У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Верещак В.М.,

суддів Канигіної Г.В., Мороза М.А.

за участю прокурора Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні
у м. Києві 28 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Бережанського
районного суду Тернопільської області від 7 березня 2007 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області,

раніше
не судимого,

-
за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки
позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 204 КК України на 1 рік обмеження волі з конфіскацією
незаконно виготовленої продукції, алкогольних напоїв та марок акцизного збору;

- ч. 1 ст. 216 КК України на 2 роки
обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 визначено 3 роки позбавлення
волі з конфіскацією 1607 пляшок горілки місткістю 0,5 літра обклеєних марками
акцизного збору з етикетками алкогольних напоїв різного асортименту та 7
скляних трилітрових банок, наповнених рідиною із запахом спирту.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на
нього обов'язків, передбачених пунктами 2 - 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційному порядку справа
не переглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він 24
липня 2006 року,
приблизно о 4 годині ночі, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння на вулиці
Січових Стрільців в м. Бережани Тернопільської області, за попередньою змовою з
невстановленою слідством особою, таємно проник на охоронювану територію ТОВ
”Бережанський райагробуд”, де з причепа автомашини КАМАЗ, державний НОМЕР_1, що
належить ТОВ ”Успіх”,
намагався таємно викрасти гідроциліндр вартістю 4672 гривні 77 копійок. Однак свій умисел не
довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім цього, ОСОБА_1 на початку грудня 2005 року, не маючи
ліцензії на право виготовлення алкогольних напоїв, всупереч ст. 15 Закону
України ”Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами ”, з метою
збуту у невстановленої слідством особи придбав 1607 скляних пляшок місткістю 0,5 літра з наклеєними етикетками
алкогольних напоїв різних марок та виробників, обклеєних підробленими марками
акцизного збору, які не відповідають встановленому зразку, а також у
невстановленої слідством особи придбав 7 скляних банок місткістю 3 літра,
наповнених незаконно виготовлених алкогольними напоями, які незаконного
зберігав за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1.

3 липня 2006 року під час проведення оперативної закупки
ОСОБА_1 збув ОСОБА_2 три скляні пляшки горілки місткістю 0,5 літра з етикетками
алкогольних напоїв ”Пшенична”, поклеєних підробленими марками акцизного збору, на
загальну суму 15 гривень.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, ставить питання про зміну вироку щодо
ОСОБА_1 та скасування в частині його засудження за ч. 1 ст. 216 КК України за
відсутністю в його діях складу цього злочину.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів дійшла висновку, що воно підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у замаху на вчинення крадіжки та незаконному
придбанні з метою збуту, зберігання з цією метою та збут незаконно виготовлених
алкогольних напоїв є обґрунтованим, підтверджується належно дослідженими й
оціненими доказами та не оскаржується у поданні.

Його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст.
185, ч. 1 ст. 204 КК України.

Проте засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 216 КК України не
можна визнати обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 216 КК України незаконне використання
підроблених марок акцизного збору може бути вчинено тільки з прямим умислом.

З показань засудженого ОСОБА_1 убачається, що він марки
акцизного збору, які були наклеєні на вилучених у нього пляшках горілки, не
виготовляв, не підробляв, а під час збуту горілки не знав, що вказані марки не
відповідають дійсності і є підробленими.

Такі показання ОСОБА_1 дослідженими судом доказами не
спростовано, докази наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на використання
підроблених марок акцизного збору у вироку не наведені і вони у справі
відсутні, а відповідно до вимог ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може
ґрунтуватись на припущеннях і постановлюється лише при умові, коли в ході
судового розгляду винуватість підсудного у вчиненні злочину доведена.

За таких обставин постановлений у цій справі вирок у
частині засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 216 КК України підлягає скасуванню, а
справа у цій частині закриттю за відсутністю складу злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Бережанського районного суду Тернопільської області
від 7 березня 2007 року
щодо ОСОБА_1 в частині його засудження за ч. 1 ст. 216 КК України скасувати, а
справу у цій частині закрити за відсутністю в його діях складу цього злочину.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 204 КК
України до міри покарання призначеної судом.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
ОСОБА_1 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією 1607 пляшок горілки
місткістю 0,5 літра обклеєних марками акцизного збору з етикетками алкогольних
напоїв різного асортименту та 7 скляних трилітрових банок, наповнених рідиною
із запахом спирту.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням
на нього обов'язків, передбачених пунктами 2 - 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Судді:

В.М. Верещак Г.В.
Канигіна М.А. Мороз

З
оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України Г.В. Канигіна