Справа
№ 11а-557-2007 року
у 1-й ін ст.: Незнамова І.М.
Категорія: ч.3 ст. 185, ч.3
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючої:
Міщенко О.А. Суддів: Сачука В.І.,
Баглика С.П.

3 участю прокурора: Гуца О.Л.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 05 червня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
мешканець с. Рудка,
Володимирецького району Рівненської області, українець,
громадянин України, раніше
судимий Кузнецовським міським судом Рівненської області, а саме: 25 лютого 1992 року за ч.3 ст. 140 КК України (1960 р.) на 3 роки
позбавлення волі умовно з обов'язковим залученням до праці в місцях, що приділяють органи, які відають виконанням вироку; 04 квітня 1996
року за ч.3 ст. 140 КК України (1960 р.)
на 4 роки позбавлення волі; 13 жовтня 1998 року за ч.3 ст. 142 КК України (1960 р.) на 6 років
позбавлення волі; 04 листопада 2003 року за ч.3
ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; засуджений

·
за ч.3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі;

·
за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

·
за ч.1 ст. 263 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточне покарання
призначено у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 71 КК
України, шляхом повного приєднання не
відбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_1 призначено у виді 5 років 7 місяців 17 днів
позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с Варані, Володимирецького району Рівненської
області, мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, раніше
судимий Кузнецовським міським судом, а
саме: 19 липня 1991 року за ч.2 ст.
206, ч.1
ст. 141, ст. 42, ст. 43 КК України (1960 р.) на 4 роки 11
місяці 12 днів позбавлення волі; 23 липня 1998 року за ч.2 ст. 140 КК України (1960 р.) на 1 рік позбавлення
волі; 15 травня 200(3 року за ч.3 ст.
140 КК України (1960 р.) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 08 липня 2003
(року за ч.3 ст. 185,

ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць
позбавлення волі; засуджений

·
за ч.3 ст. 186 КК
України на 5 років позбавлення волі;

·
за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

2

На підставі ст. 70 КК
України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш

суворим, остаточне покарання ОСОБА_2 призначено у виді
5 років позбавлення волі з

поміщенням до
кримінально-виконавчої установи.

Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь

ОСОБА_3. 200
грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

На
користь Кузнецовського MB УМВС України в Рівненській області постановлено стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1353 грн.
судових витрат.

Судом вирішено
питання щодо речових доказів по справі.

Цим
вироком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані
винними та засуджені за те, що 21 квітня
2006 року близько 20 год.
в м. Кузнецовську, за попередньою змовою між собою, повторно,
умисно, шляхом вибиття вхідних
дверей, проникли у квартиру АДРЕСА_2, звідки відкрито викрали музичний центр "LG LX
М-235", вартістю з урахуванням
зносу 700 грн., радіоприймач марки
"Кіро", вартістю з урахуванням
зносу, 80 грн., джинсову куртку вартістю з урахуванням зносу
120 грн., спричинивши потерпілому
ОСОБА_3. матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

29
квітня 2006 року, близько 15 год. в м. Кузнецовську ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, повторно,
умисно, таємно, шляхом вибиття вхідних дверей, проникли у квартиру АДРЕСА_3 і викрали майна
на загальну суму 4382 грн.

11
травня 2006 року, біля 12 год.,
в с. Рудка Володимирецького
району, працівниками Кузнецовського MB
в ході проведення обшуку домоволодіння сім'ї ОСОБА_1 було виявлено та
вилучено обріз мисливської рушниці, яку
засуджений ОСОБА_1 умисно зберігав без
передбаченого дозволу, що є вогнепальною
зброєю, обрізом саморобно-переробленим
шляхом укорочення ствола та прикладу з мисливської гладкоствольної рушниці із
зовнішнім розміщенням курків моделі ТОВ-63 калібру 16 мм. та є придатним для стрільби.

В
поданій апеляції засуджений ОСОБА_1
покликається на незаконність вироку суду, вказуючи на невідповідність висновків
суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування кримінального закону. Просить прийняти законне
і обґрунтоване рішення по справі.

Апеляції
стосовно ОСОБА_2 не подавались.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про
залишення вироку без зміни а апеляції без задоволення, дослідивши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як
убачається із матеріалів справи,
висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм
злочинів за обставин, встановлених судом
і викладених у вироку, відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально
викладеними у вироку доказами, яким суд
дав всебічну й об'єктивну оцінку в їх сукупності.

3

За змістом ст. 67
КПК України оцінка доказів є виключно компетенцією суду, який постановив вирок. Колегія суддів
установила, що суд першої інстанції
дотримався вимог цієї норми закону.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_1 у
вчиненні зазначених у вироку злочинних дій є обгрунтованими. Доводи засудженого
ОСОБА_1 про те, що попереднє слідство й судовий розгляд
проведені не об'єктивно, неповно та
упереджено, а висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях, є безпідставними.

При
перевірці матеріалів справи встановлено,
що органами попереднього слідства у справі додержано вимог ст. 22
КПК, спрямованих на встановлення у
справі об'єктивної істини.

Суд
першої інстанції ретельно перевірив доводи ОСОБА_1 про те,
він не вчиняв даних злочинів і наведені у вироку мотиви визнання цих
доводів безпідставними, спрямованими на
ухилення від відповідальності за вчинені злочини, колегія суддів визнає обґрунтованими, такими,
що відповідають матеріалам справи.

Засуджений
ОСОБА_1 під час судового слідства визнав
тільки факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, щодо заволодіння майном потерпілих своєї вини
не визнавав.

Потерпілий
ОСОБА_3. показав, що 21 квітня 2006 року
близько 20-ї години ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та невстановлена
слідством особа напали на нього,
наносили удари. В ході нападу йому були спричинені тілесні ушкодження та
викрадено музичний центр та куртку (т.2 а.с. 81-82).

Допитаний
в судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 підтвердив свої показання, які давав в якості підозрюваного. Із його
показань вбачається, що він дійсно за
попередньою змовою з ОСОБА_1 та
невстановленою слідством особою, вибили
двері в квартиру ОСОБА_3. Знаходячись в квартири ОСОБА_1 з невстановленою слідством особою склав
музичний центр в пакет та передали йому. Викрадений музичний центр вони продали
ОСОБА_4 за 50 грн.( т.1 а.с. 76-78).

З
показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що 21 квітня 2006 року ОСОБА_2 продав йому
музичний центр за 50 грн. (т.2 а.с. 91-92).

Згідно
протоколу огляду ОСОБА_4 добровільно
видів працівникам міліції музичний центр,
який він придбав у ОСОБА_2 за 50 грн. (т.1 а.с. 22 ).

Оцінивши
наведені докази в їх сукупності суд обґрунтовано визнав що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа з
метою заволодіння чужим майном діяли щодо потерпілого узгоджено і
цілеспрямовано, завдаючи йому удари.

Відповідно
до встановлених судом фактичних обставин події злочину дії засуджених
кваліфіковано за ч.3 ст. 186 КК України правильно.

Сформульовані у
вироку висновки про винність ОСОБА_1 у
незаконному зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом
дозволу відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально
викладеними у вироку доказами, яким суд
дав всебічну й об'єктивну оцінку -в
їх сукупності.

Суд
ретельно перевірив доводи ОСОБА_1 ,
аналогічні викладені в апеляції ,
про те, що він не вчиняв даного
злочину. Наведені у вироку мотиви визнання цих доводів безпідставними, спрямованими на ухилення від відповідальності
за вчинені злочини, колегія судців
визнає обґрунтованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Із
показань свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6,
вбачається, що 11 травня 2006
року вони були понятими під час вилучення з господарства ОСОБА_1 обрізу мисливської рушниці, на який було виявлено декілька відбитків
пальців рук ( т.1 а.с. 80, 81).

4

Свідок ОСОБА_7
показала, що дійсно
в домоволодінні в с.
Рудка Володимирецького району проживає її брат ОСОБА_1 11
травня 2006 року вона були присутня при обшуку в домоволодінні
ОСОБА_1 в с Рудка. Під час обшуку було знайдено обріз мисливської
рушниці (т.2 а.с. 97-98 ).

Згідно протоколу
обшуку від 11 травня 2006 року працівниками міліції за місцем проживання
ОСОБА_1 виявлено та вилучено обріз
мисливської рушниці (т.1 а.с. 87-88).

З
висновку судової балістичної експертизи №33 від 19 травня 2006 року видно, що представлений на експертизу обріз
мисливської рушниці, вилучений в
господарстві ОСОБА_1 в с Рудка
Володимирецького району, являється
вогнепальною зброєю, обрізом мисливської
рушниці, соморобно-переробленим шляхом
укорочення ствола та прикладу з мисливською гладкоствольної двоствольної
рушниці з зовнішнім розміщенням курків моделі ТОЗ-63 Тульського збройного
заводу, 16 калібру. Обріз придатний для
стрільбюи (т.1 а.с. 94-96).

За
висновком експерта №32 від 20 травня 2006 року сліди пальців рук, вилучені 11 травня 2006 року з обрізу
мисливської рушниці, залишені, відповідно,
великим пальцем правої руки та середнім пальцем лівої руки ОСОБА_1 (т.1 а.с.
104-107).

Доводи
ОСОБА_1 , що до нього застосовувалися не дозволені методи ведення
слідства не заслуховують на увагу.

Дії
ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1
ст. 263 КК України. Покарання
засудженим призначено відповідно до вимог
ст. 65 КК України з урахуванням
характеру і ступеню тяжкості вчинених злочинів,
дані про особу засуджених а також усіх обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання , і підстав для його пом'якшення, про що порушено питання в апеляції ОСОБА_1
колегія судців не знайшла

Органи
досудового слідства, суд першої
інстанції істотних порушень кримінального та кримінально-процесуального законів
, які б тягнули безумовне скасування
постановленого щодо засуджених вироку,
не допустили. Тому законних підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 червня 2007 року
стосовно засуджених ОСОБА_1
та ОСОБА_2 залишити
без зміни, а апеляцію засудженого
ОСОБА_1 - без задоволення.