Єдиний унікальний номер № 285/3143/14-к
Провадження № 1-кп/0285/15/15
В И Р О К
19 березня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 03.11.2009 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 10.08.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений умовно - достроково 17.02.2012 року Бережанським районним судом Тернопільської області від покарання з не відбутим строком 2 роки 2 місяці 15 днів;
- 21.10.2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Судом встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 умисно, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
14.12.2013 року, близько 17 години, ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_5 на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_2 , запропонував останньому вчинити крадіжку двох килимів, які належать ОСОБА_6 та знаходилися на майданчику четвертого поверху вказаного будинку. На таку пропозицію ОСОБА_5 погодився, після чого, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, ОСОБА_4 руками взяв більший килим та поклав його собі на плече, а ОСОБА_5 в свою чергу поклав собі на плече менший килим, після чого разом з викраденим майном вийшли з під`їзду вказаного будинку та перенесли килими до місця проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .
Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таємно викрали два килими, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 5/417 від 10.01.2014 року становить 595 грн. та 250 грн., спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 845 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
До суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_6 , згідно якої остання будь-яких претензій до обвинуваченого не має, заподіяна ій шкода відшкодована в повному обсязі, не наполягає на суворому покаранні, від пред`явлення цивільного позову відмовляється (а.с. 75).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив, вчинив злочин під час умовно дострокового звільнення, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має одну малолітню дитину, потерпіла не наполягає на суворому покаранні.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Судові витрати по по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 10.08.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання з 04.06.2014 року.
Речові докази: килим та доріжку килимову повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: