Справа № 161/3372/15-к
Провадження № 1-кп/161/227/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 08 травня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

під головуванням судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249, від 28.01.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із спеціальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, в порядку ст.89 КК України несудимого, -

за ч.1 ст.187; ч.3 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , 27.01.2015 року, близько 20.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вулиць Мазепи - Софії Ковалевської, що у м. Луцьку, Волинської області, діючи з корисливих мотивів: керуючись метою заволодіння чужим майном та незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в салоні легкового автомобіля, марки Рено Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинив напад на потерпілого ОСОБА_8 , який був поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме: приставивши ніж до горла потерпілого ОСОБА_8 , та висловлюючи словесні погрози щодо його застосування, заволодів його грошима у сумі 1 600 грн., мобільним телефоном, марки Самсунг, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, за №27, від 09.02.2015 року, становить 150 грн., з карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ МТС Україна, вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилось 7 грн., та протиправно, всупереч волі останнього, заволодів належним йому вищевказаним транспортним засобом, марки Рено Кенго, вартістю 70 000 грн., яким почав рух по вул. Мазепи, у напрямку вул. Рівненської, що у м. Луцьку, Волинської області, та проїхавши до с. Залав`є, Млинівського району, Рівненської області, залишив його на узбіччі проїзної частини дороги.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 (розбій), обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України.

Крім цього, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаними з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованих йому даним вироком злочинів, обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість фактично визнав частково.

Дав показання про те, що він, дійсно у вказані в обвинувальному акті час та обставинах, вживши спиртних напоїв, знаходячись на задньому сидінні у салоні автомобіля, марки Рено Кенго, на перехресті вулиць Мазепи та Софії Ковалевської, що у м. Луцьку, приставивши ніж до горла раніше знайомого потерпілого по справі ОСОБА_8 , який сидів за кермом вказаного автомобіля, наказав йому віддати усі гроші та мобільний телефон, на що той погодився, і передав йому гроші у сумі 1600 грн., мобільний телефон, марки Самсунг. Після цього, потерпілий ОСОБА_8 , через водійські двері, залишив салон транспортного засобу і побіг у невідомому напрямку, а він в свою чергу, у послідуючому, пересівши за кермо даного автомобіля, направився ним у с. Залав`є, Млинівського району, Рівненської області, де на узбіччі проїзної частини дороги, його залишив.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 дав показання про те, що умисел незаконно заволодіти автомобілем, належним потерпілому ОСОБА_8 , у нього виник тоді, коли останній залишив салон автомобіля, а тому, до нього, у зв`язку з цим, насильства він не застосовував та не погрожував застосуванням такого, а отже, свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст.289 КК України, заперечує.

Винність у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 , визнав повністю, у чому щиро розкаюється.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечує кількість грошових коштів, вартість мобільного телефону та транспортного засобу, якими він незаконно заволодів у потерпілого ОСОБА_8 ..

Такі свої показання, обвинувачений ОСОБА_6 дав і під час досудового розслідування, а саме 30.01.2015 року, під час проведення за його участі слідчого експерименту, яким зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_6 показує як і де саме він вчинив напад на потерпілого ОСОБА_8 , у якого заволодів грошима, мобільним телефоном та в подальшому і транспортним засобом.

Вказаний слідчий експеримент, від 30.01.2015 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , було проведено із застосуванням технічних засобів фіксації, а саме цифрової відеокамери, марки Соні, з подальшим перенесенням відеозапису на носій інформації, лазерний диск DVD-R, який досліджений під час судового провадження.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково, його винуватість, у вчиненні інкримінованих йому вироком злочинів, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме:

Показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що 27.01.2015 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на задньому сидінні у салоні його автомобіля, марки Рено Кенго, після розпиття спиртних напоїв, на перехресті вулиць Мазепи та Софії Ковалевської, що у м. Луцьку, приставивши ніж до його горла, коли він сидів за кермом транспортного засобу, погрожуючи його застосуванням, наказав йому віддати усі гроші та мобільний телефон, на що він погодився, та передав йому гроші у сумі 1600 грн. та мобільний телефон, марки Самсунг. Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 , наказав йому пересісти із-за керма, на переднє пасажирське сидіння, як він зрозумів для того, щоб той міг сам сісти за кермо, таким чином заволодіти автомобілем. Однак, він, скориставшись тим, що ОСОБА_6 забрав ніж від його горла, через водійські двері, покинув салон транспортного засобу і втік з місця події, про що він, в той же день, з відповідною заявою, звернувся у Луцький МВ УМВС України у Волинській області.

27.01.2015 року, місце вчинення злочинів, було оглянуто та сфотографовано, про що слідчим СВ Луцького МВ, складено відповідний протокол, з долученими до нього фото-таблицями.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання та доданої до нього фото таблиці, від 28.01.2015 року, якими зафіксовано як потерпілий ОСОБА_8 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав та прямо вказав на особу обвинуваченого ОСОБА_6 , як на такого, що вчинив відносно нього розбійний напад, незаконно заволодів його грішми, мобільним телефоном та транспортним засобом.

З показань свідка ОСОБА_10 убачається, що в день вчинення злочинів, він, разом із обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 , розпивали спиртні напої, останній, у їх присутності, рахував кошти, маючи мету, за пропозицією обвинуваченого ОСОБА_6 , придбати у його знайомого метал. Вони разом, на автомобілі потерпілого ОСОБА_8 , деякий час їздили по м. Луцьку, а потім він залишив їх удвох, оскільки пішов додому. Знає із слів ОСОБА_8 , що обвинувачений, у той же день, заволодів його майном та автомобілем, погрожуючи, при цьому ножем.

Оглядом місця події (далі ОМП), від 28.01.2015 року, яким в с. Залав`є, Млинівського району, Рівненської області, на узбіччі дороги, було виявлено та вилучено транспортний засіб, марки Рено Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_8 , в салоні якого, на передньому пасажирському сидінні, виявлено та вилучено складний ніж і мобільний телефон, а у бардачку т/з. блокнот, на першій сторінці якого, наявний напис ОСОБА_6 .

Вартість мобільного телефону, марки Самсун, яким незаконно заволодів обвинувачений ОСОБА_6 , під час розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 , який було виявлено та вилучено під час ОМП, від 28.01.2015 року, на передньому сидінні автомобіля, марки Рено Кенго, встановлена висновком товарознавчої експертизи, за №27, від 09.02.2015 року.

Виявлені та вилучені під час ОМП, від 28.01.2015 року, мобільний телефон, марки Самсунг, складний ніж та блокнот з написом ОСОБА_6 , постановою слідчого СВ Луцького МВ, від 30.01.2015 року, визнано речовими доказами, мобільний телефон, повернуто на зберігання під розписку його власнику, потерпілому ОСОБА_8 , а блокнот та складний ніж, здано на зберігання у камеру схову Луцького МВ, (квитанція за №002251, від 12.02.2015 року).

02.02.2015 року, в ході огляду виявленого та вилученого під час ОМП, від 28.01.2015 року, транспортного засобу, марки Рено Кенго, номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено п`ять слідів пальців рук, один з яких, відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи, за №109, від 06.02.2015 року, залишений середнім пальцем правої руки, обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Транспортний засіб, марки Рено Кенго, номерний знак НОМЕР_1 , постановою слідчого СВ Луцького МВ, від 02.02.2015 року, визнаний речовим доказом та повернутий під розписку його власнику, потерпілому ОСОБА_8 ..

Таким чином, у судовому засіданні, на підставі наведених у вироку доказів, повністю знайшло підтвердження обвинувачення ОСОБА_6 , в інкримінованих йому злочинах, у зв`язку з чим, його дії кваліфіковано за ч.1 ст.187 та ч.3 ст.289 КК України.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він вирішив незаконно заволодіти належним потерпілому ОСОБА_8 транспортним засобом тоді, коли останній вже покинув салон автомобіля і він до нього насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я, чи погрози застосування такого насильства у зв`язку із заволодінням автомобіля, не застосовував, а отже і не вчиняв дії, передбачені ч.3 ст.289 КК України, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наведеними по справі доказами і розцінює як намагання пом`якшити свою відповідальність за вчинені злочини.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд враховує і те, що потерпілий ОСОБА_8 , чітко зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 , приставивши йому ніж до горла, погрожуючи його застосуванням, послідовно наказував, а саме: передати йому усі свої гроші, мобільний телефон та пересісти із за керма на пасажирське сидіння, для того щоб той, без його добровільної згоди, сам сів за кермо транспортного засобу і міг ним керувати. Такі погрози обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий розцінював як реальну загрозу для життя і здоров`я.

Суд приймає до уваги показання саме потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вони об`єктивно підтверджуються і іншими дослідженими у суді доказами, жодних підстав не вірити потерпілому ОСОБА_8 , у суду немає, а тому вважає, що умисел обвинуваченого ОСОБА_6 , в час, коли він погрожував насильством, небезпечним для життя та здоровя потерпілого, коли приставляв ніж до його горла, був направлений на заволодіння не лише мобільним телефоном та грішми, а також і транспортним засобом.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії відповідно ч1. ст.187 КК України тяжких, ч.3 ст.289 КК України особливо тяжких, дані про його особу.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить повне, добровільне відшкодування завданих збитків.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, інших обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, органом досудового розслідування, йому не інкримінується.

Враховуючи характер і обставини вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 злочинів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, суб`єктивне ставлення самого обвинуваченого до вчиненого, яке свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, те, що хоч і відповідно до ст.89 КК України він вважається таким, що немає судимості, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив дані злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд призначає йому мінімальне покарання, в межах санкції статті закону за більш тяжким злочином, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та не призначає додаткове покарання за ч.3 ст.289 КК України у виді конфіскації майна, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно, думку потерпілого ОСОБА_8 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки завдані йому збитки, повністю відшкодовано.

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України (в ред. 2012 року), суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187 та ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання:

за ч.1 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.3 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років без конфіскації майна;

На підставі вимог, передбачених ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу, відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити попередню тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання, зарахувавши йому в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 28.01.2015 року.

Речові докази по справі:

- транспортний засіб, марки Рено Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1 , мобільний телефон, марки Самсунг Х520, залишити законному володільцю, ОСОБА_8 ;

- блокнот з написом ОСОБА_6 , повернути його власнику, ОСОБА_6 ;

- складний ніж, знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , у той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3