Справа № 1-45/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2008 року
Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бабича О.П.

при секретарі - Бондарчук Ю.А.

з участю прокурора - Рохман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець, в залі засідань Бобринецького районного
суду справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Бобринець, проживаючої АДРЕСА_1,
українки, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої,
раніше судимої:

- 04.03.1997 року
Бобринецьким районним судом по ст. 114 КК України до позбавлення волі строком
до 1 року,

- 26.01.2001 року Бобринецьким
районним судом за ст. 114 КК України до позбавлення волі строком 1 рік,

- 05.01.2005 року Бобринецьким
районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки,
судимості зняті в законному порядку,

по ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. вчинила злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів) при слідуючих обставинах.

Рішенням Бобринецького районного суду № 2-213 від
19.11.1993 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 заробітку (доходу),
щомісячно, на користь ОСОБА_4до повноліття доньки ОСОБА_2та сина ОСОБА_3, тобто
до 21.12.2009 року, а потім по ¼ до 26.12.2010 року,
починаючи з 19.11.1993 року.

З серпня 2005 року по 01.01.2008 року, ОСОБА_1., з метою
ухилення від сплати аліментів, ніде не працює, на роботу не влаштовується, в
Бобринецький районний центр зайнятості з питання працевлаштування не
зверталась, умисно, всупереч рішенню Бобринецького районного суду, злісно
ухиляється від сплати аліментів. При цьому неодноразово попереджалась ВДВС
Бобринецького районного управління юстиції про кримінальну відповідальність за
ухилення від сплати аліментів. Так, працюючи на весні 2007 року у громадянки
ОСОБА_5. отримала кошти в розмірі 50 гривень, а працюючи в громадянки ОСОБА_6.
отримала кошти в розмірі 100 грн., але на утримання неповнолітніх дітей
аліменти не сплачувала.

Таким чином, внаслідок злісного ухилення ОСОБА_1. від сплати аліментів на
утримання доньки: ОСОБА_2та сина ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4. заборгованість по
виконавчому листу № 2-213 від 19.11.1993 року, станом на 01.01.2008 рік по
аліментах становить 5205,83 грн., а саме:

За 2005 рік

- серпень - 151,51 грн.

- вересень - 151,51 грн.

- жовтень - 151,51 грн.,

- листопад - 151,51 грн.,

- грудень - 151,51 грн.,

За
2006 рік

- січень - 151,51 грн.,

- лютий - 151,51 грн.,

- березень - 151,51 грн.,

- квітень - 151,51 грн.,

- травень - 151,51 грн.,

- червень - 151,51 грн.,

- липень - 151,51 грн.,

- серпень - 151,51 грн.,

- вересень - 151,51 грн.,

- жовтень - 151,51 грн.,

- листопад - 151,51 грн.,

За 2007 рік

- січень - 219,18 грн.,

- лютий - 219,18 грн.,

- березень - 219,18 грн.,

- квітень - 219,18 грн.,

- травень - 219,18 грн.,

- червень - 219,18 грн.,

- липень - 219,18 грн.,

- серпень - 219,18 грн.,

- вересень - 219,18 грн.,

- жовтень - 219,18 грн.,

- листопад - 219,18 грн.,

Допитана в судовому засіданні
підсудна ОСОБА_1., вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК
України, визнала повністю і показала, що вона в даний час проживає в АДРЕСА_1,
разом з співмешканцем ОСОБА_7.

В 1990 році вона одружилася з
ОСОБА_4. Від даного шлюбу в них в 1991 році народився син ОСОБА_3, а в 1992
році дочка ОСОБА_2.

13.01.1994 року рішенням
Бобринецького районного суду даний шлюб було розірвано, та її було позбавлено
батьківських прав, а згідно виконавчого листа вона була зобов'язана сплачувати
аліменти, але на протязі 14 років їх не платила. За ухилення від сплати
аліментів вона в 1997 році була притягнута до кримінальної відповідальності і
відбувала покарання у місцях позбавлення волі.

Після звільнення з місць
позбавлення волі продовжувала не
сплачувати аліменти, і через три роки, тобто у 2000 році була знову засуджена
Бобринецьким районним судом до одного року позбавлення волі за злісне ухилення
від сплати аліментів на утримання дітей на користь ОСОБА_4.

Після звільнення вона своїх
дітей не бачила та не спілкувалася з ними і не цікавилась їхнім життям. Кошти
на утримання дітей до теперішнього часу не сплачувала. Також ніякої іншої
допомоги у вигляді одягу чи продуктів харчування дітям не надавала.

На даний час вона ніде не
працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків та отримує періодично кошти,
але їх не вистачало на проживання, в зв'язку з чим аліменти не сплачувала.

На даний час вона в районному
центрі зайнятості не перебуває.

На обліку у лікарів нарколога
та психіатра вона не стоїть і за медичною допомогою не зверталася.

Свою вину у вчиненому злочині
вона усвідомлює, щиро розкаюється, просить суворо її не карати та запевнила
суд, що в найближчий час погасить заборгованість по аліментах.

У відповідності до ст.299 КПК
України, за згодою учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним
досліджувати письмові та речові докази по справі, оскільки всі фактичні
обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно
підсудна розуміє зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та
істинності її позиції, а також роз'яснив їй, що в такому випадку вона буде
позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку.

Суд, вислухавши сторони
обвинувачення та захисту, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України знайшла своє підтвердження в
судовому засіданні і її діяння правильно кваліфіковане, як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання суд
враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом
віднесений до категорії невеликої тяжкості і за своїм характером не несе
великої суспільної небезпеки, оскільки тяжких наслідків не настало.

Особа винної за місцем
проживання характеризується посередньо.

Обставиною справи, що
пом'якшує покарання підсудної - є її щире каяття.

Обставин, які б обтяжували
покарання підсудної - судом встановлено не було.

На підставі викладеного,
враховуючи, що ОСОБА_1. вважається особою раніше не судимою, суд визнає
необхідним та достатнім призначити їй покарання в межах санкції статті обвинувачення
з послідуючим звільненням її від призначеного покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України, оскільки її виправлення можливе без реального
відбуття покарання, шляхом встановлення їй іспитового терміну та покладення
обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.321-328 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Підсудну ОСОБА_1визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України і призначити їй покарання за даною статтею у виді двох років
обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1. від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона на
протязі двох років, встановленого їй іспитового терміну не вчинить нового
злочину та у відповідності до ст. 76 КК України буде повідомляти орган
кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації цього органу.

Апеляція на вирок може бути
подана через Бобринецький районний суд до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя О.П.Бабич