№ 336/21/14-к
пр. № 1-кп/336/120/2015
УХВАЛА
Іменем України
25 лютого 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Блюдники Галицького району Івано-Франківської області, проживає у АДРЕСА_1 , працюючого консультантом ТОВ «Пріма Сервіс ЛТД», неодруженого, не судимого, звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, справа підсудна суду, підстав для закриття провадження у справі немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні підтримали думку прокурора щодо можливості призначення справи до розгляду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, перевіривши обґрунтованість доводів прокурора матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 291 ч. 1, 2 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 звинувачується у тому, що в період часу з 24.01.2011 року по 03.03.2011 року, будучи посадовою особою генеральним директором ТОВ «Прима Сервіс ЛТД», діючи умисно, достовірно знаючи про те, що постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_6 від 13.01.2011 року накладено арешт на кошти боржника ТОВ «Прима Сервіс ЛТД», що містяться на розрахункових рахунках в банківських установах, з метою невиконання рішення Господарського суду Запорізької області від 11.08.2010 року по справі № 20/244/09-6/300/09/28/176/10, яке набрало законної сили, шляхом перешкоджання виконанню цього рішення, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 54б, відкрив нові розрахункові рахунки ТОВ «Пріма Сервіс ЛТД», а саме 24.01.2011 року розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Мотор Банк» та 03.03.2011 року розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Мотор Банк».

Після цього ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати рішення суду, з метою його невиконання шляхом перешкоджання його виконанню, використовував вказані розрахункові рахунки для ведення господарської діяльності ТОВ «Пріма Сервіс ЛТД», отримуючи грошові кошти на вказані рахунки та проводячи виплати з них.

У зв`язку з вищевказаними діями ОСОБА_4 на теперішній час рішення Господарського суду Запорізької області від 11.08.2010 року про стягнення з ТОВ «Пріма Сервіс ЛТД» на користь ПП «Агротем» основного боргу в сумі 1924012 гривень, витрат по держмиту в сумі 19238,49 гривень, на ІТЗ судового процесу в сумі 109,96 гривень залишається невиконаним.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 382 ч. 1 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, та перешкоджання його виконанню.

Стаття 382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Таким чином, законодавцем передбачено, що об`єктивна сторона вказаного злочину може полягати або у невиконанні судового рішення, або у перешкоджанні його виконанню.

Невиконання судового рішення є бездіяльністю, яка полягає у незастосуванні особою передбачених законом і рішенням суду заходів, необхідних для його виконання за умови, що особа має реальну можливість виконати судове рішення. Це може полягати у відмові особи виконати рішення суду або ухиленні від його виконання. тощо.

Перешкоджання виконанню судового рішення виявляється у активній поведінці особи (дії) і становить протидію реалізації вимог, що містяться у рішенні суду, з метою недопущення його виконання.

Натомість, дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані і як умисне невиконання рішення суду, і як перешкоджання його виконанню. При цьому, незважаючи на те, що законодавцем виділено два окремих способу вчинення такого злочину (дія або бездіяльність), в обвинувальному акті не вказано які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_4 складають умисне невиконання рішення суду, а які перешкоджання його виконанню.

Таким чином, на думку суду, в обвинувальному акті не викладені чітко та безумовно обставини кримінального правопорушення, а остаточна кваліфікація дій не відповідає викладеним обставинам правопорушення. Некоректне викладення обставин кримінального правопорушення та нечітка кваліфікація дій особи не дає підозрюваному (обвинуваченому) можливості здійснення повного та ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Як зазначено в обвинувальному акті, матеріальна шкода вчиненим злочином не завдана.

Враховуючи, що відповідно до обвинувального акту обвинуваченим, який є генеральним директором підприємства, умисно не виконано рішення суду, ухвалене про стягнення грошових коштів на користь іншого підприємства, посилання сторони обвинувачення на відсутність потерпілої особи не є в достатній мірі обґрунтованим, оскільки відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст. 291 ч. 4 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Як вказує ст. 109 ч. 2 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Таким чином, в реєстрі матеріалів досудового розслідування повинні міститись усі процесуальні дії та рішення, які здійснювались або приймались під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Однак, як вбачається з переліку процесуальних рішень кримінальне провадження було відкрите за ст. 382 ч. 2 КК України, однак, будь-яких процесуальних рішень щодо відкриття кримінального провадження за ст. 382 ч. 1 КК України або зміни кваліфікації дій ОСОБА_4 на ст. 382 ч. 1 КК України в переліку немає.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст. 91, 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, повернути прокурору прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1

25.02.15