УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2008р. м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Шайди
С. М.,

суддів Іванів
О.Й., Ладики Я.І.,

з
участю: прокурора Біньковської
Н.В.,

потерпілого ОСОБА_1.,

представника
потерпілої ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3.,

засудженого ОСОБА_4,

розглянувши
6 лютого 2008р. у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_3., потерпілої ОСОБА_1., прокурора, що брав участь у справі,
засудженого ОСОБА_4 на вирок Городенківського районного суду від 31 жовтня 2007
року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження уродженця с. Серхів
Мошевицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1з середньою освітою, не
одруженого,

Справа № 11-30/2008р. Головуючий
у І інстанції Корюкіна М. П.

Категорія
ст. 152 ч.2 КК
України Доповідач
Шайда С. М.

2

громадянина України, працюючого по найму, раніше не
судимого, українця, -засуджено
за ст. 152 ч.2 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_1. задоволено частково і стягнуто в її користь із
ОСОБА_4 - 3685, 06 грн. матеріальної та 15000 грн.
моральної шкоди. На користь УДК
Івано-Франківської області 495 грн.
72коп.3а проведення експертизи.

Запобіжний
захід залишено попередній -
тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 04.08.2006 року.

За
вироком суду ОСОБА_4. визнаний винуватим в тому, що в ніч з 12.07. 2006 року на 13.07.2006 року біля 1-ої години ночі в с.
Серафинці у приміщенні будинку ОСОБА_5. 1922
року народження із застосуванням фізичного насильства та використання
безпорадного стану потерпілої, зґвалтував її.

21.07.2006 року ОСОБА_4.
біля 1-ої години
ночі, застосовуючи фізичне насильство та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_6. 1916 року народження
зґвалтував її.

В апеляціях:

- захисника ОСОБА_3. ставиться питання про скасування
вироку суду і

повернення справи на додаткове розслідування із-за того, що органами
досудового слідства

не проведено слідчого експерименту на предмет того, чи могла потерпіла
ОСОБА_5 впізнати

ОСОБА_4, що не
перевірена заява обвинуваченого про застосування до нього

незаконних методів слідства, не перевірено обставини визнання вини ОСОБА_4
на

досудовому слідстві;

·
потерпілої ОСОБА_1. ставиться питання про
перекваліфікацію дій засудженого ОСОБА_4 з ч.2 ст. 152 на ч.4 КК України, про
безпідставне зменшення суми відшкодування моральної шкоди, м'якості
призначеного покарання і з цих підстав просить вирок суду скасувати і повернути
на новий судовий розгляд;

·
засудженого ОСОБА_4 ставиться питання про скасування
вироку суду і закриття справи за відсутністю складу злочину.

Апеляція
прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, апелянтом відкликана до
початку розгляду справи.

Заслухавши
доповідача по справі, думку прокурора, яка вважає вирок суду законним і
обґрунтованим, а апеляції учасників судового розгляду такими, що не підлягають
задоволенню, пояснення засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3., які
підтримали свої апеляції і заперечили апеляцію потерпілої, пояснення потерпілої
ОСОБА_1. та її представників -
ОСОБА_2, ОСОБА_7.,
які заперечили апеляції засудженого та його захисника і наполягають на
задоволенні апеляції потерпілої,

3

ознайомившись з
матеріалами кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що вони до задоволення не підлягають з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_4
у вчиненні інкримінованого йому злочину, базується на досліджених судом
доказах, які у відповідності до вимог ст. 17 ч.2 КПК України, оцінені
колегіально судом у складі трьох суддів.

Виновність
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 152 ч.2 КК України ґрунтується на
показаннях самого засудженого, даних ним під час досудового слідства, так і на
доказах, які суд детально перевірив в судовому засіданні.

Так, у
власноручно написаних явках з повинною, ОСОБА_4. стверджував факт вчинення ним
насильницького статевого акту щодо потерпілої ОСОБА_6., а також те, що з метою
зґвалтування незаконно проникав у житловий будинок потерпілої ОСОБА_5.

З
протоколу-заяви потерпілої ОСОБА_5. вбачається що в ніч на 13.07.2006 року її
зґвалтував ОСОБА_4. Із показань свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.
вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 говорила їм про те, що її зґвалтував ОСОБА_4.
Свідок ОСОБА_11. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5. перейшла до неї
проживати із-за того, що її зґвалтував у її будинку ОСОБА_4. по вуличному
„ОСОБА_4".

Згідно
висновків судово-медичної експертизи видно, що незадовго до смерті, яка настала
внаслідок серцево-судинної недостатності, потерпіла ОСОБА_6., 1916 р.н., мала
статевий акт. Синці стегон, садна гомілок утворились під час боротьби та
чинення опору. У двох мазках з вмістом піхви від трупа ОСОБА_6. виявлено
сперматозоїди, походження яких не виключається від ОСОБА_4 (а.с. 161-162; 191-193, 196 т.1).

Цей
висновок підтверджено висновком комісійної судово-медичної експертизи (а.с. 80-84 т.2).

Твердження
засудженого ОСОБА_4 та його захисника, що до засудженого на досудовому слідстві
застосовувались недозволені методи слідства є безпідставними. На дії посадових
осіб органу дізнання чи досудового слідства ні сам засуджений, ні його захисник
скарг не подавали. Допитані в судовому засіданні працівники міліції ОСОБА_11., ОСОБА_12. пояснили, що
явки з повинною ОСОБА_4. писав власноручно, без будь-якого стороннього впливу.
Судом обґрунтовано, критично оцінено показання свідків ОСОБА_13.. ОСОБА_14.,
ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18., ОСОБА_19., оскільки вони
перебувають із засудженим у родинних стосунках і показали певну зацікавленість
у допомозі ОСОБА_4. уникнути справедливого покарання за вчинене.

4

Безпідставними
є твердження потерпілої ОСОБА_1. про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_4 за
ч.2 ст. 152 КК України. Судом детально проаналізовано всі докази по справі і з
врахуванням висновку судового-медичної експертизи відповідно ОСОБА_6. суд
прийшов до переконання, що її смерть не є у причинному зв"язку із
незаконними діями засудженого ОСОБА_4.

З
дотриманням вимог ст. 65 КК України засудженому ОСОБА_4. призначено покарання в
межах санкції ст. 152 ч.2 КК України.

Щодо
розміру моральної шкоди, стягнутої із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_1.,
враховано всі обставини справи, а також майновий стан засудженого.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
засудженого ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_3., потерпілої ОСОБА_1. залишити без
задоволення, а вирок Городенківського районного суду від 31 жовтня 2007 року
відносно ОСОБА_4 - без зміни.