АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5656/14-к Номер провадження 11-кп/786/118/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Полтавської області, який приймав участь у суді першої інстанції, потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше несудимий, працюючий менеджером в ТОВ УПСК «Діамент»-

засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено - особисте зобов`язання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 100 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 2061 грн. 96 коп.
Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 12 червня 2014 року близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем Тойота Камрі д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , рухаючись по вул. Жовтневій зі сторони вул. Сінної у напрямку вул. Зінківської у м. Полтава, в районі будинку №58, в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», на якому перебував пішохід ОСОБА_11 , що переходив вул. Жовтневу зліва направо по ходу руху автомобіля, не вжив заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, не надав перевагу у русі вказаному пішоходу та продовживши рух створив небезпеку для пішохода, у результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 на пішохідному переході.

У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху, наслідком яких стала дорожньо - транспортна пригода, а пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови, тулубу, кінцівок, кільцеподібний розрив аорти грудного відділу з масивними крововиливами в параортальну клітковину, малокрів`я внутрішніх органів, крововилив під м`яку мозкову оболонку в скроневій долі лівої півкулі, відрив продовгуватого мозку в місці переходу в спинний мозок з масивним крововиливом, перелом кісток черепа, дефекти та крововиливи в печінці, переломи ребер з крововиливами в м`які тканини, множині переломи кісток скелету з крововиливами в м`які тканини, рани, садна голови, тулубу, кінцівок, що спричинили його смерть.

В апеляції потерпіла ОСОБА_7 просить вирок змінити в частині призначення покарання ОСОБА_9 , засудивши його на 8 років позбавлення волі. Зазначає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В апеляції прокурор відділу прокуратури Полтавської області просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме - м`якості покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Зазначає, що при постановлені вироку судом не в повній мірі враховано характер дій обвинуваченого та їх вкрай тяжкі наслідки.

В апеляції захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок змінити, пом`якшити призначене покарання за ч.2 ст.286 КК України і застосувати ст.69 КК України, призначивши покарання у вигляді 4 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Вважає, що вирок суду є необґрунтованим та надто суворим та не відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_9 , який в силу ст.89 КК України не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем роботи і проживання, щиро покаявся, з`явився із зізнанням, намагався в повному обсязі відшкодувати заявлений цивільний позов, за таких обставин до нього може бути застосована ст.75 КК України.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про необхідність скасування вироку суду та постановлення нового вироку з підстав, наведених у апеляції, доводи апелянта потерпілої ОСОБА_7 , яка просили вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_12 покарання у виді 8 років позбавлення волі, доводи апелянта захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого та міркування обвинуваченого, які підтримали подану апеляцію та просили вирок суду змінити, обравши покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляцій колегія суддів вважає, що усі апеляції не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджені сукупністю доказів, зібраних у справі, правильно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку.

Кваліфікація його дій та фактичні обставини проввадження встановлені правильно, і в апеляціях не оскаржуються.

Доводи апеляції потерпілої ОСОБА_7 про перебування водія ОСОБА_13 під час вчинення дорожньо - транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння, а також про значне перевищення швидкості будь-якими доказами не підтверджені, у зв`язку з чим колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд виходив з вимог ст. 65 КК України, об`єктивно і повно врахувавши тяжкість скоєного злочину, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують його покарання суд обґрунтовано визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують його покарання на підставі ст.67 КК України не встановлено.

Твердження в апеляції прокурора та потерпілої про неправильне врахування судом як обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 не вчиняв дій, які б свідчили про допомогу в установленні невідомих обставин справи, висловлював жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, оскільки він зник з місця вчинення пригоди та м`якість призначеного покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Так, в ході судового та апеляційного розгляду ОСОБА_9 неодноразово просив пробачення у потерпілої, висловлював жаль з приводу смерті її сина, а також пропонував відшкодувати заподіяну шкоду, від отримання якої ОСОБА_7 категорично відмовилась і даний факт не заперечує.

Крім цього, в апеляції потерпілої не ставиться питання про постановлення нового вироку, тому колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання збільшення покарання ОСОБА_9 шляхом винесення ухвали.

Необґрунтованими є і доводи апеляції прокурора щодо явно несправедливого внаслідок м`якості покарання, визначеного ОСОБА_9 , оскільки призначене в межах санкції ч.2 ст.286 КК України реальне покарання є достатнім та справедливим і підстав для його пом`якшення чи посилення колегія суддів не убачає.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_14 надав довідку про те, що 04 лютого 2015 року, тобто після постановлення вироку, він визнаний інвалідом третьої групи внаслідок загального захворювання.

Вказана довідка досліджена судом апеляційної інстанції, однак підстав для пом`якшення покарання обвинуваченого колегія суддів не убачає.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо застосування ст. 69 КК України та обрання ОСОБА_14 більш м`якого виду покарання - обмеження волі, а також ст.75 КК України оскільки всі обставини, на які посилається захисник повністю враховану судом при винесенні вироку і обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали підстави для звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням у провадженні не встановлено.

З огляду наведеного вирок суду слід залишити без зміни, а апеляції учасників без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Полтавської області, потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 03 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у трьохмісячний строк.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4