У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Пошви Б.М., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 10 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2на
ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16 січня 2007 року щодо
ОСОБА_1.

Вироком
Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 жовтня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК
України до обмеження волі строком на 1 рік.

На
підставі ст. 49 КК України ОСОБА_1. звільнено від кримінальної відповідальності
у зв'язку із закінченням строків давності.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 287 грн. 93 коп. матеріальної шкоди,
1500 грн. моральної шкоди та 150 грн. за надання юридичної допомоги.

Ухвалою
Апеляційного суду Рівненської області від 16 січня 2007 року вирок щодо
ОСОБА_1. скасовано, а кримінальну справу закрито у зв'язку із закінченням
строків давності.

ОСОБА_2.
звернулася до суду зі скаргою про притягнення до кримінальної відповідальності
за ч. 1 ст. 106 КК України 1960 року ОСОБА_1. за те, що він 7 липня 1998 року,
приблизно о 16 годині, на межі господарства ОСОБА_2по АДРЕСА_1, під час сварки,
умисно завдав їй удари кулаком у голову та ліве плече, заподіявши легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У
касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2. вказує на невідповідність ухвали
апеляційного суду вимогам ст. 377 КПК України та інші порушення
кримінально-процесуального закону, просить ухвалу скасувати.

Заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки
суду про винуватості ОСОБА_1. у заподіянні ОСОБА_2. легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я за обставин, викладених у вироку, не
оскаржуються в касаційній скарзі та ґрунтуються на зібраних у справі доказах,
зокрема, показаннях потерпілої ОСОБА_2., свідків, даних висновку
судово-медичної експертизи.

Вчинене
ОСОБА_1. діяння, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину
невеликої тяжкості. Оскільки максимальне, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК
України, покарання - обмеження волі на строк до двох років, то відповідно до
вимог ст. 49 КК України, особа, яка його вчинила звільняється від кримінальної
відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення
нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки. Як убачається
з правильно встановлених судом фактичних обставин справи, злочин було вчинено 7
липня 1998 року і, на час складання вироку, минули вищезазначені строки.

Що
стосується посилань у скарзі ОСОБА_2на ту обставину, що справа надійшла до суду
не з обвинувальним висновком, а за скаргою потерпілої, то перший складається в
разі проведення по справі досудового слідства, яке в даному випадку законом не
передбачено. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 251 КПК України до зазначених
скарг потерпілого встановлені такі ж вимоги, як і до обвинувального висновку.

Тому, у
відповідності до ч. 2 ст. 11-1 КПК України, апеляційний суд прийняв правильне
рішення про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_1. у зв'язку із закінченням
строків давності. Ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону України не виявлено.

Закриття
кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України не позбавляє потерпілу
можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної
їй матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги потерпілої ОСОБА_1 відмовити.

С у д д
і :

Пивовар
В.Ф. Пошва
Б.М. Заголдний
В.В.