Справа №1-95/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі:
головуючого-судді Березюка Г.М.

при секретарі
Кочірко Л.В.

з участю
прокурора Кравця С.В.

та адвоката
ОСОБА_3

потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя м.Новий Розділ, АДРЕСА_1
Львівської області, громадянина України, українця,

безпартійного, з
освітою 8 класів, допризовника, не одруженого, учня 9-Б класу Новороздільської

загальноосвітньої
школи №5, раніше не судимого

- у вчиненні злочину,
передбаченого ст.186 ч.1 КК України,

встановив:

Неповнолітній
підсудний ОСОБА_1 14 лютого 2007року в місті Новий Розділ Львівської області
перебуваючи в приміщенні 9-А класу Новороздільської загальноосвітньої школи №5
в присутності учня класу ОСОБА_4
з куртки учениці ОСОБА_2 відкрито викрав її мобільний телефон «Самсунг
Е350Е» із двома в ньому сім-картками на загальну суму 840грн., не реагуючи на
зауваження присутнього ОСОБА_4

В пред'явленому
звинуваченні за ст.186 ч.І КК України підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав
повністю та пояснив, що 14.02.2007року зранку не пішов на уроки в свій клас, а
знаходячись в приміщенні сусіднього 9-А класу Новороздільської школи №5, де був
учень цього класу ОСОБА_4, при ньому вирішив щось викрасти з одягу учнів, які в
той час були на уроці в хімічному кабінеті. В одній із дівчачих курток він
знайшов мобільний телефон «Самсунг» і взяв його собі хоча це бачив ОСОБА_4.
Забравши цей телефон побіг у підвал будинку, де оглянув мобільний телефон і
викинув з нього стартовий пакет, а телефон взяв собі. Другого дня працівник
міліції Бойчук В.Ю. забрав у нього крадений телефон.

Крім особистого
визнання підсудним ОСОБА_1 своєї винності в скоєнні злочину,

вина
неповнолітнього підсудного у пред'явленому звинуваченні за ст.186 ч.1 КК
України

повністю
доведена в судовому засіданні і стверджується такими доказами.

Так допитана
судом потерпіла неповнолітня ОСОБА_2 пояснила, що в кінці літа 2006року їй мама
купила мобільний телефон марки «Самсунг Е350Е» вартістю 998грн., а згодом ще
придбала дві сім-картки «DJUICE» вартістю 25грн. та «Київ-стар» вартістю 50грн.
14.02.2007року зранку вона була у школі в приміщенні 9-А класу, другий урок по
хімії відбувався в іншому класі, тому всі учні перейшли в цей клас, залишивши
свій верхній одяг разом з мобільними телефонами у шафі 9-А класу. Повернувшись
з уроку хімії в приміщення 9-А класу вона виявила, що в кишені куртки відсутній
мобільний телефон із двома сім-картками. З приводу цього вона пожалілась своїй
мамі, яка звернулась із заявою в міліцію про викрадення мобільного телефону.
Через місяць часу їй повернули викрадений мобільний телефон, а дві сім-картки
із залишком грошей на них не повернули. Внаслідок чого їй була заподіяна
матеріальна шкода на загальну суму 840грн.

Допитана в суді
законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 ствердила, що
14.02.2007року від своєї дочки ОСОБА_2 дізналась про викрадення мобільного
телефону марки «Самсунг-Е35Е», який вона купила в серпні 2006року заплативши за
нього 998грн. Відразу ж вона почала телефонувати на номери викрадених
сім-карток, але безрезультатно, тоді вона звернулася в міліцію. Викрадений
мобільний телефон, оцінений в сумі 760грн., повернутий. З приводу викрадених
сім-карток «DJUICE» вартістю 25грн.
і «Київ-стар» вартістю 50грн. та залишку грошей для розмов на них в сумі 5грн.,
вона до неповнолітнього підсудного має матеріальні претензії в розмірі 80грн. і
просить задоволити на дану суму цивільний позов.

Показами
допитаного в судовому засіданні неповнолітнього свідка ОСОБА_4, як очевидця
події злочину стверджується, що 14.02.2007року він не встиг на перший урок. На
подвір'ї школи зустрів знайомих ОСОБА_5 і ОСОБА_1, з якими разом ішов у
приміщенні 9-А класу, де учні були відсутні. ОСОБА_5 на зауваження вчителя
покинув приміщення школи, так як він не був учнем даної школи. Після цього
ОСОБА_1 почав обшукувати верхній одяг однокласників і з дівчачої куртки
витягнув мобільний телефон марки «Самсунг» сірого кольору, який належав
ОСОБА_2. На неодноразові зауваження зроблені ним ОСОБА_1 не реагував і при
цьому останній не пояснював йому нічого. ОСОБА_1 з телефоном вибіг з приміщення
класу, а він також за ним, щоб його не запідозрили у викраденні мобільного
телефону. Спускаючись сходами він наздогнав ОСОБА_5 і удвох вони побігли за
ОСОБА_1 в підвал будинку по вул.В.Стуса в м.Новий Розділ. У підвалі ОСОБА_1
викинув дві сім-картки з телефону. Про спільне викрадення телефону та про поділ
грошей отриманих в наслідок продажу телефону, він з ОСОБА_1 не домовлявся.

Показами
свідка-очевидця неповнолітнього ОСОБА_5, стверджується, що 14.02.2007року
будучи зранку на території школи №5 зустрів ОСОБА_1 і ОСОБА_4, які
запропонували посидіти в приміщенні 9-А класу. Коли вони піднімалися по сходах,
вчитель зауважив, що він не доводиться учнем даної школи і попросив його
покинути приміщення навчального закладу. Тому він стояв на вулиці біля школи,
коли ОСОБА_1 і ОСОБА_4 вибігли зі школи в напрямку підвалу будинку по
вул.В.Стуса, де йому показали мобільний телефон марки «Самсунг» сірого кольору
і ОСОБА_1 випитувався у нього про місця збуту таких мобільних телефонів.

Крім наведених
доказів вина ОСОБА_1 у скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.1 КК України
стверджується рядом письмових доказів по справі, зокрема: заявою законного
представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 від 19.02.2007р.; першими
поясненнями учасників та очевидців події злочину; протоколом огляду місця події
від 19.02.2007року; товарним чеком щодо вартості мобільного телефону;
висновками спеціаліста№1/159 від 22.02.2007р. і експерта №1/160 від
02.03.2007р.; протоколом огляду речових доказів від 13.03.2007р. з фототаблицею, а також іншими
письмовими документами зібраними по даній справі.

Оскільки
підсудний неповнолітній ОСОБА_1 14.02.2007року в м.Новому Роздолі Львівської
області перебуваючи в приміщенні 9-А класу Новороздільської загальноосвітньої
школи №5 в присутності ОСОБА_4 скроїв відкрите викрадення мобільного телефону
марки «Самсунг- Е350Е» з двома сім-карткам належних ОСОБА_2 на загальну суму
840 грн.., тому суд
вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані досудовим слідством зa ст. 186
ч.1 КК України.

Обираючи міру
покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
злочину вчиненого підсудним, з другого боку судом враховуються і ряд обставин,
які пом'якшують покарання, зокрема те, що підсудний ОСОБА_1 є неповнолітнім,
виховувався без батька, по місцю проживання характеризується позитивно, щиро
розкаявся у вчиненому, раніше не судився. При таких обставинах, суд вважає, що
виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства і тому
покарання підсудному слід обрати у вигляді позбавлення волі, звільнивши його
від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.104 КК України.

Задоволити
цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої

ОСОБА_2 в
розмірі 80грн.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним та засудити за ст. 186 ч. 1 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

У відповідності
з ст.ст. 104,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від

відбування
призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не

вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки не виїжджати за межі

України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

повідомляти про
зміну місця свого проживання органи кримінально-виконавчої системи,

періодично один
раз в місяць з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої

системи.

Міру запобіжного
заходу щодо засудженого ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, - залишити без змін до
набрання вироком законної сили.

Цивільний позов
задоволити.

Стягнути з
ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 80 (вісімдесят) грн. шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_6 в користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при
УМВСУ у Львівській області на розрахунковий рахунок УДК у Львівській
області № 0808, МФО
825014, - 161 (сто шістдесят одну) грн. 79коп. судових
витрат за проведені експертизи.

Речовий доказ по
справі - мобільний телефон марки «Самсунг-Е350Е» - залишити у власності та
користуванні ОСОБА_2.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти днів з
моменту його оголошення, через районний суд.