Справа № 1-145/2007р.
Вирок

ім'ям України

25 грудня 2007
року Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Крапивного В.І.,
при секретарі - Осипенко
Л.І., з участю прокурора - Карась В.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду кримінальну
справу по обвинуваченню -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Листвен Городянського району
Чернігівської області, мешканки АДРЕСА_1, українки, освіта базова вища,
одруженої, невійськовозобов"язаної, не працюючої, пенсіонерки, раніше не
судимої, громадянки України;

за ст. 203 ч.1
КК України, -

встановив:

12 вересня 2007
року, 14 вересня 2007 року та 22 вересня 2007 року в смт. Холми Корюківського
району за місцем свого проживання підсудна у порушення державної монополії на
виробництво і обіг алкогольних напоїв, без відповідної ліцензії, реалізувала
місцевим жителям відповідно 0,25, 0,5 та 0,5 літрів самогону домашнього
виробництва на загальну суму 12,5 грн., а також в її господарстві в смт. Холми
19 листопада 2007 року працівники міліції виявили та вилучили ще 9 літрів
самогону, який був нею виготовлений і зберігався для подальшого збуту, та
самогонний апарат кустарного виробництва.

Як у ході
досудової підготовки матеріалів справи, так і в судовому засіданні підсудна
вину свою визнала повністю, у скоєному розкаялась і пояснила, що в кінці літа
2007 року у неї вдома склалося тяжке матеріальне становище, чоловік тяжко
захворів, а вона пішла на пенсію, тому, щоб якось прожити, вона вигнала самогон
і у себе вдома в смт. Холми Корюківського району 12, 14 та 22 вересня 2007 року
місцевим жителям ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4вона продала відповідно 0,25, 0,5
та 0,5 літра самогону на загальну суму 12,5 грн. Через деякий час -
19.11.2007р. до неї додому зайшли працівники міліції і при огляді її
господарства виявили та вилучили 9 літрів самогону, який зберігався у неї для
продажу, а також самогонний апарат. Підсудна просить врахувати її тяжке сімейне
становище і суворо не карати її, при цьому обіцяє більше ніколи не займатися
виготовленням та збутом самогону.

Окрім повного
визнання своєї вини самою підсудною, її вина підтверджується наступними
доказами: протоколом виявлення та вилучення 19.11.2007р. в господарстві
підсудної самогонного апарата кустарного виробництва та 9 літрів світлої рідини
з характерним запахом самогону (а.с.15-16), актом про знищення вилученого
самогону (а.с.17), протоколами вилучення уОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відповідно 0,25, 0,5 та 0,5 літра рідини з характерним запахом самогону
(а.с.24, 33 та 42), висновками спеціаліста №№ 1739(х), 1616(х), 1618(х),
1617(х) та фототаблицями до них про те, що надана на дослідження рідина є
міцним спиртним напоєм домашнього виготовлення - самогоном міцністю
36,6-43,7%об. (а.с.19-21, 28-30, 37-39, 46-48), поясненнямиОСОБА_2 (а.с.23), ОСОБА_3 (а.с.32) та ОСОБА_4 (а.с.41), які підтвердили факти придбання самогону в підсудної у
вересні 2007 року.

Законом України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що
виробництво алкогольних напоїв може здійснюватися лише державними
підприємствами, підприємствами певних організаційно-правових форм або
підприємствами, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, за наявності
в них відповідних ліцензій.

Таким чином,
підсудна займалася зберіганням з метою збуту і збутом самогону, тобто займалася
видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена
законом, і її дії вірно кваліфіковані за ст. 203 ч.1 КК України.

Призначаючи
підсудній покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину,
конкретні обставини його вчинення, незначну кількість збутого і заготовленого
до збуту самогону та виручених від його реалізації коштів, особу підсудної, яка
раніше не була судимою і не притягувалась ні до адміністративної, ні до
кримінальної відповідальності, вперше скоїла злочин невеликої тяжкості,
непрацездатна, пенсіонерка, за місцем проживання характеризується з позитивного
боку, відсутність обтяжуючих її вину обставин, пом'якшуючу її вину обставину -
щире каяття, а також інші обставини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку,
що підсудній слід призначити покарання у виді штрафу на користь держави у
мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 203 КК України, - 50
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та застосувати до неї ст. 69 КК
України і не позбавляти підсудної права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю, бо таких посад вона не займає. Запобіжний захід їй за таких
обставин слід обрати у вигляді - підписки про невиїзд.

По справі є
речові докази - вилучений у підсудної та свідків самогон, який зберігається в
Корюківському РВ УМВС (а.с.21, 30, 39, 48). Оскільки дані речі заборонені до
використання законом, то вони підлягають знищенню по набранню вироком чинності.

По справі є
судові витрати на загальну суму 146,44 грн. за проведення хімічного дослідження
(а.с.20, 29, 38, 47). Ці витрати підлягають відшкодуванню підсудною, яка
визнається винною у скоєнні злочину.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.
323-324 КПК України, суд -

засудив:

Визнати ОСОБА_1
винною за ст. 203 ч. 1 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України
призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі -850
(вісімсот п'ятдесят) грн., без позбавлення її права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю.

Речові докази
(самогон), що зберігаються в Корюківському РВ УМВС, по набранню вироком
чинності - знищити.

Запобіжний захід
засудженій ОСОБА_1. обрати у
вигляді - підписки про невиїзд.

На вирок суду
протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція.