБА_5 , заохочення за період відбування покарання та змінено невідбуту частину покарання на більш м`яку.

За вироком апеляційного суду Волинської області з ОСОБА_5 стягнуто 5 000 (п`ять тисяч) грн. матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди (а.с.9), однак як вбачається з характеристики, за період часу з 2004 р. по 2015 р. погасив лише 530 грн. (а.с.5).

Враховуючи те, що у 2014 році ОСОБА_5 було змінено невідбуту частину покарання на більш м`яку та переведено у Городоцький виправний центр №131 для подальшого відбування покарання, будь-яких активних дій ним не проявлено для відшкодування заподіяної шкоди, відбуває покарання за вчинення злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, а також те, що застосування умовно-дострокового звільнення є правом суду, а не його обов`язком, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні подання, в зв`язку з недоведенням засудженим ОСОБА_5 свого виправлення, а також того, що він досяг такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

За таких обставин ухвала Рівненського районного суду Рівненської області від 11 червня 2015 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 11 червня 2015 року щодо відмови в задоволенні подання адміністрації Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а ОСОБА_5 в зазначений строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3