Справа № 1-113/08
МЕНЕМ У К Р А Ї Н И
7 жовтня 2008 року м. Монастирище
Монастирищенський районний
суд Черкаської області
головуючої - судді: Н.В. Мазай
з участю прокурора : В.К.
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Теолин Монастирищенського району Черкаської
громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України , суд -
ОСОБА_1, 24 липня 2008 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин,
знаходячись по вул. 70-річчя Жовтня в с. Копіювата Монастирищенського району
Черкаської області, під час суперечки з ОСОБА_2, яка виникла між ними на ґрунті
особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів руками в область
обличчя останнього спричинивши тілесні
ушкодження, у вигляді: закритий перелом висхідної гілки нижньої щелепи справа,
дещо нижче суглобового виростку зі зміщенням відламків, рубець на місці
загоєння забійної рани верхньої губи зі сторони слизової оболонки, що
спричинили тривалий розлад здоров'я.
Підсудний ОСОБА_1 на стадії досудового та судового слідства свою вину у вчиненому злочині
визнав повністю, при цьому пояснив, що
він 24 липня 2008 року, приблизно о 22 годині 30
хвилин, проїжджаючи по вул. 70-річчя Жовтня с. Копіювата, побачив, що стоїть автомобіль, пасажири якого
раніше побили його в с. Теолин Монастирищенського району. Він попросив хлопців,
з якими їхав на автомобілі зупинитись, щоб поговорити з хлопцями, які приїхали
на цьому автомобілі. Вийшовши з автомобіля він запропонував ОСОБА_2., відійти в
сторону, щоб поговорити віч на віч.
ОСОБА_2 заперечував факт його побиття. Вони почали сваритися з ОСОБА_2.,
виражаючись один до одного нецензурними
словами. Потім він не стримався і раптово наніс декілька ударів руками в
область голови ОСОБА_2., а саме удари прийшлися в обличчя, спричинивши йому тим
самим тілесні ушкодження. Спиртних напоїв в той день він не вживав. Він жалкує,
що все так трапилось і просить суд суворо його не карати. Збитки потерпілому
він відшкодував в повному об'ємі.
повного визнання вини підсудним під час судового слідства, його вина у
вчинені злочину повністю доведена
доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за клопотанням підсудного, у відповідності
до ст. 299 КПК України, в судовому
засіданні, крім постанови про порушення кримінальної справи ( а.с. 1), показів
підсудного, характеризуючих особу
підсудного даних, не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи та
розмір цивільного позову ніким не оспорюються і учасникам процесу роз'яснено,
що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини
справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх
сукупності в результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх
в судовому засіданні, суд вважає пред'явлене обвинувачення доведеним.
Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує
за ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.
При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом'якшують призначення
покарання підсудному суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують призначення
покарання підсудному суд не вбачає.
Враховуючи те, що хоча підсудним і вчинено
злочин, який Законом віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості,
однак враховуючи і пом'якшуючі призначення покарання обставини, він раніше не судимий, позитивно
характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдані збитки,
суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від
суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням,
поклавши на нього певні обов'язки. Призначення саме такого покарання є
необхідним і буде достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.
для застосування іншого виду покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК
України та ст. 69 КК України суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
Підсудного ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого
ч.1 ст. 122 КК України.
Призначити ОСОБА_1 покарання
у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Керуючись ст. 75-76 КК України
засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді 1 (одного)
року обмеження волі звільнити з
випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового
строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.
2. Повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
Міру запобіжного заходу відносно
засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.
Вирок
може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області протягом 15 діб з дня
його проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя
Н.В. Мазай