Справа № 495/9457/14-к

ВИРОК
26.12.2014 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
28 липня 2014 року в період часу з 17.00 години до 18 годин 30 хвилин, точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у барі, який розташований навпроти Центральної алеї смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у потерпілого ОСОБА_5 здійснити дзвоник з мобільного телефону «Samcung Galaxy С2», запевняючи останнього, що через певний час поверне мобільний телефон, при цьому не маючи намір на повернення власникові мобільного телефону з місця пригоди зник, тим самим незаконно ним заволодів та сім-карткою оператора «Лайф», вартістю 10 гривень. Після чого з мобільним телефоном, який належав потерпілому ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1210 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_5 , дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого та доказів щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_5 , дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого та доказів щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 . Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Раніше він підтримував дружні стосунки з потерпілим ОСОБА_5 . Влітку 2014 року він зустрів потерпілого в смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, з яким направився до бару, де вони вживали пиво. В ході розмови він попросив у нього телефон для того, щоб зателефонувати дівчатам. Однак він розумів, що не поверне зазначений мобільний телефон. Вийшовши з бару він пішов по Центральній алеї смт. Затока, пропонуючи невідомим особам його придбати. В цей момент до нього підійшли хлопець та дівчина, які придбали мобільний телефон за 800 грн. Гроші він витратив на алкогольні напої. Потерпілому він частково повернув 1000 грн. за мобільний телефон та в подальшому зобов`язався повністю відшкодувати потерпілому спричинений збиток. Запевнив суд, що не буде вчиняти кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 28.07.2014 року він з обвинуваченим ОСОБА_3 знаходився в барі смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, де вони вживали пиво. В ході розмови обвинувачений у нього попросив мобільний телефон для того, щоб зателефонувати дівчатам. Однак обвинувачений так і не повернувся з телефоном. Оглянувши територію біля бару, він остаточно впевнився, що обвинувачений покинув смт. Затока, не повернувши йому телефону та поїхав додому. За даним фактом він звернувся до Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області. На даний час обвинувачений повернув йому 1000 грн. У зв`язку із частковим відшкодуванням завданої матеріальної шкоди він відмовляється від цивільного позову на суму 3500 грн. Просив суворо не карати обвинуваченого.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого будь-якого характеру не має та просив суворо карати (а.с. 34-36, 38-40).
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді громадських робіт.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди у сумі 3500 грн. залишити без задоволення, у зв`язку із відмовою потерпілого від цивільного позову (а.с. 10).
Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди у сумі 3500 грн. залишити без задоволення, у зв`язку із відмовою потерпілого від цивільного позову (а.с. 10).
Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.
СУДДЯ