Справа № 349/365/15-к
Провадження № 1-кп/349/30/15
В И Р О К
іменем України
06 квітня 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законного представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

законного представника обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині кримінальне провадження № 000053 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, студентки Рогатинського аграрного коледжу, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 таємно викрала чуже майно.

Злочин вчинено за таких обставин. 28 лютого 2015 року біля 09 год. ОСОБА_6 з кімнати гуртожитку Рогатинського аграрного коледжу таємно викрала банківську картку «Райффайзен банк Аваль», яка належала ОСОБА_4 . Цього ж дня зняла з банківської картки 800 грн., які використала на вслані потреби.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнала повністю. Пояснила, що 28 лютого 2015 року біля 09 год. знаходилася в кімнаті гуртожитку № НОМЕР_1 , де проживає ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 вийшла з кімнати, вона викрала її банківську картку та скориставшись пін кодом, відомості про який були залишені ОСОБА_4 на тумбочці в кімнаті, в подальшому зняла із картки 800 грн., а картку викинула. На даний час розуміє, що вчинила злочин. Щиро кається у вчиненому, засуджує свою поведінку. Повністю відшкодувала потерпілій викрадені гроші.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті та з врахуванням думки інших учасників судового провадження, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна кваліфіковано правильно, а її вина у вчиненому доведена повністю.

Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винної, те що вона вину визнала повністю, повністю відшкодували матеріальні збитки, потерпіла претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має, у судових дебатах потерпіла, законний представник потерпілої просили суворо не карати ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 вчинила злочин у неповнолітньому віці, позитивно характеризуються за місцем проживання та місцем навчання. До скоєння злочину та після його скоєння поводить себе добре. Обставин, що обтяжуть покарання у судовому засіданні не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України у виді у виді громадських робіт, оскільки таке покарання буде необхідними і достатніми для її виправлення та попередження нових злочинів.

Захисник неповнолітньої обвинуваченої заявив клопотання, підтримане його підзахисною про звільнення її від покарання на підставі ст.105 КК України з застосуванням примусового заходу виховного характеру - передачі під нагляд матері. Мати неповнолітньої ОСОБА_7 звернулися до суду із письмовою заявою, що вона зобов`язуються забезпечити належну поведінку дочки у випадку передачі її під нагляд.

Прокурор підтримав клопотання захисника про звільнення обвинуваченої від покарання на підставі статті 105 КК України, оскільки клопотання ґрунтується на діючому законодавстві, обставинах, які були з`ясовані та досліджені у судовому засіданні. Така форма перевиховання неповнолітньої обвинуваченої буде найбільш доцільною для її виправлення.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

При вирішенні справи суд враховує, що ОСОБА_6 вчинила злочини у неповнолітньому віці та є неповнолітньою на момент розгляду справи судом. Злочин в якому вона обвинувачується є відповідно до ст.12 КК України злочином середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаялася і в подальшому поводила себе бездоганно, добровільно усунула шкоду, заподіяну злочином, давали правдиві показання в ході досудового розслідування і судового розгляду, добросовісно ставиться до навчання, дотримується правил поведінки в громадських місцях та побуті. З пояснень матері, даних нею у судовому засіданні, вона самостійно виховує дочку. ОСОБА_6 слухає її, виконує доручення, вказівки. Між ними склалися взаємовідносини при яких вона спроможна забезпечити належну поведінку дочки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що мати неповнолітньої ОСОБА_6 ОСОБА_7 спроможна забезпечити належний виховний вплив на неповнолітню дочку.

На підставі встановлених у судовому засіданні об`єктивних даних суд визнає, що неповнолітня на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, однак до неї слід застосувати примусові заходи виховного характеру. ОСОБА_6 слід передати під нагляд матері ОСОБА_7 до 14.12.2015 року, тобто до досягнення повноліття.

Речові докази по справі, які передані на зберігання ОСОБА_6 - слід їй повернути. Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд,-

У х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання у

виді вісімдесяти годин громадських робіт. Застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру - передати неповнолітню під нагляд матері ОСОБА_7 до 14.12.2015 року (до досягнення ОСОБА_6 повноліття).

Речові докази по справі - плаття і черевики повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1