Справа № 449/113/15-к
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2015 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участі

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00788 від 30.12.2014 року відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Перемишляни проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого

та

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Біле Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:
Як випливає із змісту обвинувального акту 30.12.2014 року біля 12 години 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, попередньо змовившись застосували до ОСОБА_8 насильство, що не є небезпечне для життя та здоров"я потерпілого та відкрито заволоділи його мобільним телефоном з карткою мобільного оператора та картою пам"яті на загальну суму 481 грн. 10 коп.

На думку сторони обвинувачення, такі дії обвинувачених слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України - грабіж вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнали повністю. Проти кваліфікації та обставин викладених в обвинувальному акті не заперечували.

Суд, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченими змісту зазначених обставин кримінального провадження, у тому, що їх позиція є добровільною, роз`яснивши, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахуванням того, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вважає за можливим обмежитись лише допитом обвинувачених та потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в той день він йшов з ОСОБА_4 по вулиці в п"яному вигляді. Він побачив потерпілого ОСОБА_8 підійшов до нього, вдарив його, після чого ОСОБА_4 підбіг до потерпілого і забрав його телефон. Через 15 хвилин їх затримали працівники міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в той день він з ОСОБА_5 перебували в нетверезому стані. На вулиці побачили потерпілого. ОСОБА_5 підійшов до нього і вдарив, а обвинувачений ОСОБА_4 забрав у потерпілого телефон.

Потерпілий ОСОБА_8 дав суду такі покази. 30.12.2014 року біля 12 години він йшов по вулиці. До нього підійшли овинувачені і один з них його вдарив , а інший після цього забрав його телефон. Після цього обвинувачені пообіцяли йому віддати телефон, якщо він принесе їм 100 гривень. Потерпілий пішов в училище і там про ці події дізналась викладачка і вони разом звернулись до міліції. На даний час він до обвинувачених претензій не має.

Сторона обвинувачення просила призначити обвинуваченим покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з можливістію застосування ст.75 КК України (2 роки іспитового строку).

Обвинувачені з мірою покарання погодились, однак просили іспиовий строк зменшити до одного року.

Потерпілий просив застосувати до обвинувачених більш мякше покарання.

Зважаючи на визнання вини обвинуваченими та відсутність у них заперечень щодо обставин викладених в обвинувальному акті, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (тяжкий злочин), конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме, що він не був раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Таку обставину як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб суд до уваги не бере, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.186 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що підсудному ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції його від суспільства.

Також, суд, зважаючи на визнання вини обвинуваченими та відсутність у них заперечень щодо обставин викладених в обвинувальному акті, вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2. ст.186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (тяжкий злочин), конкретні обставини справи, дані про його особу (раніше не судимий).

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Таку обставину як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб суд до уваги не бере, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.186 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що підсудному ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції його від суспільства.

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого

ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з"являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого

ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з"являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПП "АгроКом" витрати на залучення експертів у сумі 347 грн. 25 коп. (, р/р НОМЕР_1 в ВАТ "КредоБанк" МФО 325365).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Перемишлянський райнний суд Львівської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити підсуднім та прокурору.

Суддя ОСОБА_1