АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 11-кп/791/31/15 Головуюча у 1 інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.1 ст.383, ч.1 ст. 384 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004943 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 11 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козачі Лагері Горностаївського району Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України та призначено покарання:

· за ч.1 ст. 383 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;
· за ч.1 ст. 384 КК України покарання не призначено.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановлено їй іспитовий строк тривалістю один рік.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що вона 13.09.2014 року о 20.30 год., будучи попередженою під особистий підпис у протоколі прийняття усної заяви про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 383 КК України, переслідуючи умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, звернулась до Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області із заявою, зареєстрованою до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Суворовським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області за № 16522, про факт вчинення відносно неї кримінального правопорушення, якого в дійсності не було, вказавши, що 13.09.2014 року близько 20.00 год. невстановлена особа чоловічої статі, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Автовокзал» по вул.. Будьонного, 1 у м. Херсоні, відкрито, приставивши ззаду до шиї ОСОБА_7 предмет, схожий на ніж, викрала її особисте майно, а саме: золоті сережки та золоту каблучку.

Крім того, ОСОБА_7 14.09.2014 року в період часу з 10.20 год. до 10.44 год. під час проведення досудового розслідування, будучи попередженою відповідно до ст. 384 КК України під особистий підпис в протоколі допиту потерпілого про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, переслідуючи прямий умисел, направлений на дачу завідомо неправдивих показань з метою введення в оману органу досудового розслідування та відведення від себе підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, під час допиту в якості потерпілої в службовому кабінеті № 205 Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, розташованому за адресою: м. Херсон, вул.. Маяковського, 10, дала уповноваженій на те службовій особі слідчому ОСОБА_8 неправдиві відомості про факти, які підлягали встановленню у кримінальному провадженні за № 0004881 від 14.09.2014 року за ч.1 ст. 187 КК України і мали важливе значення для правильного вирішення справи, з метою укриття від свого чоловіка факту втрати золотої сережки та уникнення конфлікту за її втрату.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду відносно ОСОБА_7 незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд при призначенні покарання помилково послався на ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання. Просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання на ст. 70 КК України про призначення покарання за сукупністю злочинів. Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 383 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, за ст. 384 ч.1 КК України покарання не призначати. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Інші учасники процесу апеляційних скарг не подавали.

Вислухавши суддю-доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вина ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, за які її засуджено, знайшла своє підтвердження в ході досудового розслідування, в суді першої інстанції, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнала свою вину по пред`явленому обвинуваченню та дала правдиві покази, ні вона, ні інші учасники судового провадження не були проти визнання судом недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, суд розглянув провадження відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України судом першої інстанції кваліфіковані правильно.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які за законом віднесені до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 384 КК України (у виді виправних робіт, арешту та обмеження волі), ОСОБА_7 судом відповідно до вимог ст.ст. 57, 60-61 КК України не призначено, оскільки ОСОБА_7 на час ухвалення вироку перебувала в декретній відпустці та має на утриманні двох малолітніх дітей ( ОСОБА_9 , 2008 р.н., ОСОБА_10 , 2013 р.н.), що виключає можливість застосування до неї зазначених покарань, у зв`язку з чим ОСОБА_7 визнана винною за вказаною статтею без призначення покарання.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України судова колегія вважає справедливим та достатнім для її виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст.70 КК України є обґрунтованими.

Так, згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Однак, оскільки за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, ОСОБА_7 покарання не призначено, колегія суддів вважає недоцільним призначення покарання за сукупністю злочинів, яке суперечить вимогам ч.1 ст. 70 КК України, а тому вирок відносно ОСОБА_7 має бути змінений, з виключенням з його резолютивної частини призначення покарання обвинуваченій відповідно до ст. 70 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального - процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судового рішення не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Херсонської області, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 11 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_7 слова: «На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік».

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 383 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, за ч.1 ст. 384 КК України покарання не призначати. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік з покладенням на неї відповідно до ст.. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В решті вирок залишити без змін.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді апеляційної інстанції копію ухвали.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2