УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року листопада 13 дня колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Лугового
М.Г.

суддів Ященка
В.А. Сінашенка В.Г.

з участю прокурора Кононової
Л.Ф.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ковпаківського районного суду міста
Сум від 1 серпня 2007 року, яким,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше засуджувався 26.06.2001 р. за ст.ст.140 ч.3 та 17,140 ч.3 ККУ (1960 р.)
на 3 роки позбавлення волі,

засуджений за
ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Судом прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 заподіяної ним матеріальної
шкоди на користь:

ОСОБА_2 - 1 361
грн. 25 коп.,

ОСОБА_3 - 785 грн.,

ОСОБА_4 - 191 грн. 60 коп.,

ОСОБА_5 - 558 грн.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 13
лютого 2006 року близько 19 години 30 хвилин в районі автостоянки по вулиці
Юнаківська в місті Суми відкрито вирвав з рук ОСОБА_2 жіночу сумку, заволодівши
майном потерпілої на загальну суму 1 361 грн. 25 коп.

14 лютого 2006 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи поблизу
будинку №12 по вулиці 40 років КПУ в місті Суми підійшов

Справа №11-737

до ОСОБА_3,
повалив її на землю і відкрито, повторно заволодів її
сумкою у якій було 785 грн.

31 серпня 2006 року близько 21 години, ОСОБА_1 поблизу ринку по
вул. 40 років Жовтня у місті Суми відкрито заволодів майном ОСОБА_4 на загальну
суму 191 грн.60 коп.

11 вересня 2006 року близько 22 години, ОСОБА_1 перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, поблизу будинку №34 по вулиці Скрябіна у місті Суми,
двічі вдарив рукою по обличчю ОСОБА_5, тобто застосував насильство яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілої і відкрито заволодів майном
потерпілої на загальну суму 558 грн.

Засуджений ОСОБА_1 на вирок суду подав апеляцію у якій зазначає, що
досудове та судове слідство по справі проведено неповно і доказів стосовно
пограбування ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
не було добуто, що стосується пограбування ОСОБА_5, то суд не звернув уваги на
те, що потерпіла страждає захворюванням, яке перешкоджає їй правильно викласти
обставини події. З огляду на це засуджений вважає вирок суду незаконним просить
його скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Вислухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив задовольнити його
апеляцію, прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи викладені у апеляції, колегія не знаходить підстав
для її задоволення.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочинів
при обставинах викладених у вироку, ґрунтуються на повному всебічному та
об'єктивному аналізі досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, під час досудового та судового слідства ОСОБА_1 не заперечував того
факту, що він дійсно проти волі потерпілої ОСОБА_5, незаконно заволодів її
мобільним телефоном.

Незважаючи на те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у
пограбуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
не визнав, колегія вважає, що суд обґрунтовано засудив його за це. При цьому
колегія суддів виходить з того, що в процесі досудового слідства ОСОБА_1
добровільно, у присутності понятих, під час відтворення обстановки та обставин
події, не лише розповів, а і показав на місці, яким чином він пограбував
потерпілих, при цьому він назвав речі, якими він заволодів в результаті
пограбування.

Пояснення ОСОБА_1 повністю співпадають зі свідченнями потерпілих, не лише
стосовно майна яке вони втратили в результаті пограбування, а і місця де все це
трапилось.

Колегія не може залишити поза увагою і те, що ОСОБА_1 в процесі досудового
слідства при проведенні з ним та потерпілими очних ставок також підтвердив, що
це саме він пограбував потерпілих.

Судом при розгляді справи перевірялась та обставина, а чи не були ОСОБА_1 дані такі
свідчення під примусом з боку правоохоронних органів, але ця обставина не
знайшла свого підтвердження.

Судом також детально перевірялось алібі ОСОБА_1 стосовно того, а чи міг він
бути на місці вчинення злочину, чи перебував у іншому місці і суд навів у
вироку належні мотиви, чому заяви ОСОБА_1 про те, що він на час вчинення

злочинів
у лютому 2006 року в іншому місці, є необгрунтованими і таки висновки суду
колегія вважає правильними.

Таким чином, колегія вважає, що суд повно всебічно та об'єктивно дослідив
всі докази по справі і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК
України.

З огляду на це, доводи засудженого стосовно того, що по справі допущена
неповнота по з'ясуванню обставин при яких було вчинено злочини є
необгрунтованими, неможливо погодитись і з доводами засудженого стосовно того,
що ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням, а тому їй не потрібно вірити, адже
матеріалами кримінальної справи які були предметом дослідження в суді першої
інстанції повністю доведено факт пограбування потерпілої ОСОБА_1.

Покарання засудженому призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду
є законний та обґрунтований, а покарання, яке призначено ОСОБА_1 є
справедливим, а тому передбачених законом підстав для задоволення апеляції та
скасування чи то зміни вироку суду, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст362,365,366 та 377 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду міста Сум від 1 серпня 2007 року
відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.