АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/370/15 Справа № 207/4114/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

24 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.12.2014р., яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Макіївка Донецької області, проживав у АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз:
· 20.10.2010р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ст.ст. 186 ч. 2 КК України, до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано не відбутий строк за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 липня 2004р. та до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 29 травня 2014р. на 5 місяців 23 дні,
було визнано винним та засуджений за 2 ст. 187 КК України, до 7-ми років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково, у вигляді 4-х місяців, приєднано покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 жовтня 2010р. та остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 7-ми років 4-х місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особисто належного майна.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 5000 гривень в рахунок спричиненої моральної шкоди.
В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, оскільки при призначенні покарання, суд в повній мірі не врахував тяжкість та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, а при визначенні міри покарання, суд нібито врахував визнання вини обвинуваченим, але насправді обвинувачений своєї вини не визнав ні під час досудового розслідування ні під час судового розгляду. Крім того, в мотивувальній частині вироку суд, взагалі не обґрунтував свою позицію та причини залишення без розгляду позову щодо стягнення матеріальної шкоди, що є порушенням ст. 129 КПК України
Просить ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 9 років. На підставі ст. 71 КК України, повністю приєднати частково не відбуту частину покарання, за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 жовтня 2010р. 5 місяців 23 дні та остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років 5 місяців 23 дні. Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 10000 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор звертає увагу на те, що суд при призначенні покарання за ст.187 ч.2 КК України не застосував обов`язкової конфіскації, а тому просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ст.187ч.2 КК України покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська та остаточно призначити покарання у вигляді 9 років 5 місяців та 23 днів позбавлення волі з конфіскацією майна.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, оскільки він визнав вину в скоєному злочині, щиро розкаявся та допомагав слідству у розкритті злочину.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , 20 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині, біля будинку № 30 по проспекту Конституції у м. Дніпродзержинську, реалізуючи свій корисливий намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном відкрито, навмисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я напав на потерпілу ОСОБА_8 та заволодів її майном на загальну суму 250 гривень і з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який її подав, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду залишити без змін, а в останньому слові просив вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок стосовно ОСОБА_7 суду належить скасувати у частині призначеного додаткового покарання та постановити новий вирок, виходячи з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у незаконному заволодінні чужим майном відкрито, навмисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я за обставин, викладених у вироці, є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними у справі доказами в їх сукупності, які перевірялися судом в ході судового слідства та апелянтом не оспорюються.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначені покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, суспільну небезпечність діяння, обгрунтовно прийшов до висновку щодо необхідності обрання йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, колегія суддів вважає можливим виключити з вироку обтяжуючу обставину - раніше судимий за скоєння аналогічного корисливого кримінального правопорушення, оскільки згідно ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання, як таку, що його обтяжує.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора щодо призначення обвинуваченому більш суворого покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, так як суд, враховуючи визнання вини, посередню характеристику з місця мешкання, обґрунтовано обрав покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний строк, при цьому врахувавши всі обставини, в тому числі і ті, на які в своїй апеляційній скарзі вказує прокурор.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду цивільний позов в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди та задовольняючи частково заявлений цивільний позов в частині моральної шкоди, не навів переконливих доводів на підтвердження прийнятого рішення, не обґрунтував свою позицію та причини залишення без розгляду цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, та часткового задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, а тому в цій частині вирок суду підлягає скасуванню з направленням на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Отже колегія суддів погоджується з видом та розміром покарання, призначеним ОСОБА_7 судом першої інстанції, також вважає за необхідне застосувати конфіскацію майна до ОСОБА_7 , оскільки такий вид додаткового покарання є обов`язковим, згідно санкції ч. 2 ст. 187 КК України та вважає, що саме таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404,405,407,420 КПК України, колегія суддів

засудила:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.12.2014р. відносно ОСОБА_7 в частині призначеного додаткового покарання за ч.2 ст.187 КК України без конфіскації майна скасувати та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді 4 місяців приєднати покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 жовтня 2010 року та остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити 7 років 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна.

Виключити з вироку обтяжуючу обставину «раніше був судимий за скоєння аналогічного корисливого кримінального правопорушення».

В частині цивільного позову вказаний вирок скасувати, направивши матеріали в цій частині в той же суд для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку апеляційного суду.

Судді: