Кримінальне провадження № 1-кп/331/255/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2013 року
місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого судді
Татарінова В.І.

при секретарі
Голуб В.В.

за участю прокурора
Черкасенко І.І.,

потерпілої
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Запоріжжі
кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
народився в м. Запоріжжя, українця,
громадянина України, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, не одруженому, не
працюючому, раніше не засудженому,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 21.10.2005 року, ОСОБА_2, був
забов'язаний до сплати аліментів на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі
1/4 частки від його заробітку (доходу)
щомісяця до досягнення сином
повноліття, починаючи з 08.09.2005 року.
Виконавчий лист по вказаній справі
направлено до Жовтневого відділу ДВС
ЗМУЮ, де, на підставі нього, 06.11.2008
відкрито виконавче провадження №10048941.

Будучи ознайомленим з рішенням суду,
ОСОБА_2, з 08.09.2005 року по 22.02.2013 рік, тобто
протягом більш ніж шести місяців, не
виплачував аліментів та не створив
умов для отримання доходу, в тому числі
не працевлаштувався, на облік в центр
зайнятості не став, в результаті чого,
згідно довідки-розрахунку, яка
затверджена начальником Жовтневого
ВДВС Запорізького МУЮ, заборгованість
по виплаті аліментів станом на 22.02.2013
рік становить 35585.44 гривень.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України
постановив не досліджувати докази
відносно фактичних обставин справи,
оскільки вони ніким не оскаржуються,
при цьому допитати обвинуваченого,
потерпілу і вивчити матеріали
кримінального провадження в частині
які характеризують особу
обвинуваченого.

Будучи допитаним, у ході судового
розгляду, обвинувачений ОСОБА_2.
повністю визнав свою вину і пояснив, що
вчинив злочин у зв'язку з тим, що коли
він працював, то сплачував аліменти, а
коли залишився без роботи не мав
можливості сплачувати аліменти на
утримання свого сина.

Будучи допитаною, у ході судового
розгляду потерпіла ОСОБА_1, суду
пояснила, що коли її чоловік ОСОБА_2 був
працевлаштований, він перераховував
гроші на утримання дитини, але з 2008
року, ОСОБА_2, жодного разу не сплатив
аліменти на утримання свого
неповнолітнього сина.

Суд кваліфікує дії
обвинуваченого за ч.1 ст. 164 КК України,
як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів).

При призначені покарання, суд
приймає до уваги характер і ступінь
тяжкості суспільно небезпечного
діяння, особу обвинуваченого,
обставини які пом'якшують покарання, а
саме щире каяття, ОСОБА_2, має на
утриманні неповнолітню дитину, суд
вважає можливим застосувати до ОСОБА_2,
покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов по даному
кримінальному провадженню не
заявлявся.

Таким чином, на підставі викладеного,
керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді 120 (сто двадцять) годин
громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до
набрання вироком законної сили
залишити - особисте зобов'язання.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя:
В.І. Татарінов