В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Фіцака Т.Д.,

суддів: Вилки С.С., Поповича С.С.

з участю: секретаря Бутко Г.В.

прокурора Рибки Л.Я.

засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

Даним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого сезонно, громадянина України, судимого вироком Богородчанського районного суду 27 вересня 2011 року за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, ст. 69, 70 КК України на 240 годин громадських робіт, -

засуджено за ст. 296 ч.2 КК України та призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, - штраф в сумі 200 встановлених законодавством мінімумів доходів громадян 3400 гривень.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України призначено покарання засудженому, за сукупністю злочинів, з зарахуванням в строк відбутого покарання 196 годин громадських робіт повністю, та визначено остаточно штраф в сумі 200 встановлених законодавством мінімумів доходів громадян 3400 гривень та 44 години громадських робіт.

Також даним вироком,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого сезонно, громадянина України, згідно ст. 89 КК України не судимого, -

засуджено за ст. 296 ч.2 КК України та призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, - штраф в сумі 200 встановлених законодавством мінімумів доходів громадян 3400 гривень.

Запобіжний захід засудженим, підписку про невиїзд, залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 03.07.2011 року біля 22 год. перебуваючи в кафе « Смерічка», що в с. Росільна Богородчанського району Івано-Франківської області, вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та в присутності сторонніх осіб, спричинили ОСОБА_4, згідно висновку судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження.

У поданій апеляції, прокурор вважає, що вирок суду є незаконним з підстав неправильного застосування кримінального закону, істотного порушення кримінально-процесуального законодавства та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину і особі засуджених внаслідок мякості. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання в межах санкції ст. 296 ч.2 КК України.

У засіданні апеляційного суду:

- прокурор підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити з підстав та мотивів наведених в апеляції;

- засуджені просили апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок без зміни. Вважають вирок законним, вчиняти злочини більше не будуть.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, засуджених, провівши судове слідство в частині призначення покарання, дослідивши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України підставами для скасування вироку є невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Обставини вчинення засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 злочину, доведеність вини та кваліфікація їх неправомірних дій за ст. 296 ч.2 КК в поданій апеляції не оспорюється, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 365 КПК апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно сформульовано обвинувачення та дано належну правову оцінку доказовій базі вчиненого.

Згідно положень ст. 65 ч.2 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Наведених вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції в повній мірі не дотримався, та в порушення загальних засад призначення покарання, призначив засудженим занадто мяке покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, не вмотивувавши належним чином таке рішення.

Призначене покарання засудженим судом першої інстанції на думку колегії суддів не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених, а тому повинно бути більш суворим.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вчинення хуліганства групою осіб, що виразилося в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за ст. 296 ч.2 КК України колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання колегія суддів визнає, те, що засуджені визнали вину, позитивно характеризуються по місцю проживання, добровільно відшкодували заподіяну матеріальну шкоду потерпілому, а також, те, що ОСОБА_1 проживає з матірю та сестрою, які являються інвалідами першої та другої групи.

Обставин, що обтяжують покарання засудженим не встановлено.

Виходячи з принципу доцільності колегія суддів вважає, що покарання засудженим слід призначити в межах санкції ст. 296 ч.2 КК України, обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупності злочинів, ОСОБА_1 слід частково зарахувати відбуте покарання за вироком Богородчанського районного суду від 27 вересня 2011 року, громадські роботи, шляхом переведення менш суворого виду покарання у більш суворий вид виходячи з співвідношення в силу ст. 72 ч.1 п.4 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, тобто пять днів.

З врахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляція є підставною і призначене покарання буде необхідне й достатнє для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 327, 365, 367, 378 КПК України, колегія суддів, -

засудила :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Скасувати вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2012 року щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині призначеного покарання за мякістю .

Призначити покарання ОСОБА_1 за ст. 296 ч.2 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів частково зарахувати невідбуте покарання за вироком Богородчанського районного суду від 27 вересня 2011 року та остаточно визначити покарання один рік пять днів обмеження волі.

Призначити покарання ОСОБА_2 за ст. 296 ч.2 КК України один рік обмеження волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На вирок може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з моменту його проголошення, через Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Головуючий Т.Д. Фіцак

Судді: С.С. Вилка

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.Д. Фіцак