Справа № 11-124/08 Головуючий у І інстанції Каліновська
Категорія: ст. 115 ч.1 КК України
Доповідач Фідря О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 березня 2008 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Фідрі О.М.,

суддів - Хлапук
Л.І., Матвієнко Н.В.,

з участю прокурора - Старчука
В.М.,

законного представника - ОСОБА_3.,

розглянула у відкритому судовому засіданні
у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією прокурора міста Луцька на
постанову Луцького міськрайонного суду від 9 січня 2008 року, якою щодо

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який народився у м. Тинда Російської
Федерації, проживав у АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою спеціальною
освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

застосовано примусове лікування в психіатричному закладі з посиленим
наглядом.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою
судуОСОБА_1визнаний винний у тому, що він 14 вересня 2007 року приблизно о 3
год., знаходячись в квартиріАДРЕСА_1, на ґрунті неприязних відносин, з метою
вбивства, наніс одинадцять ударів ножем в область шиї ОСОБА_2., спричинивши
йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних ран шиї з
пошкодженням судин, щитовидної залози, глотки, хрящів гортані, стравоходу, які
відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння, внаслідок якихОСОБА_2. на місці події помер.

В
апеляції на постанову суду прокурор, який затверджував постанову про
направлення справи до суду для вирішення питання про застосування примусових
заходів медичного характеру, ставить питання про її скасування та винесення
нової постанови про застосування щодо ОСОБА_1примусових заходів медичного
характеру у виді госпіталізації його до психіатричного закладу із суворим
наглядом. Посилається на те, що судом неправильно обрано вид примусових заходів
медичного характеру, оскільки за ступенем суспільної
небезпечностіОСОБА_1потребує застосування щодо нього більш суворого виду
примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть постанови та доводи апеляції прокурора, думку прокурора, який просив скасувати
постанову суду і винести нову про застосування щодо ОСОБА_1примусових заходів
медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричного закладу із
суворим наглядом, думку законного представника ОСОБА_3., яка просила залишити
постанову суду без зміни, перевіривши за матеріалами кримінальної справи доводи
апеляції, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що апеляція прокурора
задоволенню не підлягає.

Суд
обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_1примусових
заходів медичного характеру, що ніким не оспорюється.

Встановлення диференційованих режимів утримування психічно хворих, які
вчинили суспільно небезпечні діяння, спрямоване на виключення можливості
здійснення ними нових суспільно небезпечних діянь, відповідальність за які
передбачена нормами КК України. Окрім того, як випливає зі змісту ст. 94 КК
України, застосування визначених законом видів примусових заходів медичного
характеру є правом, а не обов'язком суду.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, які слід
застосувати щодоОСОБА_1, судом відповідно до вимог ст. 94 КК України враховано
характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння та ступінь
небезпечності для себе та інших осіб.

Відповідно до акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної
експертизиОСОБА_1визнаний неосудним і за своїм психічним станом в даний час та
суспільною небезпекою він потребує госпіталізації до психіатричного закладу з
посиленим наглядом.

Допитаний в судовому засіданні експерт пояснив, що з урахуванням психічного
стану та перебігу хвороби ОСОБА_1він не несе в собі особливої небезпеки для
суспільства і з метою ефективного лікування потребує більш благоприємних умов
перебування та оточення, які можуть бути забезпечені йому в умовах
психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Таким чином,ОСОБА_1., хоча і вчинив суспільно небезпечні дії проти життя
іншої особи, однак тяжкість його хвороби не дає підстав вважати, що він
становить особливу небезпеку для суспільства, що існує великий ризик вчинення
ним повторно агресивних дій проти життя інших осіб. ТомуОСОБА_1потребує
госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим, а не суворим наглядом,
як зазначено в апеляції прокурора, який затверджував постанову про направлення
справи до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів
медичного характеру, та як вважає прокурор, який брав участь в розгляді справи в апеляційній інстанції.

З
огляду на викладене підстав для скасування постанови суду та застосування щодо ОСОБА_1примусових
заходів медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричного
закладу з суворим наглядом колегія суддів не вбачає, тому апеляція прокурора є
необґрунтованою і до задоволення не підлягає.

Застосований щодо ОСОБА_1вид примусових заходів медичного характеру у виді
госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим наглядом є достатнім
для його лікування та попередження вчинення ним нових суспільно небезпечних
діянь.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію
прокурора залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 9 січня 2008 року
щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Головуючий /підписи/ О.М.Фідря

Судді Л.І.Хлапук

Н.В.Матвієнко

Згідно з оригіналом

Перший заступник голови

Апеляційного суду Волинської
області О.М.Фідря

11.03.2008 року