справа
№1-28/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Криворученко Д.П.,

при секретарі - Марченко Т.А..,

з участю
прокурора -
Червонюк Ю.М.,

захисника-адвоката
- ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городня справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Деревини, Городнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина
України, освіта повна загальна середня, не одруженого, працюючого тваринником
СТОВ «Колос» /с. Деревини, Городнянський район/, раніше не судимого, проживаючого
АДРЕСА_1,

у
скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, біля 1500
год., знаходячись біля двору власного будинку розташованому АДРЕСА_1, під час
сварки з ОСОБА_3, умисно, наніс останній удар кулаком по обличчю, від чого та
впала на землю, а потім наніс кілька ударів ногами по тулубу. Після цього, в
той же день, в післяобідній час, ОСОБА_2 знаходячись в будинку співмешканки
ОСОБА_3, яка проживає АДРЕСА_2, під час сварки з нею, умисно наніс їй кілька
ударів кулаками по обличчю, від чого та впала на підлогу, а потім став наносити
їй удари ногами по тулубу та топтатися по ній ногами, чим завдав потерпілій
тяжких тілесних ушкоджень у вигляді політравми: закритої травми живота та
грудної клітки, синців в поперекових ділянках зліва та з права; крововиливів в
м'які частини попереку зправа та зліва; крововиливів в очеревину; крововиливу в
ворота печінки, паранефральну клітковину обох нирок; по вісцеральній поверхні з
переходом на діафрагмальну поверхню печінки мається лінійний розрив до 10 см;
по вісцеральній поверхні селезінки мається лінійний розрив до 5 см; переломів
5-8 ребер по лівій передньо-пахвовій лінії з крововиливами навкруги переломів;
синців на верхньому лівому повіці, на нижньому лівому повіці, в проекції лівої
вилицевої кістки, по правій середньо ключичній лінії в другому міжребер'ї, по
правій лопатковій лінії в проекції дев'ятого ребра, по лівій середньо-паховій
лінії в проекції десятого міжребер'я, які згідно висновку судово-медичної
експертизи №1955 від 10.01.08 р. відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і від яких ОСОБА_3 наступного дня
померла.

У судовому засіданні підсудний
ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч.2 ст. 121 КК України визнав повністю та від дачі показів у судовому
засіданні відмовився, підтвердивши свої покази, які давав на досудовому
слідстві. Заявлений цивільний позов потерпілим на суму 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, визнав повністю. Будучи допитаним на досудовому
слідстві як обвинувачений, покази якого оголошено і досліджено у судовому
засіданні, ОСОБА_2 показав, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 о 1500 год. біля
свого будинку зустрів ОСОБА_3, з якою співмешкав. Вона була у нетверезому стані
і між ними відбулася сварка під час якої він вдарив її кулаком по обличчю і та
впала на землю, а потім вдарив її ногою в область живота та ребер. ОСОБА_3
підвелася і зігнувшись пішла до дому. Наступного дня від односельців дізнався,
що ОСОБА_3 забрала швидка медична допомога і вона померла. /а.с.87/

З'ясувавши думку учасників судового
розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу
не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, з'ясувавши
правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих
обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції,
роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення,
пред'явлене ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному
обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке
тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про міру
покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, конкретні
обставини справи: поведінку потерпілої, наслідки, що настали від злочину,
наявність цивільного позову потерпілого, особу винного - його вік, сімейний
стан, освіту, стан здоров'я, позитивну характеристику за місцем проживання та
роботи, що раніше підсудний не притягувався до адміністративної та кримінальної
відповідальності.

Обставинами, які пом'якшують
покарання підсудному, суд вважає: щире каяття підсудного та виключно позитивну
характеристику підсудного за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання,
суд не встановив. Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання підсудному -
тяжкі наслідки завдані злочином та вчинення злочину з особливою жорстокістю,
оскільки тяжкі наслідки злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України прямо
зазначені в диспозиції статті, тобто спричинення смерті потерпілого, а у
судовому засіданні не доведено того факту, що потерпілій ОСОБА_3 спричинено
тяжкі фізичні страждання шляхом тортур, мучення, спричинено тяжкі моральні або
психічні страждання.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2
необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах
санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є
необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових
злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний
позов потерпілого ОСОБА_4 до підсудного ОСОБА_2 про відшкодування завданої
моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд вважає, що вказаний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, оскільки доведений у судовому засіданні і
визнаний підсудним.

Речові докази та судові витрати по
справі відсутні.

Міру запобіжного заходу підсудному
до набрання вироком законної сили слід залишити без змін - тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.23² КПК
України суду необхідно винести окрему постанову про влаштування неповнолітніх
дітей потерпілої ОСОБА_3, що залишились без нагляду і встановлення над ними
опіки чи піклування.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити
йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2, до
набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його
затримання, з 07 грудня 2007 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 5000 грн. задовольнити
повністю, стягнути з ОСОБА_2 5000 грн. на користь ОСОБА_4.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії
вироку.

Головуючий - суддя: Д.П.Криворученко