В И Р О К
Іменем України

11.06.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/155/2015 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Браїлів Жмеринського району району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29 квітня 2015 року Жмеринським міськрайонним судом за ст.395, ст.358 ч.1, ст.358 ч.4, ст.70 ч.1, ст.71 ч.1, ст.72 ч1 КК України до 6 місяців арешту, - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 321 ч.1 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 15 квітня 2015 року,

також за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку квітня 2015 року, перебуваючи на вул. Леніна в смт. Браїлів Жмеринського району, знайшов поліетиленовий пакет, у якому були пігулки «Димедрол-Дарниця» в кількості 9 пачок по 10 пігулок у кожній, які приніс до свого помешкання по АДРЕСА_1 та з-берігав для власних потреб. 15 квітня 2015 року біля 14 г обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у своєму вищевказаному помешканні, незаконно без спеціального дозволу продав ці пігулки, які містять в собі сильнодіючий лікарський засіб (дифенгідрамін) димедрол загальною масою 3,427 грам, своєму знайомому мешканцю цього ж селища.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.321 ч.1 КК України, оскільки він збув сильнодіючі лікарські засоби без спеціального на те дозволу.
У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений винним себе визнав повністю, показання давати відмовився, погодився відповідати на запитання.
Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і встановлює такий порядок та обсяг доказів : задавання питання обвинуваченому, дослідження матеріалів справи в частині вартості проведених експертиз, визнання речовими доказами, передачу їх на зберігання та характеризуючи особу матеріали.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і підтвердив, що вчинив злочин при встановлених судом обставинах. Розкаявся. Просив його суворо не карати.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика по місцю проживання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді арешту, повністю у відповідності із ст.70 ч.4 КК України зарахувавши до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком, не маючи при цьому на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд вважає, що речові докази по справі слід знищити, а вартість проведених експертиз стягнути з обвинуваченого. Суд також вважає, що процесуальна поведінка обвинуваченого дає підставу не обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.321 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
У відповідності із ст.70 ч.4 КК України в строк покарання повністю зарахувати покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року у виді 6 місяців арешту, і визначити ДОДИЄВУ ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шести) місяців арешту.
Речові докази дев`ять упаковок пігулок по десять штук у кожній «Димедрод-Дарниця», які зберігаються у Жмеринському РВ УМВС, знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення двох експертиз в загальній сумі 1108 (одна тисяча сто вісім) грн. 92 коп..
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_4 ..

Головуючий ОСОБА_7