Справа № 1-141/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Гапоненко Н.О.

при секретарі - Потриваєвій М.А.

з участю прокурора - Лукянової Г.О.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, працездатного, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

12.07.2011 року близько 06:00 год. ОСОБА_2 таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу проник через проєм для воріт на територію фермерського господарства Деметра в с.Новофедорівка Березанського району Миколаївської області, звідки вчинив крадіжку належного ОСОБА_1 ходового механізму трактора ДТ-75, вартістю 800 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_1 матеріальні збитки на суму 800 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину визнав частково, пояснивши, що викрав вказане майно шляхом вільного доступу з території, яка не охоронялась, пройшовши з вулиці через проєм для воріт. Ворота відсутні, охорони немає, якби була охорона чи собаки, злочину б не вчиняв. Раніше бачив на території ФГ Деметракаретку від трактора ДТ-75, яка лежала біля складу, та 12.07.2011 року о 6.00 годині викрав її, поклавши на візок, а потім здав на пункт прийому металобрухту. Грошей за здану каретку не отримав, а через півгодини був затриманий працівниками міліції. Викрадене майно повернув потерпілому, у вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що в ніч з 11.07.2011 на 12.07.2011 року ОСОБА_2 проник на територію ФГ Деметра, звідки викрав належний потерпілому ходовий механізм трактора ДТ-75, вартістю 800 гривень, який на даний час йому повернуто. Претензій до підсудного ОСОБА_2 в нього немає, цивільний позов просив залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що о 08:20 год., точної дати не памятає, прийшов на роботу до ФГ Деметра, каретка від трактора ДТ-75, яка раніше лежала біля дверей складу, була відсутня. Коли він йшов на роботу, то бачив підсудного, який тягнув до ОСОБА_4 накритий ганчіркою візок з важким предметом.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що влітку підсудний притягнув до нього каретку, яку свідок раніше бачив на території фермерського господарства Деметра, тому пообіцяв розплатитись за неї пізніше, а сам почав шукати власника. Каретку повернуто власнику.

Вартість викраденого вбачається з довідки ПП ОСОБА_5 (а.с.12).

З урахуванням доказів по справі суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Злочин вчинений з прямим умислом, корисливим мотивом і є закінченим.

Кваліфікація органом досудового слідства злочину за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, поєднана з проникненням у сховище, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Виходячи з розяснень, даних у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо). Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним.

Так, з протоколу огляду місця події, фототаблиці та схеми до протоколу (а.с.4-7), протоколу відтворення обстановки та обставин події та фототаблиці до нього (а.с.47-49) вбачається, що крадіжку вчинено через проєм для воріт, будь-які ворота відсутні; наявність вільного доступу для сторонніх осіб через проєм для воріт підтвердили підсудний та свідок ОСОБА_3; посилання потерпілого та свідка ОСОБА_3 на здійснення охорони собакою спростовуються як показаннями підсудного, який заперечував наявність собаки на місці крадіжки, так і протоколами огляду місця події та відтворення обстановки і обставин події, які не містять даних про наявність собаки.

Призначаючи підсудному покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд враховує, що ним вчинено злочин середньої тяжкості, особу підсудного, його негативну характеристику за місцем проживання; обставини, що помякшують покарання: щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу підсудного, що він не працює та не має можливості сплати штрафу, обставини справи та обставини, що помякшуть покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки від нього надійшла відповідна заява.

Суд вирішує питання про речові докази відповідно до вимог ст.ст.81, 330 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Речовий доказ по справі металевий візок, що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4, конфіскувати в доход держави.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків залишити без розгляду за заявою позивача.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через місцевий суд.

Суддя: