ПОСТАНОВА 1-7/2007р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

,9 січня 2007
року
Сумський районний суд Сумської області
під головуванням

судді Сепаненко
О.А., при
секретарі Токаревій В.М., за
участю прокурора Мокренка Ю.М., адвокати ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Суми справу віднбсно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженцяАДРЕСА_2 Сумського району

Сумської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, неодруженого, військовозобов'язаного, мешканця с. АДРЕСА_3 кв. З, раніше не
судимого в порядку ст. 89 КК України,

про застосування примусових
заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ :

f Так, 02
квітня 2006 року,
близько 20 години,
ОСОБА_2, перебуваючи
в

стані алкогольного сп'яніння, з метою подальшого вживання спиртних напоїв,
прийшов

у квартиру ОСОБА_3 за
адресою : Сумський
район,АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, де знаходилисьОСОБА_3, його співмешканка ОСОБА_4., які

дивились телевізор, та знайомий ОСОБА_3 ОСОБА_5, який на підлозі

грався з малолітнім сином ОСОБА_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. ОСОБА_2,

виражаючи явну неповагу
до суспільства, грубо
порушуючи спокій та
відпочинок вищевказаних громадян , став безпідставно чіплятися до ОСОБА_5,
висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою, а також, проявляючи особливу
зухвалість, наніс йому удар ногою в лобну частину голови, від чого ОСОБА_5 впав
на підлогу. Коли ОСОБА_5 піднявся, то ОСОБА_2, продовжуючи свої неправомірні дії, застосовуючи
насильство, став виганяти ОСОБА_5 з будинку, при цьому штовхав його руками в
спину. Побачивши це, ОСОБА_4. зробила ОСОБА_2. зауваження, на що він,
продовжуючи свої хуліганські дії, висловився в її адресу нецензурною лайкою.
Далі,ОСОБА_3 став висловлювати своє невдоволення поведінкою ОСОБА_2, на що ОСОБА_2, продовжуючи свої суспільно - небезпечні дії, які
супроводжувалися особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_3 та наніс йому удар
ногою в ліву частину голови, від чогоОСОБА_3 впав на підлогу та втратив
свідомість, а ОСОБА_2 продовжив його побиття, при цьому наніс декілька ударів
руками і ногами в обличчя та інші частини тіла. Після вищевказаних дій ОСОБА_2
залишився в квартирі ОСОБА_3, куди прийшла тітка ОСОБА_3 - ОСОБА_7 Побачивши
ОСОБА_3 побитим та без свідомості, ОСОБА_7 стала обурюватися побаченим, на що
ОСОБА_2, вдарив її один раз
коліном в область
сідниць та вигнав
з квартири.

Внаслідок
нанесених ударів ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження: в області повік
лівого ока гематоми 4x3см, 2,5x2 см, овальної форми, в області нижньої губи зліва садна 0,9x0,8 см, 1x0,8 см, овальної
форми, які згідно висновку судово-медичної
експертизи кваліфіковані як
легкі тілесні ушкодження.

Внаслідок
нанесених ударівОСОБА_5 та ОСОБА_7.
було заподіяно фізичний біль.

Безпосередньо після вчинення суспільно небезпечних дій ОСОБА_2,

залишаючись в квартиріАДРЕСА_1, побачив на столі
в кімнаті мобільний телефон "Сіменс-А65". З метою
протиправного заволодіння чужим майном, ОСОБА_2. в присутності ОСОБА_3 таОСОБА_4 взяв
зі столу вказаний телефон та поклав в кишеню свого одягу. На проханняОСОБА_4
покласти на місце мобільний телефон він не відреагував, а залишив телефон у
себе, чим відкрито викрав
майно ОСОБА_3.

Згідно висновку
товарознавчої експертизи вартість мобільного телефону "Сіменс А-65"
становить 321 грн. 93 коп,
вартість стартового пакету "Диджус", на рахунку якого було 1 грн., становить 35 грн. + 1 грн. = 36 грн. Загальна
сума заподіяних ОСОБА_3 збитків
становить 357
грн. 93 коп.

Крім того, 22.05.2006 p., близько 23 години, ОСОБА_2, знаходячись на
вулиці Чайковського с. Низи, Сумського району, з метою заволодіння чужим майном
наніс удар кулаком в ліве плече неповнолітньому ОСОБА_8, від чого
останній впав на землю. Продовжуючі суспільно небезпечні дії, ОСОБА_2 в
присутності неповнолітньогоОСОБА_9 з кишені куртки ОСОБА_8відкрито викрав
мобільний телефон «Сіменс СХ 75», вартістю, згідно товарознавчої експертизи 787
грн. 55 коп., та стартовий пакет «Джине», вартістю 20 грн., а всього на
загальну суму 807 грн.
55 коп. В подальшому викраденим майном ОСОБА_2 розпорядився
на власний розсуд.

Будучи допитаним по кримінальній справі ОСОБА_2 свою вину
визнав

повністю та пояснив, що 2 квітня 2006
року, близько 20 години,
будучи в нетверезому

стані, він пішов до ОСОБА_3 з метою
вжити ще спиртне. Коли прийшов

туди, то в квартирі крім нього знаходилась співмешканка ОСОБА_3 -ОСОБА_4, син ОСОБА_4 - малолітній ОСОБА_6та ОСОБА_5. ОСОБА_4
знає з

дитинства, з нею підтримував дружні стосунки. В квартирі
він побачив, що ОСОБА_5, сидячи на підлозі з дитиною ОСОБА_4, схопив хлопчика
за голову та нахилив до

підлоги. Вважаючи, що ОСОБА_5 знущається з хлопця,
підійшов до нього та спитав "що ти

робиш?", при цьому вдарив ногою в область голови,
від чого той впав на підлогу.

Після цього підійшов до ОСОБА_3, який лежав на дивані, та 2-3 рази

вдарив його кулаком в обличчя {в область ока та губи). Потім він став
проганяти

ОСОБА_5 з помешкання ОСОБА_3. При цьому він ОСОБА_5 ніякі

удари йому не наносив, а тільки штовхав його. Також у квартиру
ОСОБА_3 В.

приходила його тітка ОСОБА_7 зі своїм співмешканцем ОСОБА_10, яких

він вигнав з квартири, вдаривши ОСОБА_7 один раз коліном
в область сідниць.

Після цього він сходив купив пляшку вина і з метою
примирення вони разом з ОСОБА_4

стали вживати спиртне, ОСОБА_3 залишався лежати на підлозі в тій кімнаті де

він його вдарив, а потім хвилин через ЗО підійшов до них.
Далі ОСОБА_4 зібралася і

пішла до матері разом з сином. Він теж зібрався і хотів
йти додому. Одягнувши

куртку, яку вішав на вішалку в коридорі, виявив, що з
кишені зникло 50 гривень.

Виявивши зникнення грошей, він забрав в будинку ОСОБА_3 мобільний
телефон, який

лежав на столі. ОСОБА_3 не
бачив як він забирав телефон, бо в цей час пішов у

іншу кімнату. ОСОБА_3 про
зникнення грошей і про те, що забрав телефон нічого

не говорив, так як не знав хто саме взяв його гроші.
Після цього до нього додому

приходив ОСОБА_3 і
говорив, щоб повернув
йому телефон. На
це він

(обвинувачений ОСОБА_2)
сказав, що ніякого телефону в нього немає. За гроші ОСОБА_3 він нічого не
казав. Після цього, години через дві, з метою віддати телефон він пішов додому
до ОСОБА_3, де став
стукати у вікно, від чого воно тріснуло, алеОСОБА_3 йому не відкрив.
Наступного дня його сестраОСОБА_11віднеслаОСОБА_3 мобільний
телефон. (
т. 1
ар.с. 70).

Крім визнання
своєї вини самим
ОСОБА_2, його вина
у вчиненні суспільно небезпечного діяння
підтверджується зібраними по
справі доказами.

Свідченнями потерпілого ОСОБА_3, який пояснив в ході досудового

слідства, що 2 квітня 2006 року він
знаходився вдома разом з своєю співмешканкою

ОСОБА_4 ОСОБА_4 та її малолітнім сином ОСОБА_6, а також в їх квартирі

знаходився мешканець с.Низи ОСОБА_5. Близько 20 години до них

прийшов ОСОБА_2, який був у нетверезому стані. Так як вхідні двері не

були замкнені, то ОСОБА_2 зайшов у будинок сам. Зайшовши, він відразу став

безпідставно чіплятися доОСОБА_5, який на підлозі грався з ОСОБА_6. При

цьому він сказав ОСОБА_5у "Чого ти обіжаєш малого" і ударив
ОСОБА_5а ногою по обличчю.

Дії ОСОБА_2 були безпідставними, так як ОСОБА_6не обіжав, а просто
з

ним грався. Гралися вони на підлозі, а він та ОСОБА_4ОСОБА_4 сиділи поряд
на

дивані і все бачили. ОСОБА_2дарив ОСОБА_5а один раз, більше не бив. Побачивши
це,

він (потерпілийОСОБА_3)
став говорити про те, якеОСОБА_2 має право

вчиняти бійку в його квартирі. Після цього ОСОБА_2., нічого не
кажучи, вдарив

його ногою в ліву частину голови .
Він при цьому сидів на дивані, а від удару

ОСОБА_2. впав на підлогу. Так як удар був сильним, то він втратив
свідомість і що

відбувалося далі не пам'ятає. Прийшов до тями тоді, коли в будинку нікого
не

було. Він побачив,
що на столі
не було мобільного
телефону "Сіменс-А65",
який

був придбаний в
липні 2005 року
новим, ціну зараз не пам'ятає, ним користувалися

вони вдвох з
ОСОБА_4. Вважаючи що телефон забрав ОСОБА_2., з метою повернути

телефон він
пішов до ОСОБА_2. додому. Двері відчинила мати ОСОБА_2. і

покликала
ОСОБА_2, який сказав, що нічого в нього не брав. Він сказав

ОСОБА_2у, що з
цього приводу буде звертатися в органи міліції, на що ОСОБА_2.

сказав, що він
ні в чому не винен. Після цього він повернувся додому. Вночі,

близько 3 години, до нього
додому приходив ОСОБА_2, який дзвонив та

стукав у двері,
кричав, щоб відчиняли, але він двері не відкрив. ОСОБА_2. також

стукав у вікна,
а далі вибив шибку у вікні розміром приблизно 60x90 см .Після цього

ОСОБА_2 пішов
від його квартири. Наступного дня
до нього додому
зранку,

десь о б годині ЗО хвилин, прийшла мати ОСОБА_2, яка
повідомила, що в кишені ОСОБА_2 задзвенів телефон і це, напевне, його телефон і
що цей телефон йому повернуть. Після цього о 8 годині 20
хвилин до них прийшла сестра ОСОБА_2а -
ОСОБА_11, яка принесла телефон. 5
квітня 2006 року з
приводу отриманих тілесних ушкоджень він звернувся в СМЕ, на амбулаторному та
стаціонарному лікуванні не перебував.
( т.
1 ар.с. 26).

Свідченнями
потерпілого ОСОБА_5, який в ході
досудового слідства пояснив, що 2
квітня 2006 року, близько
19 години, він
пішов до ОСОБА_3 В.
додому з метою подивитися телевізор. Там, крім ОСОБА_3 В., знаходилась
його співмешканка ОСОБА_4 та син ОСОБА_4 ОСОБА_6,
якому близько 4 років.ОСОБА_3 та ОСОБА_4сиділи на
дивані, ОСОБА_6грався
на підлозі. Прийшовши до ОСОБА_3
в квартиру, він сів на підлогу та разом з ОСОБА_6 став гратися. Через деякий час туди
прийшов мешканець с.Низи ОСОБА_2, якого він знав як односельця, ніякі стосунки
з ним раніше не підтримував, конфліктів та неприязних стосунків між ними ніколи
не було. ОСОБА_2 був у нетверезому стані, це було помітно по його зовнішньому
вигляду. Зайшовши в будинок, ОСОБА_2. став говорити йому "що ти мучиш
малого?" . Чому він
так сказав пояснити не може, бо з хлопцем він тільки грався і це бачила його
мати іОСОБА_3 ОСОБА_2.
Після слів ОСОБА_2. він сказав, що дитину не мучить, а вони граються. Потім
ОСОБА_2., нічого
більше не кажучи, підійшов до нього та наніс удар ногою в область лоба. Від
удару він впав на підлогу. Після цього, коли піднявся і став на ноги, тоОСОБА_2
почав його виганяти з квартири ОСОБА_3 В. Після цього він одягнув куртку,
взувся і пішов додому. При тому, як він збирався, ОСОБА_2. його підштовхував,
але більше не бив. Наступного дня він побачив на обличчі ОСОБА_3 В. гематому і
той пояснив, що його теж побив ОСОБА_2
В. (
т. 1
ар.с. 34).

Свідченнями
потерпілої ОСОБА_4 яка в
ході досудового слідства

пояснила, що 2 квітня 2006 року вона
знаходилась вдома разом з своїм співмешканцем та сином, а також до них прийшов
мешканець с.Низи ОСОБА_5. Близько 20
години туди також прийшов ОСОБА_2, який був у нетверезому стані.
Зайшовши, він відразу
став безпідставно чіплятися
до Науменка ОСОБА_5а, який
на

підлозі грався з її сином. ОСОБА_2.
лаявся в адресуОСОБА_5 брутальною лайкою, звинувачував його в тому, що він
нібито обіжає її сина. Але такого не було, так як ОСОБА_5 просто грався з ОСОБА_6.. Потім ОСОБА_2.
став битиОСОБА_5, від чого той впав на підлогу. Вона сказала ОСОБА_2, щоб він не чіпав
ОСОБА_5, а ОСОБА_2. у відповідь на це
висловився в її адресу нецензурними словами. Потім ОСОБА_2. взагалі вигнав
ОСОБА_5 з квартири. Після цього ОСОБА_2. став чіплятися до її співмешканця,
бити його руками і ногами, розбивши голову та губу. Від цього в кімнаті на
підлозі з'явилася кров. Потім ОСОБА_2. взяв зі столу мобільний телефон
"Сіменс",. яким користувалися вона та ОСОБА_3 Взявши телефон,
ОСОБА_2. поклав його в кишеню куртки. Вона говорила, щоб ОСОБА_2 віддавав
телефон, але ОСОБА_2. телефону не віддав, а з телефоном пішов з квартири. Як
ОСОБА_2. забирав мобільний телефон бачив іОСОБА_3 В.Далі вона
забрала сина та
пішла до своєї
матері. ( т.
1 ар.с. 29).

Свідченнями потерпілої ОСОБА_7,
яка в ході досудового слідства

пояснила, що 2 квітня 2006 року, у вечірній час вона спільно з своїм
співмешканцем

ОСОБА_10 пішла до свого племінника ОСОБА_3,
який проживає по вул.

АДРЕСА_1 Коли вони підійшли до ґанку вказаної квартири, то з квартири

вибіг малолітній син ОСОБА_4 -
ОСОБА_6, який сказав "вбили батька".

Почувши це, вона забігла в квартиру, де побачила, що в залі, на дивані,
лежав

ОСОБА_3, в якого
було розбите обличчя та голова. Вона намагалася говорити з

ОСОБА_3, але він
на її слова не реагував, тобто був без свідомості. На

підлозі була кров. В квартирі також знаходилась співмешканка ОСОБА_3 В.-

ОСОБА_4ОСОБА_4 та мешканець с.Низи ОСОБА_2, який був у нетверезому

стані. Побачивши свого племінника побитим та без свідомості, вона стала
говорити

ОСОБА_4 та ОСОБА_2
"Що це таке?". Після цього
ОСОБА_2 В. вигнав
її та

ОСОБА_10. з квартири,
вдаривши її при цьому один раз коліном в область сідниць.
( т. 1 ар.с. 36).

Свідченнями свідка
ОСОБА_10, який в
ході досудового слідства

'пояснив, що 2 квітня 2006 року, близько 20 години, вони
спільно із співмешканкою ОСОБА_7 пішли до племінника співмешканки - ОСОБА_3 Коли підійшли
до його квартири, то звідти вибіг малолітній син ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який сказав
"вбили батька". Почувши це ОСОБА_7 пішла в квартиру, а він пішов за
нею. ОСОБА_7 заходила в кімнату, де знаходивсяОСОБА_3, а він (свідок ОСОБА_10) залишався в коридорі квартири. У вказаній квартирі також була
ОСОБА_4ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Коли ОСОБА_7 вийшла в коридор, то ОСОБА_2. став їх
виганяти, при цьому вдарив ОСОБА_7 один раз коліном в
область сідниць. (т.1
ар.с. 42).

Свідченнями свідка ОСОБА_11., яка
в ході досудового слідства пояснила, що

З квітня 2006 року, о 8
годині 20
хвилин,
вона відносила мобільний
телефон ОСОБА_3 ОСОБА_2у.
Вказаний телефон їй дала матиОСОБА_2 ОСОБА_12, повідомивши при цьому, що даний
телефон її брат ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_3
В.( т. 1
ар.с. 40).

З висновку
судово -
медичної
експеризи вбачається, що
внаслідок нанесенихОСОБА_2 ударів
ОСОБА_3 були заподіяні
тілесні ушкодження: в
області повік лівого ока
гематоми 4x3см, 2,5x2 см, овальної
форми, в області
нижньої губи зліва
садна 0,9x0,8 см,
1x0,8 см, овальної
форми, які згідно
висновку судово-медичної експертизи
кваліфіковані як легкі
тілесні ушкодження. ( т.
1 ар.с.19).

ПотерпілийОСОБА_8.
в ході досудового слідства пояснив, що 22.05.06 р. приблизно о23 годині, він разом з ОСОБА_9поверталися
до дому, і коли йшли по вулиці Чайковського, то до них підійшов чоловік( в подальшому
з'ясувалося, що це був ОСОБА_2) ,ОСОБА_2 став
прохати у них сигарети, він відповів, що сигарет не має, і що вони не курять.
Після цього,ОСОБА_2,- побачивши, що в нього «видувається» кишеня, і рукою
штовхнув в груди, сказавши при. цьому, «А це що?», він відповів,
що це телефон.
Після цього ОСОБА_2
вдарив його кулаком
в плече, і

ОСОБА_8
впав на землю, Сергієнко підійшов до ОСОБА_2, щоб захистити, але
ОСОБА_2даривОСОБА_9 кулаком в область грудей, від чого той впав, а ОСОБА_2итяг
телефон з кишені ОСОБА_8, та пішов в сторону свого будинку. Після всього вони
пішли до дому, де ОСОБА_8 розповів матері та брату, що в нього викрали телефон.(
т. 2 ар.с. 13)

Свідок ОСОБА_9 в ході досудового слідства пояснив, що 22.05.06 р.

приблизно о23 годині
він разом з
ОСОБА_8 поверталися до

дому, і коли
йшли по вулиці Чайковського в с. Низи Сумського району, то

назустріч їм
йшов ОСОБА_2, коли вони з ним порівнялися, тоОСОБА_2

попрохав у них
сигарету, ОСОБА_8 відповів,
що сигарет не має, і що вони не

курять. Після
цього,ОСОБА_2 рукою легенько штовхнув ОСОБА_8а
в груди, який

був одягнений в
куртку джинсову, на грудях у куртці маються два накладні кишені,

потімОСОБА_2
запитав, "а що це в кишені", ОСОБА_8
відповів, що це телефон. Після

цього
ОСОБА_2дарив ОСОБА_8а
кулаком в плече, і ОСОБА_8
впав на землю, на спину, а

ОСОБА_2
нахилився та потягнувся рукою до кишені ОСОБА_8а,
де лежав телефон.

Побачивши це
він, з метою
захисту ОСОБА_8а, штовхнув ОСОБА_2
в плече, а
ОСОБА_2 цей час, повернувшись до нього, вдарив кулаком в область грудей,
після чого він,

ОСОБА_9., не втримавшись на
ногах, впав на
землю, а ОСОБА_2,
знову повернувшись до ОСОБА_8а,
витяг телефон з кишені, та пішов в бік свого будинку.

Після всього
вони пішли до дому. На слідуючий день вони разом з ОСОБА_8ом та його

братом ОСОБА_13,
пішли додому до ОСОБА_2, щоб сказати йому щоб він віддав

телефон, з
квартири вийшла мати ОСОБА_2, та сказала що його не має вдома, що

він в м. Суми,
ОСОБА_13 почав говорити, що ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_8а

телефон і щоб
його повернули, але мати ОСОБА_2 сказала, що це зробив не він, та

закрила двері
в квартиру, після
чого ОСОБА_13 знову
постукав в двері, вийшов

батько ОСОБА_2а, та почав лаятися, та нецензурно
виражатися, після чого вони пішли до
дому.( т.
2 ар.с. 32).

Свідок ОСОБА_8 ДО. в ході досудового слідства пояснив, що 23.05.06 р.

його брат ОСОБА_8 ОСОБА_8
розповів, що 22.05.06
р. у нього викрали телефон і

що цього хлопця він знає в обличчя, як потім виявилося, це бувОСОБА_2

ОСОБА_2. Після цього
він разом з
ОСОБА_14, ОСОБА_9 та
ОСОБА_15 ходили

додому до ОСОБА_2, але вдома його
не застали, потім через деякий час ОСОБА_2.
зізнався, що це
саме він забрав телефон
у ОСОБА_15.(
т. 2
ар.с.29).

З висновку товарознавчої експертизи вбачається, що
вартість майна, викраденого у
ОСОБА_8 складає 807
грн. 55 коп.( т.
2 ар.с.21).

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_2

виявляє ознаки хронічної душевної хвороби у вигляді шизофренії, проста
форми,

тип протікання не встановлений в зв'язку з строком нагляду менше року, і
виявляв

такі в період часу, до якого відноситься вчинене інкримінуєме йому діяння{
22

травня 2006 року), коли знаходився в хворобливому стані та не міг віддавати
собі

звіт в своїх діях та керувати ними. На даний час ОСОБА_2 не може віддавати

собі звіт в своїх діях та керувати ними, у зв'язку з чим ОСОБА_2

потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді

госпіталізації в психіатричний заклад з
звичайним наглядом ( Обласна

спеціалізована психіатрична лікарня №2 с. Високе
Охтирського району, (т. 2
ар. с. 52-61) .

Згідно висновку
стаціонарної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_2 виявляє ознаки хронічної
душевної хвороби у вигляді шизофренії, проста форми, і виявляв такі в період
часу, до якого відноситься вчинене інкримінуєме йому діяння( 2 квітня 2006 року), коли
перебував в хворобливому стані та не міг усвідомлювати свої дії та керувати
ними. На даний час ОСОБА_2 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв'язку з чим ОСОБА_2 потребує
застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді
госпіталізації в психіатричний

заклад з
звичайним наглядом ( Обласна спеціалізована психіатрична лікарня
№2 с. Високе Охтирського
району).

З врахуванням викладеного, беручи до уваги, що під час вчинення суспільно-

небезпечних діянь ОСОБА_2
перебував в хворобливому стані та не міг

усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто був неосудним, на даний час

ОСОБА_2 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв'язку з

чим ОСОБА_2 потребує застосування примусових заходів медичного характеру

у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з звичайним наглядом ( Обласна

спеціалізована психіатрична лікарня №2
с. Високе Охтирського району),
суд вважає

за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 примусові заходи медичного

характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з звичайним
наглядом (

Обласна спеціалізована психіатрична
лікарня №2
с. Високе Охтирського
району).

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 92,
93, 94 КК України, ст. ст. 416,
417, 419, 420,
421 КПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ :

Застосувати
відносно ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру, госпіталізувавши його в
психіатричний заклад з звичайним наглядом (
Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2; с. Високе Охтирського району Сумської області).

Постанова може
бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської
області через

Сумський районний суд Сумської області
протягом 15
діб з моменту його

проголошення.