У Х В А Л А
22.01.2015 року м. Жмеринка

Колегія суддів Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про заміну йому запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що він є інвалідом третьої групи по зору та потребує лікування, яке не може здійснити в умовах перебування під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав заявлене обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання, яке просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання щодо замінити запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з утримання під вартою на домашній арешт та просив продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу та продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На досудовому слідстві 02.11.2013 року слідчим суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під ватру, який вмотивованими ухвалами Жмеринського міськрайонного суду продовжувався при розгляді справи по суті.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком чинності.
За результатами перегляду вироку ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.10.2014 року із направленням справи на новий судовий розгляд попередньо обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Відповідно до ухвали колегії суддів Жмеринського міськрайонного суду від 09.12.2014 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено до двох місяців, а саме до 23 січня 2015 року.
Судом встановлено, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Обставини, зазначені обвинуваченим про погіршення його стану здоров`я та необхідністю лікування та неможливості здійснення лікування в місцях утримання під вартою, не підтвердженні доказами.
Таким чином, колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений, з урахуванням вказаного, може переховуватись від суду, не вбачає достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до двох місяців, а саме до 22.03.2015 року.
Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення судово- медичної незалежної експертизи проведення якої доручити Київському науково- дослідному інституту судових експерти за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6, на вирішення якої поставити такі питання: Чи проводились хірургічні втручання відносно ОСОБА_5 на пальцях ніг та покаліченої правої руки та дослідити документацію лікарні Жмеринського району з даного приводу ( адреси лікарень: АДРЕСА_1 та вул. Центральна,26) ? Чи міг ОСОБА_5 босими, хворими ногами і покаліченою правою рукою бити по голові і другим частинах тіла потерпілу ОСОБА_9 і як наслідок створити удушення. Якщо міг, то які побої і відпечатки пальців на шиї залишились би від покаліченої правої руки і босих, хворих ніг? Крім того просив обстежити місце події і провести додатковий слідчий експеримент щодо відтворення дій обстановки з участю обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і адвоката. Виміряти відстань від місця пригоди по вул. Колхозна,18 і до вул. Леніна, де він знаходився о 10 годині 31.10.2013 року.
Щодо даного клопотання адвокат ОСОБА_6 підтримав його, прокурор ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.
Вивчивши дане клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 заслухавши учасників кримінального провадження суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню враховуючи таке.
Відповідно до ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цьогоо Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Приймаючи до уваги, що підстав, для призначення експертизи, визначених ст. 332 КПК України не вбачається, заявлені клопотання стороною захисту могли порушуватися на досудовому розслідуванні, також не заявлялися обвинуваченим та його захисником в підготовчому судовому засіданні, в судовому засіданні суд визначив обсяг доказів та не досліджував ще матеріали кримінального провадження, у зв`язку з чим не має можливості визначити необхідність призначення додаткової, повторної чи комплексної експерти яка передбачена законом у зв`язку з чим у суду немає достатніх підстав для призначення по справі експертизи та проведення додаткового експерименту та інших слідчих дій.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 ч.3, ст.332, 369, 371 ч. 3, 372 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:

Відмовити в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , у виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, а саме до 22 березня 2015 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча
Судді