№ 621/2073/13-к
Пр 1-кс/621/195/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2013 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., за участю: секретаря - Зубенко Л.С., прокурора Гетьман С.А., слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області Заїка О.А., підозрюваного ОСОБА_2,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області Заїка О.А., погодженого прокурором прокуратури Зміївського району Харківської області Гетьман С.А., про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 Зміївського району Харківської області, не судимого,

в с т а н о в и в :

11.07.2013 року старший слідчий СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області Заїка О.А., у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 від 09 березня 2013 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за наступних обставин:

На початку травня 2006 року ОСОБА_2 уклав усний договір з громадянкою ОСОБА_4 про виконання будівельних робіт на території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 Після цього ОСОБА_2, маючи злочинний намір на заволодіння коштами ОСОБА_4, шляхом зловживання довірою, не бажаючи виконувати умови договору, в період з 05.05.2006 року по 10.05.2006 року отримав від неї грошові кошти в сумі 1000 грн., нібито для придбання будівельних матеріалів, однак фактично їх не придбав до роботи по будівництву не приступав, грошові кошти присвоїв, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

24.05.2007 року постановою старшого слідчого СВ Зміївського РВ Шаповалова В.М. оголошено розшук ОСОБА_2

15.07.2011 року старшим слідчим СВ Зміївського РВ до Зміївського районного суду винесено клопотання про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою в відношенні ОСОБА_2

18.07.2011 року постановою судді Зміївського районного суду дано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 та доставки його в суд під вартою для вирішення питання про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

10.07. 2013 року ОСОБА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.07.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

У судовому засідання прокурор Гетьман С.А. та слідчий Заїка О.А., наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_2 проти застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою заперечував, вказуючи, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Попередньо йому не були в повному обсязі зрозумілі правові наслідки ухилиння від досудового розслідування і він поїхав працювати у Дніпропетровську область, щиро розкаявся у своїх діях.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров'я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв'язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим, покарання у виді штрафу до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, обмеження волі до трьох років .

Наявність вивевикладених обставин свідчить про наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що власне доведено у судовому засіданні.

Водночас, прокурором не доведено, наявність інших ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та достатню обгрунтованість обставин передбачених ст. 178 КПК України, що у своїй сукупності могли б свідчити про необхідність обмеження права особи на свободу, а також того факту, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, письмовими доказами підтверджується, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації характеризується, як особа відносно якої компрометуючі матеріали відсутні, не судимий, не одружений, не працює, даних про нестійкі соціальні зв'язки чи негативну репутацію підозрюваного до уваги суду прокурором не надано.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м'який запобіжний захід - особисте зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов'язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов'язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов'язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов'язки та роз'яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов'язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

При цьому на підозрюваного необхідно покласти декілька обов'язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області майора міліції Заїка О.А. про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_2.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, запобіжний захід у виді особистого зобов'язання та покласти на нього на строк два місяці, тобто до 10 вересня 2013 року, наступні обов'язки:

1)прибувати до слідчого відділу Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області за першою вимогою;

2)не виїжджати із населеного пункту, в якому він зареєстрований Харківської без дозволу слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області або прокурора прокуратури Зміївського району Харківської області;

3)упродовж доби повідомляти про зміну місця проживання слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області або прокурора прокуратури Зміївського району Харківської області.

Попередити підозрюваного ОСОБА_2, що в разі невиконання покладених на нього обов'язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов'язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: