Справа № 1-109, 2007 року
27 листопада 2007 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді: Галича
за участю прокурора: Бабенка В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт.
Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чупира
Білоцерківського району Київської області, жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, одруженого, освіта базова загальна середня, працюючого
різноробочим СФГ „Левада”, неодруженого, раніше судимого за вироками
Ставищенського районного суду Київської області від 21 серпня 2001 року за
ст.ст. 140 ч. 3, 44, 45 КК України (в редакції 1961 року) до позбавлення волі
строком 1 рік умовно з іспитовим строком
1 рік, Ставищенського районного суду Київської області від 23 травня
2002 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 71 КК України до позбавлення волі строком 2
роки, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 березня 2004
року за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 2
місяці, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, -
ОСОБА_1 21 вересня 2007 року, близько 9 години ранку
перебуваючи на території домогосподарства, ОСОБА_1 вирішив таємно проникнути до
житлового будинку та вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою ОСОБА_1,
користуючись відсутністю власника в будинку та знаючи, що мешканка цього
будинку ОСОБА_2 знаходиться в приміщенні літньої кухні, з корисливих мотивів, з
метою незаконного збагачення, таємно, незаконно та без дозволу власника проник
до приміщення будинку за адресою АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу до будинку
через незачинені двері.
Перебуваючи всередині будинку за вище зазначеною адресою,
ОСОБА_1 помітив в серванті прихожої кімнати посуд, в якому знаходились грошові
кошти, які були загорнуті в прозору поліетиленову плівку. ОСОБА_1 незаконно
заволодів грошовими коштами ОСОБА_2 в розмірі 568 гривень, після чого таємно
залишив приміщення будинку, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
ОСОБА_1 незаконно, без дозволу власника проник до житла ОСОБА_2 та в
порушення вимог ст. 30 Конституції України.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України визнав повністю, суду
показав, що 21 вересня 2007 року, по дорозі зайшов до своєї знайомої ОСОБА_2,
яка проживає в АДРЕСА_2. ОСОБА_2 в той час була вдома, розмовляв з нею з різних
питань. Через деякий час до ОСОБА_2 зайшов чоловік на ім"я ОСОБА_3. Він
знаходився на подвір"ї протягом часу близько 15 хвилин. Також в той час до
домогосподарства приходили ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3 ОСОБА_5. В подальшому
ОСОБА_4 допоміг ОСОБА_2 винести з веранди будинку на подвір"я горіхи,
після чого ОСОБА_4, ОСОБА_3 та його дружина пішли з території домогосподарства
ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_2 зачинила двері будинку, але не замкнула їх на замок
і пішла в приміщення літньої кухні, сам пішов разом із нею. Знаходячись в
приміщенні літньої кухні, ОСОБА_2 розпочала мити посуд, знаходився поруч із нею
протягом часу близько 20 хвилин. Після цього вирішив піти з території
домогосподарства ОСОБА_2 в СФГ „Левада", вийшов з приміщення літньої кухні
та пішов в напрямку виходу з подвір"я.
Проходячи поруч із житловим будинком, помітив, що вхідні двері не зачинені.
Тоді вирішив проникнути до будинку та викрасти яке -небудь особисте майно. Коли
зайшов до будинку, відразу пройшов до прихожої кімнати, а саме до серванту, на
якому лежав гаманець. Розкрив гаманець та помітив, що там було мало грошових
коштів. Тоді також помітив, що поруч з місцем, де лежав гаманець, стояла
салатниця, в якій знаходились грошові кошти, які були загорнуті в
поліетиленовий пакет. Витягнув поліетиленовий пакет, витягнув з нього грошові
кошти, які заховав у кишеню штанів, а пакет поклав у салатницю, на яку зверху
поклав гаманець. В цей час почув, що в будинок хтось зайшов із метою бути не
поміченим перейшов до іншої кімнати будинку та сховався під ліжком. Знаходячись
під ліжком, побачив, що по будинку ходить ОСОБА_2, потім почув, що вона по
драбині полізла на горище будинку. Переконавшись в тому, що мешканка будинку
знаходиться на горищі, вибіг з будинку в напрямку ставка в с. Іванівка
Ставищенського району, де в очереті перерахував грошові кошти. Всього було
викрадено 568 гривень різними купюрами. В подальшому вирішив на деякий час
залишити населений пункт, с. Іванівка Ставищенського району, та поїхати до знайомого ОСОБА_6, який проживає в с. Гулі
Миронівського району, оскільки боявся відповідальності за скоєну крадіжку.
Вийшов на автодорогу сполученням „Київ - Одеса" і спочатку поїхав попутнім
транспортом в м. Біла Церква Київської області, а потім електропоїздом в м.
Миронівка Київської області. З м. Миронівка попутнім транспортом доїхав до
місця проживання ОСОБА_6, де пробув до 1 жовтня 2007 року. Про вчинення
крадіжки грошей нікому не розповідав, викрадені грошові кошти нікому не показував.
Викрадене майно використав на власні потреби, а саме на проїзд та продукти
харчування. У вчиненому підсудний щиро кається.
Покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи, які ним та
іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи
достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні
відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.
Таким, чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд
вважає, що вина підсудного знайшла своє підтвердження в суді і його дії
кваліфікує за ст. 162 ч. 1 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Вирішуючи питання про міру покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який визнав свою вину
повністю, раніше судимий за вироками Ставищенського районного суду Київської
області від 21 серпня 2001 року за ст.ст. 140 ч. 3, 44, 45 КК України (в
редакції 1961 року) до позбавлення волі строком 1 рік умовно з іспитовим
строком 1 рік, Ставищенського районного
суду Київської області від 23 травня 2002 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 71 КК
України до позбавлення волі строком 2 роки, Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 9 березня 2004 року за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до
позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці.
Обставин, що пом'якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.
Обираючи міру покарання підсудному, суд враховуючи вищевикладене та беручи
до уваги, що підсудний позитивно характеризується за місцем проживання та
роботи, міру покарання йому слід обрати в межах санкції статті, за якою його
визнано винним, та призначити покарання у вигляді штрафу бо саме така міра
покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових
Суд обговорив можливість застосування до підсудного ст. 69 КК України, проте, підстав для її
застосування не знаходить.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
ОСОБА_1 визнати винним за ст.162 ч. 1 КК України і призначити покарання у
вигляді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, не змінювати до
вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через
Ставищенський районний суд Київської області протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з
моменту його оголошення.

Суддя