справа № 11-702/2007 Головуючий І
ч.2 ст. 125 КК України Бойко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Карпія
В.М.

суддів: Дзюби
Ф.С. Куценко О.В

за
участю прокурора: Данчука
В.М.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області
від 30 липня 2007 року, яким

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка с Плющівка
Баштанського району Миколаївської області, українець, громадянка України,
раніше не судима засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до виправних робіт по
місцю роботи строком на 6 місяців з відрахуванням 10% заробітку на користь
держави.

На підставі п.
"б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007
року звільнена від покарання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 322 грн.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок
моральної шкоди, а всього стягнути 1322 грн. 69 коп.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнана винною в тому, що 14 листопада 2006 року близько 15 години
в с Плющівка
Баштанського району Миколаївської області в кабінеті завідуючої дитячим садком
на ґрунті неприязних відносин навмисно нанесла один удар рукою в обличчя ОСОБА_2. В результаті
потерпілій заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівого ока та
струсу головного мозку, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

В
апеляції засуджена ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати як необгрунтований, а
кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд у в'язку з неповнотою
судового слідства, не відповідності фактичним обставинам справи. Також вказує
на те, що суд дав неправильну оцінку показам свідків.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженої на підтримку апеляції, пояснення
потерпілої та думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши
доводи апеляції та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляція
засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність
ОСОБА_1 в скоєнні злочину, за який її засуджено, доведена сукупністю
досліджених судом доказів, викладених у вироку.

Так
засуджена не заперечувала проти знаходження в кабінеті завідуючої дитячим
садком 14 листопада 2006 року близько 15 години.

Потерпіла
ОСОБА_2. підтвердила у суді що ОСОБА_1 в неї в кабінеті ударила її рукою в
обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження.

З
показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що вона знаходилась в коридорі дитячого
садка, чула шум в кабінеті завідуючої і бачила як вийшла ОСОБА_2. і держалась
за щоку, а слідом за нею вийшла ОСОБА_1

Показання
потерпілої та свідка узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи згідно
якого потерпілій ОСОБА_2. заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливу
лівого ока та струсу головного мозку, які відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Враховуючи
наведене колегія суддів вважає твердження в апеляції про неповноту судового
слідства безпідставними.

Встановленим
по справі фактичним обставинам та зібраним доказам судом 1 інстанції дана
належна оцінка. Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.125 КК України кваліфіковані вірно.

Покарання
засудженій, судом призначене з дотриманням вимог ст.ст. 65-67 КК України, тобто
з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу винного, обставин, які
пом'якшують покарання.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного
суду Миколаївської області від 30 липня 2007 року, відносно Купленко Людмили
Миколаївни залишити без зміни.