Заводський районний суд м. Миколаєва
Провадження 1-кп/487/101/15

В И Р О К
Іменем України
19.02.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в с. Балабани Чидир-Лунгського району Молдови,
молдованина, громадянина України, з загальною середньою освітою,
не одруженого, не працюючого, який мешкає в
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23.12.2009 р. Добровеличківським р/с Кіровоградської області за
ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 3 роки, звільненому умовно-достроково
15.06.2012 р. на підставі ст. 81 КК України, -
· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
02 вересня 2014 близько 12:55, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з метою пошуку металобрухту, прибув до території локомотивного депо Миколаїв ДП «Одеська залізниця», розташованого за адресою:м. Миколаїв, площа Привокзальна, 1.
Перебуваючи на залізничній колії, яка пролягає між парканом території локомотивного депо та гаражним кооперативом, ОСОБА_4 виявив купу металобрухту, яка перебувала за парканом на майданчику для зберігання металобрухту локомотивного депо. Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужого майна у вигляді металобрухту, який перебував на території майданчику локомотивного депо.
Реалізуючи зазначений злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи повторно, переліз через бетонний паркан на охоронювану територію майданчику для зберігання металобрухту локомотивного депо, звідки таємно викрав металобрухт у фрагментах загальною вагою не менше 63,5 кг, а саме брухт алюмінію вагою не менше 3.5 кг та брухт чорних металів не менше 60 кг. Викрадені фрагменти металобрухту ОСОБА_4 , перекинув через паркан за межі локомотивного депо, після чого почав перелазити через паркан за межі локомотивного депо з метою зібрати викрадений металобрухт та зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, однак був помічений та зупинений працівниками охорони локомотивного депо.
Таким чином, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Вартість майна викраденого ОСОБА_4 - металобрухту вагою 63,5 кг., становить 174 гривні 50 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . Визнав себе винним повністю. Пояснив, що 02.09.2014 р. з метою пошуку металобрухту він прибув до території локомотивного депо Миколаїв ДП Одеська залізниця. Він підійшов до залізничної колії та знайшов там купу металобрухту. Він переліз через бетонний паркан на охоронювану територію майданчику для зберігання металобрухту локомотивного депо, звідки таємно викрав брухт алюмінію не менше 3,5 кг та брухт чорних металів не менше 60 кг, який перекинув через паркан, а сам почав перелазити через паркан, та був затриманий охороною локомотивного депо. Щиро кається.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 . Підтвердив вказані факти, та вказав, що, дійсно, ОСОБА_4 . Був затриманий працівниками охорони локомотивного депо при спробі скоїти крадіжку металобрухту.
Судом було визнано недоцільним дослідження іншіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, згідно ч.3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у сховище, вчиненої повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які пом`якшуює покарання, а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
А також суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він вину визнав повністю.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання з урахуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням на один рік, протягом якого зобов язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України на Одеській залізниці витрати на проведення експертиз в розмірі 786, 24 грн.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1