20.03.2015 Єдиний унікальний номер 205/687/15-к
Провадження №1-кп/205/241/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000016 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засудженого: вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2015 року за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 309, 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України, -

за участю сторони кримінального провадження з боку обвинувачення : прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він в листопаді 2014 року (точну дату та час в ході досудового слідства не встановлено) знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості придбав у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (стосовно якого внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000173 від 18.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України) учбову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ. Достовірно знаючи, що граната учбова, а запал типу УЗРГМ, відноситься до категорії боєприпасів, став зберігати її за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 02.01.2015 року приблизно 02 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в автомобілі марки «Honda» моделі «Accord» д/н НОМЕР_1 , який в той час знаходився в користуванні ОСОБА_6 і знаходився навпроти будинку АДРЕСА_4 , передав в якості плати за перевезення ОСОБА_6 , предмет схожий на гранату при цьому повідомивши останньому, що дана граната учбова. Після чого, 02.01.2015 року в період часу з 05 годин 35 хвилин до 05 годин 55 хвилин, працівниками міліції в ході проведення огляду у ОСОБА_6 виявлено та вилучено вищевказану гранату. Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи № 70/26-20 від 14.01.2015: учбова граната РГД-5 - до категорії боєприпасів не відноситься; запал типу УЗРГМ, промислового виготовлення, відноситься до категорії боєприпасів, та придатний для виробництва вибуху.

Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_3 , 02 січня 2015 року в період часу з 01 годин 30 хвилин до 02 години 00 хвилин, будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_4 побачив автомобіль марки «BMW», моделі «520», темного кольору, д/н НОМЕР_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшов до вищевказаного автомобіля, взяв з землі камінь та розбив скло, таким чином потрапив в середину, не знайшовши в середині нічого цінного відчинив багажник, та за допомогою інструментів зняв два задніх колеса вищевказаного автомобіля, які складались з двох гумових покришок марки «Fighter» моделі «НР-8195/65 R-15» та двох дисків моделі «J* 15Н2», чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_7 у розмірі 2251 гривня 50 копійок, згідно висновку експерта № 3/38 від 08 січня 2015 року.

Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_3 , 05 січня 2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, знаходячись навпроти будинку № 19 по пр. Петровського у раніше не знайомого йому парня за грошові кошти у розмірі сто гривень, повторно, придбав наркотичний засіб «опій ацетильований», поклав його в праву кишеню своєї куртки та пішим ходом став пересуватися по вулицям м. Дніпропетровська. Цього ж дня в період часу з 18 години 50 хвилин до 19 години 10 хвилин, навпроти будинку № 11 по пр. Петровського, Ленінського району м. Дніпропетровська при проведенні особистого огляду, в присутності двох понятих, у ОСОБА_3 , в правій кишені одягненій на ньому куртки, виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 0,9 мл. рідиною світло-коричневого кольору. Згідно висновку експерта № 70/10-51 від 15 січня 2015 року, надана на експертизу речовина, масою 0,8120 г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0203 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро покаявся та погодився давати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він приблизно в листопаді 2014 року знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , придбав у свого знайомого ОСОБА_8 учбову гранату РГД-5 з запалом та став зберігати її за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Потім на початку січня 2015 року ОСОБА_3 перебуваючи в автомобілі марки «Honda» моделі «Accord», який в той час знаходився в користуванні ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_4 передав в якості плати за перевезення ОСОБА_6 , предмет схожий на гранату при цьому повідомивши останньому, що дана граната учбова. Надалі 02 січня 2015 року він, перебуваючи навпроти будинку № 117 по вул. Леніногірський м. Дніпропетровська, побачив автомобіль марки «BMW», моделі «520», темного кольору, та з метою викрадення чужого майна взяв з землі камінь та розбив скло, таким чином потрапив в середину, не знайшовши в середині нічого цінного відчинив багажник, та за допомогою інструментів зняв два задніх колеса вищевказаного автомобіля. Надалі 05 січня 2015 року, приблизно о 18.00 годині, він, знаходячись навпроти будинку № 19 по пр. Петровського, у раніше не знайомого йому чоловіка за грошові кошти у розмірі сто гривень придбав наркотичний засіб «опій ацетильований», та став його зберігати при собі без мети з буту, з метою особистого вживання, потім навпроти будинку № 11 по пр. Петровського м. Дніпропетровська при проведенні особистого його огляду, в присутності двох понятих, в правій кишені одягненій на ньому куртки, було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 0,9 мл. рідиною світло-коричневого кольору.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися:

- в придбанні, зберіганні і збуті бойових припасів, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України;

- в таємному викрадені чужого майна, скоєного повторно, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України;

- в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, скоєного повторно, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України;

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діянь, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується задовільно, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто без реального відбуття покарання, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначивши остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та із частковим складанням покарання з покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року.

Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 40657,00 грн.

17 березня 2015 року на адресу суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_7 , в якій останній просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, а цивільний позов залишити без розгляду, у зв`язку з чим суд вважає, що цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено експертизи:

- судово-товарознавчу № 3/38 від 08.01.15, витрати на проведення якої склали 393,12 грн.;

- судово-вибухотехнічну № 70/26-20 від 14.01.2015 року, витрати на проведення якої склали 614,90 грн.;

- судово-хімічну № 70/10-51 від 15.01.2015 року, витрати на проведення якої склали 491,92 грн.;

витрати на які документально підтверджені на загальну суму 1499,94 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.2 ст. 309 КК України - позбавлення волі на строк два роки шість місяців;
- за ч.1 ст. 263 КК України - позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднати покарання призначене вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року за ст. 185 ч.3, ст. 263 ч.2, ст. 309 ч.1 КК України у вигляді двох років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк у три роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази, якими було визнано:

- учбову гранату РГД-5, яку було передано на зберігання до камери схову Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;

- акт знищення запалу типу УЗРГМ від 13.01.2015 року зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- дві гумові покришки марки «Fighter» моделі «НР-8195/65 R-15» та два диска моделі «J*15Н2», два дзеркала, два двірника, один акумулятор, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - повернути потерпілому ОСОБА_7 за належністю;

- медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 0,9 мл. рідиною світло-коричневого вилучений у гр. ОСОБА_3 , яку було передано на зберігання до камери схову Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 40657,00 грн. залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу право на звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3/38 від 08.01.15 року, в розмірі 393,12 грн.; судово-вибухотехнічної експертизи № 70/26-20 від 14.01.2015 року, в розмірі 614,90 грн.; судово-хімічної експертизи № 70/10-51 від 15.01.2015 року, в розмірі 491,92 грн., а всього на загальну суму 1499 (одна тисяча чотириста дев`яноста дев`ять гривень) 94 копійки.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1