АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду

Тернопільської області в складі:

головуючого - Коваленка Є.П.
суддів - Демченко О.В., Максимовича
Ю.А. за участю прокурора -
Парусова А.М. засудженого -
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Збаразького
районного суду від 13 грудня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1). 30 вересня 1999 року - за ст.140 ч.3,
ст.140 ч.2,

ст.42 КК України на 3 роки позбавлення волі; 2). 03 вересня 2004 року - за ст.395 КК
України на

1 місяць арешту; 3). 29 липня 2005 року - Збаразьким
районним судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільненого від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, -

- засуджено
за ч.2 ст.263 КК України на 1
рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_1. частково
приєднано не відбуте покарання згідно вироку Збаразького районного
суду від 29 липня 2005 року у вигляді 2 років 1 місяця
позбавлення волі і остаточно призначено 3
роки 1 місяць
позбавлення волі.

Початок
строку відбування засудженому ОСОБА_1. рахується з 13

Справа № 11 - 39,2007 року Головуючий у І інстанції - Данилевич Н.А.

Категорія - ч.2 ст.263 КК України Доповідач - Коваленко Є.П.

грудня 2006 року.

Судом
постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1. 188, 30 грн. судових
витрат.

Згідно вироку
суду, ОСОБА_1. визнаний винним та засуджений за те, що 18 вересня 2006 року близько 13 год. під час
проведення особистого огляду в кабінеті КМНС працівниками міліції Збаразького
РВ УMBСУ у нього було
виявлено та вилучено ніж, що є холодною зброєю колючо-ріжучої дії, який він
носив при собі без наявності передбаченого для цього законом дозволу.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1, просить вирок
Збаразького районного суду від 13
грудня 2006 року
змінити та призначити йому покарання не пов'язане із позбавленням волі.
Покликається на те, що судом першої інстанції не було повністю враховано того,
що ніж він знайшов на звалищі та використовував в домашньому господарстві і не
знав, що це холодна зброя, в процесі досудового слідства до нього було
застосовано моральний та фізичний тиск, внаслідок чого він визнав свою вину,
його особу, а саме те, що він хворіє.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1., який підтримав подану ним апеляцію та просить вирок суду
першої інстанції змінити та пом'якшити призначене йому судом покарання,
міркування прокурора, який вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та
обґрунтованим, покарання призначено відповідно до вимог чинного КК України та
не вбачає підстав для його скасування, тому вважає, що апеляція засудженого до
задоволення не підлягає, перевіривши матеріали справи та дослідивши наведені в
апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
засудженого до задоволення не підлягає.

Висновок суду
першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у незаконному носінні
холодної зброї без передбаченого законом дозволу та кваліфікація його дій
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних по
справі доказів і є обґрунтованим.

Щодо доводів
засудженого відносно доведеності чи ставлення під сумнів кваліфікації скоєного
ним діяння , то з
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. дав згоду на застосування під час
розгляду справи в суді першої інстанції
положень ч.3 ст.299 КПК України, про що свідчить подана ним до суду заява від 23 листопада 2006 року, в якій він погоджується на
спрощений порядок проведення судового слідства та повністю визнає
свою вину у скоєному злочині.

Так, протокол
судового засідання свідчить про те, що головуючою по справі ОСОБА_1. та іншим
учасникам судового розгляду було роз'яснено правові наслідки застосування
вказаної статті, а саме те, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні
обставини справи, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, при цьому
судом було з'ясовано правильність розуміння підсудним та іншими учасниками
судового розгляду зміст цих обставин, а також те, чи немає сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином,
згідно ст.365 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних
обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких відповідно до
вимог ч.1 ст.299
і ст.309-1 КПК
України докази не досліджувалися,
апеляційним судом не перевіряються.

Доводи засудженого ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо застосування до нього
недозволених методів ведення слідства у вигляді морального та фізичного тиску,
внаслідок чого ним було визнано свою вину, колегія суддів вважає надуманими,
оскільки з матеріалів справи та з протоколу судового
засідання не вбачається заяв чи звернень засудженого з цього приводу.

Таким чином, визначених нормами чинного КПК України підстав для скасування
вироку колегія суддів не вбачає.

Що ж стосується тверджень засудженого ОСОБА_1 про те, що призначене
покарання є надто суворим, то судом 1
інстанції враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, те,
що він щиро кається у вчиненому, вину свою визнав повністю, активно сприяв
розкриттю злочину та стан його здоров'я. Разом з тим, суд вірно призначив
покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України, оскільки засуджений після постановления вироку, але до
повного відбуття покарання вчинив новий злочин. Колегія суддів вважає, що
призначене судом покарання відповідає вимогам ст.65 КК України і є справедливим
та достатнім для виправлення засудженого. Підстав для пом'якшення засудженому
міри покарання та застосування при призначенні покарання положень ст.75 КК України колегія суддів не вбачає. Керуючись
ст.ст. 362, 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Збаразького районного суду від 13 грудня 2006 року щодо нього - без змін.