Справа №: 1-164/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 11.05.2011

Ковельський міськрайонний суд Волинської області суд під головуванням

судді Панасюка С.Л.

за участю секретаря Віндюк Н.І.

прокурора Маковецької І.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення

ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4), громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, судимого:

11.10.2000 року Ковельським районним судом Волинської області за ст.140 ч.2, ст.45 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 2 роки, з іспитовим строком 2 роки;

26.02.2001 року Ковельським районним судом Волинської області за ст.81 ч.3 ст.17 ч.2, ст.81 ч.3, ст.89 ч.1, ст.42 КК України (в редакції 1960 року ) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, з конфіскацією майна, у відповідності ст.43 КК України (в редакції 1960 року) частково приєднано покарання згідно вироку Ковельського районного суду, Волинської області від 11.10.2000 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

13.09.2006 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України (в редакції 2001 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнився 29.07.2008 року згідно постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2008 року умовно - достроково на невідбутий термін 10 місяців 8 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_2, 07 грудня 2010 року, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок в частині спокійних умов побуту та відпочинку людей, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, з хуліганських мотивів, проявляючи явну неповагу до суспільства, перебуваючи на території зупинки транспортних засобів, що з лівої сторони автодороги Ковель - Луцьк на початку смт. Голоби Ковельського району в напрямку м. Луцька Волинської області, безпричинно причепився до гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ображаючи її нецензурною лайкою, з особливою зухвалістю кулаком наніс один удар в обличчя останній, спричинивши ОСОБА_3 фізичного болю, після чого безпричинно, з особливою зухвалістю, кулаком наніс один удар гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка стояла біля ОСОБА_3 разом зі своєю малолітньою онукою гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження в вигляді синця лоба зліва з переходом на верхню повіку лівого ока з крововиливом під конюнктиву лівого очного яблука, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, після цього намагався знову вдарити ОСОБА_4, але остання відштовхнула його своїми руками та схопивши за руку свою онуку почала тікати від нього, по узбіччю, в напрямку вказаного селища. Однак, ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії, наздогнав вказаних осіб, і, з особливою зухвалістю, кулаком наніс один удар по тулубу ОСОБА_4С, заподіявши останній фізичного болю, від чого остання впала на землю в сніг, а тоді з особливою зухвалістю наніс удар кулаком по тулубу малолітній гр. ОСОБА_5, спричинивши їй фізичного болю. Після цього ОСОБА_2, продовжуючи свої злочинні дії, повернувся до ОСОБА_3 та, ображаючи її, висловлюючись нецензурною лайкою в присутності вказаних вище осіб, з особливою зухвалістю, схопив останню за волосся, почав тягати її по території зупинки, штовхаючи руками по тулубу, спричинивши фізичного болю, під час чого наказав стати на коліна та ні за що просити пробачення, коли ОСОБА_3 стала на коліна і просила, щоб він її не зачіпав, ОСОБА_2 припинив свої дії та пішов додому.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2А вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 07 грудня 2010 року він протягом дня, перебуваючи в смт. Голоби Ковельського району Волинської області, вживав спиртне, дуже спянів і мало що памятає. Пригадує, що біля 16.00 год. вказаного дня від своєї матері його забрала співмешканка ОСОБА_6, оскільки він ледве пересувався, яка по дорозі додому розповіла, що приїхала ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9, разом з ОСОБА_7, який є рідним братом його співмешканки. Почувши це, він побіг до ОСОБА_3, оскільки був злий на неї за те, що у селі, де остання проживає, його побив невідомий і він вважав, що вона у цьому винна. Пригадує, що чомусь опинився на території зупинки транспортних засобів, яка розташована на початку смт. Голоби, де були ОСОБА_3, донька останньої ОСОБА_5, її свекруха ОСОБА_4 та сестра його співмешканки ОСОБА_8, де і відбувся якийсь конфлікт, деталей якого він не памятає. Пригадує, що нецензурно лаявся, чомусь ОСОБА_4 тікала від нього, він наздогнав її та штовхнув у спину, вона впала, пхнув малолітню ОСОБА_5, ОСОБА_3 стала на коліна та просила, щоб він її не зачіпав. Під час вказаного конфлікту можливо і наносив удари ОСОБА_4 та ОСОБА_3, викладені в обвинуваченні обставини події визнає повністю.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, який підтверджує їх існування.

Таким чином, підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинив хуліганство, тобто злочин, передбачений ч.1ст.296 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо малолітнього.

До обставин, що помякшують покарання, суд відносить щире каяття.

Суд враховує також те, що підсудний не вперше притягується до кримінальної відповідальності за умисні злочини, негативно характеризується у місці проживання. Разом з тим, суд враховує, що підсудний позитивно характеризувався у місці відбування покарання.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе лише шляхом застосування до нього такої міри покарання як обмеження волі, більш мякі міри такої мети не досягнуть.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити щодо засудженого попередню підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий

ОСОБА_9