АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-4032008 р. Головуючий у І інстанції - Марченко
Категорія - заміна покарання Доповідач -
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2008 року колегія суддів
судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого -
Салая Г.А.

суддів - Широян
Т.А., Білоброва В.Д.

з участю:

прокурора - Щербака О.С.

засудженого - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 24 квітня 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою щодо :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, не
працюючого, не одруженого, з середньою
освітою, який раніше судимий:

- 21.07.1998
року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ст.ст. 140 ч. 3, 193 ч.
3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі,

- 15.04.2002
року цим же за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.08.2004
року на підставі постанови Харківського районного суду від 19.08.2004 року
звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 08 днів.

- 6 лютого
2006 року цим же судом за ст. 185 ч.3, 75,76
КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки

скасовано звільнення відбування покарання з випробуванням і ОСОБА_1.
направлено в місця позбавлення волі для
відбування призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 06 лютого 2006 року покарання за ст. 185 ч. 3 КК України.

Задовольняючи подання начальника Ніжинського міжрайонного відділу КВІ
Пармінського В.В. про скасування звільнення
від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_1., суд послався
на те, що той, будучи ознайомленим із порядком, умовами та обов'язками
відбування покарання з випробуванням, порушував їх. Зокрема, ОСОБА_1. був зобов'язаний згідно
постанови про встановлення днів на реєстрацію
з'являтися до Ніжинського міжрайонного відділу КВІ в перший понеділок
кожного місяця. Але 04.09.2006 року ОСОБА_1. на реєстрацію до КВІ не
з'явився без поважних причин. 07.09.2006
року йому було винесено письмове попередження і цього ж дня змінено постанову
про дні явки на реєстрацію, а саме встановлено, що він зобов'язаний з'являтись на реєстрацію у перший та останній понеділок кожного місяця. Але засуджений продовжував
не з'являтися на реєстрацію без поважних причин. 27.08.2007 року інспекцією
було направлено подання до Ніжинського МВ УМВС України про проведення розшуку
засудженого ОСОБА_1. 30.08.2007 року постановою Ніжинського МВ УМВС ОСОБА_1. був
оголошений у державний розшук. Тільки 31.03.2008 року працівниками СДІМ
Ніжинського МВ УМВС ОСОБА_1. був затриманий і доставлений до Ніжинського МРВ
КВІ, чим підтвердив своє небажання стати на шлях виправлення.

Не погоджуючись з постановою суду,
засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію,
у якій просить її скасувати, а
справу провадженням закрити, посилаючись на те, що не з'являвся на реєстрацію до КВІ з поважних
причин, бо заборгував грошові кошти знайомому і змушений був переховуватись від
переслідування. Просить суд звернути увагу на незадовільний стан його здоров'я, вказує, що не міг з'являтися на реєстрацію в тому числі і тому, що постійно знаходився на лікуванні.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив залишити постанову суду
без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в
апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені
на нього обов'язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою
адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях
виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ст. 166 ч. 3 КВК України невиконання даного обов'язку вважається,
коли особа не з'являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних
причин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1. в період встановленого йому
судом іспитового строку систематично
порушував встановлені обмеження і не з'являвся на реєстрацію без поважних
причин до кримінально-виконавчої інспекції.

07.09.2006 року засудженому було змінено кількість явок на реєстрацію -
замість одного разу на місяць на два
рази на місяць. Але ОСОБА_1 висновків не зробив та продовжував порушувати
порядок та умови відбування покарання.

30.08.2007 року у зв'язку з відсутністю засудженого за місцем проживання за
поданням КВІ Ніжинським ИРВ УМВС він був оголошений в державний розшук і тільки
31.03.2008 року працівниками СДІМ Ніжинського МВ УМВС ОСОБА_1. був затриманий і
доставлений до Ніжинського МРВ КВІ.

Доводи про перебуванні засудженого на лікуванні, які наведені в апеляції ОСОБА_1., спростовуються довідками виданими Ніжинською
центральною районною лікарнею від 30.07.07 року (а.с. 47) та від 25.07.07 року
(а.с. 48), згідно яких ОСОБА_1. в період з травня 2007 року і по теперішній час
на лікуванні в міській лікарні не перебував.

За місцем проживання характеризується негативно, не працює, злісно
ухиляється від відбування іспитового строку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став.

За таких обставин, суд першої інстанції правильного дійшов висновку, що ОСОБА_1. не виконував покладені на нього
обов'язки і обґрунтовано скасував звільнення від покарання з випробуванням та
направив засудженого в місця позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1.
залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного
суду від 24 квітня 2008 року про
скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на позбавлення
волі щодо ОСОБА_1 - без змін.

Головуючий

Судді