Провадження № 11-кп/792/466/15
Справа № 677/860/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Красилівського районного суду від 04 червня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000105,

в с т а н о в и л а:
Вироком Красилівського районного суду від 04 червня 2015 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, військовозобов`язаного,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу вирішено не обирати.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди закрито.

За вироком суду 03 березня 2015 близько 16 год. 00 хв. в м. Красилів ОСОБА_8 після вживання пива зайшов на територію домогосподарства свого дядька ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_1 , з метою поговорити. Під час розмови між ними на ґрунті особистих неприязних відносин виникла обопільна сварка, в ході якої ОСОБА_8 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , взяв металеву шуфлю, яку перед цим приніс з собою і залишив біля воріт вказаного господарства, і умисно наніс один удар дерев`яною ручкою по передпліччю останнього. Коли ОСОБА_12 і його дружина ОСОБА_13 виштовхали ОСОБА_8 з території домогосподарства, останній через ворота умисно наніс ОСОБА_11 удар вказаною металевою шуфлею в лобну частину голови, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки голови, гематоми в області верхньої третини плеча з права по медіальній поверхні, після чого з місця події втік.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи винуватості та кваліфікації дій ОСОБА_8 , посилаючись на суворість вироку внаслідок невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, захисник просить вирок в частині призначення покарання змінити, призначивши йому покарання у виді мінімального штрафу.
При цьому вважає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Звертає увагу на те, що обвинувачений є особою молодого віку, заробляє на життя виконанням будівельних робіт у фізичних осіб, крім своєї дитини, він утримує і дитину дружини від першого шлюбу, попросив у потерпілого вибачення і відшкодував йому моральну шкоду. Зазначає, що ОСОБА_8 активно сприяв слідству та усвідомив протиправність своїх дій. Наголошує на тому, що при призначенні покарання суд врахував, що потерпілий спровокував обвинуваченого на заподіяння йому тілесних ушкоджень.
На думку захисника виконання громадських робіт призведе до того, що обвинувачений не буде мати можливості виконувати будівельні роботи у фізичних осіб, що вкрай негативно вплине на його доходи та спроможність утримувати сім`ю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, потерпілого, який заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що поведінка обвинуваченого щодо нього з моменту вчинення злочину не покращилася, постійно пиячить, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.125 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених доказах і сторонами не оскаржуються.

При призначені покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При оцінці особи винного суд виходив з того, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на даний час офіційно не працює.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття і добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, зокрема й того, що обвинувачений офіційно не працює, суд обґрунтовано дійшов висновку, що покарання саме у виді громадських робіт буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Зазначені дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, давали суду підстави для призначення йому покарання у виді громадських робіт лише не на максимальний строк, встановлений в санкції ч.1 ст.125 КК України.

Попри наведені у вироку та в апеляційній скарзі обставини та дані про особу винного, колегія суддів уважає, що, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та того, що його було вчинено після вживання алкогольних напоїв, менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому колегія суддів виходить і з того, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, жодних доказів щодо заробляння на життя виконанням будівельних робіт у фізичних осіб ні він, ні захисник не надали, а як видно із заяви обвинуваченого суду першої інстанції, він просив призначити йому захисника, оскільки його матеріальний стан не дозволяє йому запросити його самому, а також повідомляв суду, що тимчасово не працює, оскільки немає вакансій по його професії, до того ж з 2000 грн., які потерпілий просив у свої позовній заяві стягнути з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди, він спромігся сплатити лише 1000 грн., що дає обґрунтовані сумніви про його можливості щодо сплати штрафу.

Як видно з кримінального провадження та технічного запису судового засідання, зокрема, обвинувачений в суді спочатку визнав свою вину частково, потім повідомляв, що наніс потерпілому удар лопатою у стані афекту, і лише на завершальній стадії судового розгляду визнав вину, говорив, що щиро кається, та просив вибачення у потерпілого. Така непослідовність у поведінці та показаннях обвинуваченого спростовує доводи захисника про те, що його підзахисний активно сприяв слідству.

Твердження захисника, що виконання громадських робіть позбавить обвинуваченого можливості заробляти на життя, також є безпідставними, оскільки, відповідно до ст.36 Кримінально-виконавчого кодексу України, громадські роботи полягають у виконання засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Отже колегія суддів уважає доводи обвинуваченого необґрунтованими і підстав для скасування чи зміни вироку в межах апеляційної скарги не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Вирок Красилівського районного суду від 04 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області . ОСОБА_14