Справа № 1-342/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого : судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровиця, Чигиринського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, прож. АДРЕСА_1 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

в скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 06.04.2011 року о 11 год. 16 хв., маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, знаходячись по місцю своєї роботи на підприємстві, що займається вантажними перевезеннями, яке належить ПП «Брюховецький», що розташоване за адресою м. Черкаси вул. Пацаєва, 2 з гаражного приміщення, шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме акумулятор «Іста», вартістю 700 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму та з викраденим з місця скоєння злочину зник.

Він же, повторно, 12.04.2011 року в 13 год. 27 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись по місцю своєї роботи на підприємстві, зазначеному вище, повторно з гаражного приміщення, шляхом вільного доступу, таємно умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 а саме акумулятор «Курський», вартістю 700 грн., чим завдав потерпілому матеріалну шкоду на вказану суму та з викраденим з місця злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, та пояснив, що він з 2006 року до квітня 2011 року працював у ПП «Брюховецький». На території підприємства розміщене гаражне приміщення відкритого типу, в якому зберігаються різні речі. Працюючи на території підприємства у нього виник умисел на викрадення акумуляторів, що там знаходились. Спочатку він викрав один акумулятор, який перекинув через паркан, та забрав з іншого боку паркану, а згодом аналогічним способом викрав і інший акумулятор. Зазначені акумулятори він продав незнайомим людям, а гроші витратив на власні потреби.

Також пояснив, що покази, які він надавав під час досудового слідства, повністю відповідають дійсності, та більше йому немає чого добавити. В скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудного, його винність підтверджується, так і тими доказами стосовно фактичних обставин справи які були зібрані органами досудового слідства, ніким не оспорюються, їх зміст правильно зрозумілий підсудному та іншим учасникам судового розгляду, чия позиція, на думку суду, не викликає сумніву добровільності та істинності, та що учасники процесу відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, будуть позбавлені прав оспорювати ці фактичні обставини.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_5 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

В якості пом`якшуючих відповідальність підсудного ОСОБА_5 обставин суд враховує щире каяття, сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих злочином збитків під час судового слідства.

Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного який за місцем проживання характеризується позитивно та те, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині та має декілька перерахованих вище пом`якшуючих покарання обставин.

З урахуванням особи підсудного, та пом`якшуючих його покарання обставин, а саме того, що він щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на час розгляду справи в суді повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі на відповідні терміни передбачені санкціями статей за які він притягується до відповідальності, та звільнивши його від відбування покарання з випробувальним, шляхом застосування ст. 75 КК України.

Доля речових доказів повинна вирішуватись відповідно до ст. 81 КПК України.

Позовні вимоги слід залишити без розгляду, у зв`язку з повним відшкодуванням потерпілому завданих збитків.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

· за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі.

· за ч. 2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі

На підставі ст.70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання визначивши йому іспитовий строк на один рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 на період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтись в службу для реєстрації

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі лазерний диск з відеозаписом залишити на зберіганні в матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 15 діб.

Головуючий: ОСОБА_1