У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

ПивовараВ.Ф., Заголдного В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 29 листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від
29 березня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,

раніше не судимого,
-

засуджено
за ч. 4 ст. 296 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покладено обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця
проживання.

В апеляційному порядку справа щодо
ОСОБА_1 не розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 28 серпня 2005 року, приблизно о 21
годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи при собі
рушницю моделі "МЦ 21-12 РП", № 870704, яка є гладкоствольною
вогнепальною зброєю 12 калібру, поблизу кафе "Старый город", розташованому
по вул. Свердлова у м. Красноармійську Донецької області, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно двічі вистрілив із зазначеної
рушниці по автомобілю ВАЗ 21-0993, державний номер НОМЕР_1, який належав
потерпілому ОСОБА_2, пошкодивши даний автомобіль, спричинивши потерпілому 1975
грн. матеріальної шкоди.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_1, повернувшись до потерпілих
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які знаходилися на порозі вищезазначеного кафе, маючи намір
їх налякати, демонструючи рушницю, почав погрожувати вбивством. Злякавшись
таких дій, потерпілі сховалися. Після цього, ОСОБА_1, продовжуючи хуліганські
дії та маючи намір налякати потерпілих, зробив з рушниці неприцільний постріл у
громадському місці - поблизу зазначеного кафе, внаслідок чого пошкодив
автомобіль Фіат-Темпра, державний номер НОМЕР_2, який належав ОСОБА_4,
заподіявши йому незначну шкоду.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_1, забіг до вищезазначеного кафе,
де відпочивали громадяни і де заховався потерпілий ОСОБА_2, з особливою
зухвалістю, зробив неприцільний постріл з рушниці, що представляло небезпеку
заподіяння тілесних ушкоджень громадянам. Хуліганські дії ОСОБА_1
продовжувалися приблизно 10-15 хвилин, внаслідок чого була тимчасово припинена
нормальна діяльність кафе.

У касаційному поданні прокурор посилається на безпідставність невизнання
ОСОБА_4 потерпілим по справі та невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання
тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його м'якості.
Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність
кваліфікації його дій не оспорюються в касаційному поданні та підтверджені
розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, зокрема
показаннями самого засудженого, який повністю визнав свою вину.

Дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 296 КК України
кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 за зазначеним законом
призначено з додержанням ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, даних про особу винного, який раніше не судимий, працює,
позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю
визнав свою вину та розкаявся у вчиненому. Зазначені обставини суд правильно
визнав такими, які пом'якшують призначене покарання і мотивував належним чином
можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням наведеного та
відшкодування шкоди потерпілому, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1
покарання із застосуванням ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання у касаційному поданні на
безпідставність невизнання ОСОБА_4 потерпілим по справі є безпідставними,
оскільки, як убачається з показань останнього, під час досудового слідства,
внаслідок вчинення ОСОБА_1 злочину шкоди йому заподіяно не було і претензій він
не має.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону України не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційного подання
прокурора, який брав участь у розгляді судом першої інстанції, щодо ОСОБА_1
відмовити.

С у д д і :

Редька А.І. Пивовар
В.Ф. Заголдний В.В.