У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого
заступника прокурора Харківської області на вирок Дергачівського районного суду
Харківської області від 27 червня 2006 року щодо ОСОБА_1.

в с т а н о в и л а :

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такого, що не має судимості
на підставі ст. 89 КК України,

засуджено за:

- ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю;

-
ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.
2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією
предметів контрабанди та майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1. визначено
остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у
виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією предметів контрабанди й майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1. не переглядався.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він, маючи умисел на
незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту в великих розмірах, 20 та 27 серпня 2005 року, виявивши на пустирі поблизу сел.
Терпіння Мелітопольського району і на території звалища поблизу м. Мелітополя
Запорізької області декілька кущів рослин коноплі зібрав з них пилок, зірвав
гілки і верхівки рослин, з яких виготовив особливо небезпечний наркотичний
засіб - каннабіс вагою 652 гр. і 11,1456 гр. та наркотичний засіб - гашиш вагою
1,6243 гр., які зберігав за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1та за
місцем проживання своєї бабусі - ОСОБА_2. в будинку АДРЕСА_2до моменту
вилучення працівниками міліції 14 та
15 грудня 2005 року.

Крім того, ОСОБА_1. 13 грудня 2005
року, маючи умисел на незаконне придбання, перевезення і зберігання з метою
збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в великих розмірах за
попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на платформі залізничного вокзалу в
м. Мелітополі Запорізької області в невстановленої особи придбав особливо
небезпечний наркотичний засіб - каннабіс вагою 2389,9817 гр. Після чого, з
метою переміщення його через митний кордон України, здійснив посадку на місце №
35 вагону № 21 поїзда № 068 сполученням “Сімферополь-Москва”, де вказаний
наркотичний засіб незаконно зберігав у особистих речах. Під час проведення
митного контролю на митному посту “К.Лопань” вантажно-пасажирського відділу
“Харків” працівниками Магістральної митниці у ОСОБА_1. були вилучені вказані
наркотичні засоби.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи доведеності винності ОСОБА_1.
у вчиненні злочинів, правильності кваліфікації його дій, порушує питання про
скасування зазначеного вироку і направлення справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості вчинених ним
злочинів та особі засудженого внаслідок м'якості та неправильного застосування
кримінального закону, зокрема, вимог ст. 77 КК України, якою передбачено, що
додаткове покарання в виді конфіскації майна не може бути призначене при
звільнені особи від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені в касаційному поданні доводи, колегія суддів, вважає, що воно підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. у
незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні без мети збуту особливо
небезпечного наркотичного засобу в великих розмірах, вчиненому повторно та в
незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо
небезпечного наркотичного засобу в великих розмірах за попередньою змовою
групою осіб, а також у вчиненні замаху на незаконне переміщення через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу, відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними в справі та перевіреними
в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в касаційному подані не оскаржується.

Водночас вирок щодо ОСОБА_1. підлягає скасуванню в
зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених ним злочинів
та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні
покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного
та обставини, що пом'якшують й обтяжують покарання.

Із матеріалів справи вбачається, що призначаючи ОСОБА_1. покарання із
застосуванням ст. 75 КК України суд виходив із того, що він щиро розкаявся у
вчиненому, є таким, що немає судимості на підставі ст. 89 КК України, позитивно
характеризується, має на утриманні пристарілу бабусю, за якою здійснює догляд,
а також те, що в результаті його дій державі не спричинено шкоди.

Однак, рішення суду про застосування до ОСОБА_1. ст. 75 КК України не можна
визнати обґрунтованим, оскільки приймаючи його суд фактично не навів у вироку
переконливих доводів про доцільність звільнення засудженого від відбування
покарання з випробуванням. При цьому судом не враховано ступінь тяжкості
скоєних ним злочинів, зокрема те, що злочини, передбачені ч.2 ст.307 та ч.2
ст.15, ч.2 ст. 305 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів,
та розмір наркотичних засобів,
призначених для незаконно збуту та контрабанди.

Судом також не встановлено жодної обставини, що пом'якшує покарання
засудженого ОСОБА_1. Разом з тим, застосування ст. 69 КК України можливе лише
при наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає обґрунтованими доводи
касаційного подання про невідповідність призначеного ОСОБА_1. покарання ступеню
тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, що є підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

Крім того, призначаючи ОСОБА_1. додаткове покарання суд
неправильно застосував кримінальне законодавство: не врахував, що відповідно до
ст.77 КК України в разі звільнення особи від відбування покарання з
випробуванням цією нормою не передбачено призначення додаткового покарання в
виді конфіскації майна.

До того ж, у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду
України “Про практику призначення судами кримінального покарання” від 24 жовтня
2003 року №7 (зі змінами,
внесеними згідно з постановою від 10 грудня 2004 року №8) роз'яснено, що
конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначено при звільненні
особи від відбування покарання з випробуванням.

Також суд, визнавши доведеним обвинувачення ОСОБА_1. у
незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні без мети збуту особливо
небезпечного наркотичного засобу в великих розмірах, вчиненому повторно,
неправильно зазначив у вступній та резолютивній частинах вироку закон, за яким
він визнаний винним.

У зв'язку з наведеним вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде встановлено винність ОСОБА_1. у
вчиненні зазначених у вироку злочинів, то покарання має бути призначене у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, оскільки призначене йому покарання
із застосуванням ст.75 КК України слід вважати таким, що не відповідає ступеню
тяжкості злочину і даним про його особу внаслідок м'якості.

Керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника прокурора Харківської області
задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду
Харківської області від 27 червня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

с у д д і:

Присяжнюк Т.І. Таран Т.С. Школяров В.Ф.