АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 431/2252/14-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/1094/14 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 25 липня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 25 липня 2014 року задоволено клопотання ст.слідчого СУ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2014 року.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25 липня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку апелянта, підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, є необґрунтованою та не відповідає підставі затримання, оскільки ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КПК України; його затримання відбувалося з порушенням вимог ст.ст.207-208 КПК України, із застосуванням насильства з боку невідомих осіб ЗСУ. Окрім того, захисник вважає, що прокурором не доведені, а в ухвалі слідчого судді не зазначені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м*якого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі ОСОБА_11 , яка має малолітню дитину.
Одночасно, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25 липня 2014 року та зазначає, що у межах строку апеляційного оскарження 30 липня 2014 року він звернувся поштою з апеляційною скаргою до апеляційного суду Луганської області, проте апеляційний суд, будучи розташованим у районі проведення антитерористичної операції, судочинство не здійснював. Після визначення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду кримінальних та цивільних справ, розпорядженням від 02 вересня 2014 року, територіальної підсудності зазначеної категорії апеляційних проваджень апеляційному суду Харківської області, він 04 вересня 2014 року звернувся до визначеного апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження з причин поважності його пропуску.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти поновлення строку апеляційного оскарження, але заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлено, натомість апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
23 липня 2014 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 (а.с.12-16).
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 24 липня 2014 року ст.слідчим СУ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України (а.с.26-27).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину ; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.1-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України ;
2. наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.2 ст.177 КПК України.
3. недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення ; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.3 ст.289 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років; дані про особу підозрюваного; та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, даними про особу ОСОБА_7 , який ніде не працює та не має стабільного джерела прибутку, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв*язків, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається захисник, підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 25 липня 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 25 липня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :