Справа180/339/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.12.2010 року Марганецьким міським судом по ч.1 ст. 190, 75 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

05.04.2011 року Марганецьким міським судом по ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 31 січня 2015 року, наприкінці жовтня 2014 року у нічний час доби ОСОБА_4 знаходився поруч із торгівельними кіосками по вул. Ворошилова в м. Марганець, де побачив газовий пістолет моделі «ПГШ-790», № НОМЕР_1 , калібру 9мм РА Knall, виробництва фірми «SCHMEISSER», та у нього тут же та одразу ж виник умисел на придбання знайденого пістолета з метою подальшого носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на носіння, зберігання, придбаннязнайденого пістолету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом привласнення знайденого незаконно придбав даний пістолет.
Після придбання наприкінці жовтня 2014 року у нічний час ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння та зберігання даного пістолету, зберігаючи при собі, незаконно переніс даний пістолет від місця придбання до місця свого мешкання, тобто в квартиру АДРЕСА_2 , де зберігав придбаний пістолет без передбаченого законом дозволу.
В кінці листопада 2014 року у невстановлений слідством час у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на незаконний збут придбаного ним раніше пістолету гр-ну ОСОБА_5 ..
Маючи умисел на незаконний збут даного пістолету, того ж дня приблизно о 13.30годині (більш точної дати слідством не встановлено) ОСОБА_4 взяв даний пістолет у квартирі АДРЕСА_2 , після чого незаконно, зберігаючи при собі в елементах свого одягу, незаконно переніс від місця зберігання до площі Привокзальна в м. Марганець, де продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на незаконний збут вищевказаного пістолету, незаконно зберігав до зустрічі із ОСОБА_5 , після чого в той же день приблизно о 14.00годині ОСОБА_4 умисно незаконно збув його ОСОБА_5 , який не був обізнаний про злочинний характер дій ОСОБА_4 так як вважав вказаний пістолет газовим, за оплату в сумі 1500 грн. раніше придбаний ним пістолет.

Згідно висновку експерта №32/07-9 від 19.01.2015 року: «пістолет № НОМЕР_1 являється нестандартною ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю пістолетом, переробленим саморобним способом із самозарядного газового пістолета моделі «ПГШ-790», № НОМЕР_1 , калібру 9мм РА Knall, виробництва фірми «SCHMEISSER», шляхом видалення з каналу ствола дросельної втулки із захисною пластиною.

Пістолет придатний для проведення пострілів способом роздільного заряджання з використанням в якості запалювального складу шумових патронів калібру 9мм РА Knall, а в якості снаряду шрот або картеч діаметром: при викрученій втулці до 9,3 мм, при вкрученій втулці до 6,8 мм.»

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані по ч.1 ст.263 КК України носіння, зберігання, збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування, 31 січня 2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного по ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням його від відбуття покарання з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.3,4 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31 січня 2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном два роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 3,4 ст. 76 КК України, а саме:

- повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: газовий пістолет моделі «ПГШ-790», № НОМЕР_1 , калібру 9мм РА Knall, виробництва фірми «SCHMEISSER», що знаходиться в камері зберігання речових доказів Марганецького МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, 13 патронів для травматичної зброї знищити.

Пневматичний пістолет «SAS» М& НОМЕР_2 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Марганецького МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_4 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1