АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Тернопільської

області в складі:

головуючого: Декайла П.В.

суддів: Вавріва І.З., Подковського О.А.

з участю прокурора Бурлаки Г.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі
кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого
ОСОБА_1, апеляційним поданням прокурора Шумського району на вирок Шумського
районного суду Тернопільської області від 15
листопада 2006 року,
яким засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого,
раніше судимого: 23 листопада 1999 року Каховським районим судом Херсонської області за ст.ст.107 ч.2, 102 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років
позбавлення волі; б лютого 2004
року Лановецьким районним судом за
ст.29б ч.3 КК України до двох років позбавлення волі

за ст.162 ч.1
КК України до 2 років обмеження волі;

за ст.ст.15, 152 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого

покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 визначено покарання у виді 3 років

позбавлення
волі.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 вироком суду змінено з підписки про

невиїзд на
тримання під вартою.

Строк
відбуття покарання рахується з моменту його затримання.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за
те, що він 30 липня 2006 року близько 01-00 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, маючи намір вступити в статеві зносини з ОСОБА_2,
пошкодивши вікно у вхідних дверях, незаконно проник в її житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_2.
Проникнувши в будинок, ОСОБА_1 підійшов

Справа № 11-46 Головуючий у першій інстанції: Томчук С.В.

Категорія: ст.ст.162 ч.1, 15,152 ч.1 КК України Доповідач: Ваврів І.3.

до
ліжка, в якому спала
ОСОБА_2 та застосовуючи до неї фізичну силу, а саме - стискаючи
руками її шию,
намагався зґвалтувати останню. Оскільки потерпіли чинила опір ОСОБА_1,
вирвалась від нього та увімкнула в будинку світло, він не довів свій злочин
намір до кінця з причин, які не залежали від нього.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити та
пом'якшити йому покарання, мотивуючи тим, що потерпіла немає жодних претензій
до нього.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав подану ним
апеляцію та просить призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі,
прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим і тому просить в
задоволенні апеляційної скарги відмовити; перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не
підлягає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який
його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, кваліфіковані
правильно і в апеляції не оспорюються.

Покарання ОСОБА_1 призначено судом відповідно до
положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з
додержанням вимог ст.65 КК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, даних про особу винного, а також всіх обставин справи.

Врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів, особу засудженого,
те, що він раніше неодноразово судимий і відбував покарання в місцях
позбавлення волі, маючи непогашену судимість вчинив новий умисний злочин, скоїв
злочин в стані алкогольного сп'яніння, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що
йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним для
його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду є
обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.367 КПК України підстав до
його зміни чи скасування не виявлено при перевірці справи в апеляційному
порядку, а тому скарга засудженого ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Шумського районного суду Тернопільської обласної від 15 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_1 - без

ЗМІНИ.