Справа №568/140/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів кримінальне провадження №0000536 від 29.10.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, навчається на 2-му курсі Радивилівського професійного ліцею Рівненської області, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_7
встановив:
ОСОБА_3 28 жовтня 2013 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин перебуваючи в приміщенні майстерні Радивилівського професійного ліцею Рівненської області на поличці під партою виявив мобільний телефон марки «Nоkіа Х2-02» (ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), вартістю 440,77грн., із двома встановленими СІМ-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн. кожна, що залишив там неповнолітній ОСОБА_7 - учень цього ж ліцею, та вирішив протиправно ним заволодіти.
Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 скориставшись тим, що усі присутні із майстерні вийшли та переконавшись у тому, що його неправомірні діі не будуть помічені іншими сторонніми особами з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Nоkіа Х2-02» (ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), вартістю 440,77 грн., із двома встановленими СІМ-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн. кожна привласнивши його та розпорядився на власний рорзсуд.
В результаті заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 470,77 гривень.
Допитуваний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав і показав, що після закінчення відкритого уроку виходив із майстерні останній і під партою побачив темний мобільний телефон марки «Nоkіа».
Коли за заявою ОСОБА_7 працівники міліції всіх допитували він злякався і не повідомив про скоєне. В скоєнні крадіжки зізнався лише в 2015 році.
Законний представник ОСОБА_3 . ОСОБА_5 показала, що її син працьовитий, спокійний, добрий і нічого подібного раніше не вчиняв.
Крім того, його винність доводиться із матеріалів справи та зібраних доказів.
Так, із показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що в жовтні 2013 року після відкритого уроку вийшов із класу залишивши власний телефон та повернувшись телефона не виявив і про крадіжку повідомив працівників міліції. В 2015 році працівниками міліції встановлено, що телефон було викрадено ОСОБА_3 і повернуто потерпілому. Поскільки на даний період йому все відшкодовано згідний на звільнення обвинуваченого від покарання по амністії.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 показав, що на даний період ОСОБА_3 повернуто його синові мобільний телефон і жодних претензій до нього не мають.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ствердили, що в жовтні 2013 року всі були присутні разом із ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 на відкритому уроці в ліцеї коли в потерпілого викрадено мобільний телефон. У 2015 році дізналися, що телефон викрав ОСОБА_3 ..

Із протоколу огляду та фототаблиць встановлено, викрадений мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 (а.с.50-51).

Згідно висновку товарознавчої експертизи (а.с.53-55) встановлено, що залишкова вартість мобільного телефону марки «Nоkіа Х2-02» з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації станом на 28.10.2013 року могла становити - 440.77 грн.

Вартість мобільного телефону станом на 28.10.2013 року та сім карти мобільного оператора «Київстар» доводиться із довідок(а.с.56-57).

Оцінивши зібрані по справі докази суд знаходить, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) скоїв кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, відшкодування завданих збитків, думку потерпілого щодо покарання, стан здоров`я, характеристики.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім вперше, щире каяття, відшкодування завданих збитків.

Обставин передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

В судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію в 2014 році», в якому просять звільнити його від відбування покарання, так як злочин вчинено ним 28.10.2013 року неповнолітнім, а отже на ОСОБА_3 поширюється дія даного Закону.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти звільнення від відбування покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-ХІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку були неповнолітніми.
В матеріалах кримінального провадження (а.с.63) міститься копія паспорта ОСОБА_3 (Серія НОМЕР_3 ).
Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив в період до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому, завдані збитки відшкодував.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» із врахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 року, судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 373, 374 КПК України суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді - штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nоkіа Х2-02» повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя : ОСОБА_1