Справа №4-2024/2008 р.
П О С Т А Н О В А

17 вересня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
- судді
Волкової С.Я.

при
секретарі
Юр'євій М.В.,

за
участю прокурора
Алексєєва В.В.,

адвоката
ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві
скаргу ОСОБА_2на постанову про порушення кримінальної справи,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2. звернувся
до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури
міста Києва Котець Є.А. від 14.08.2008 р. про порушення кримінальної справи
щодо директора Державного підприємства “Управління капітального будівництва МНС
України” ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 р.народження, за ознаками складу злочину,
передбаченого ч.3 ст.368 КК України, посилаючись на її незаконність.

Суд,
дослідивши надані матеріали, на підставі
яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи №50-5093,
вислухавши ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_1., які просили скаргу задовольнити, думку
прокурора Алексєєва В.В., який просив скаргу залишити без задоволення, вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Встановлено, що 14.08.2008 р. старшим
слідчим слідчого відділу прокуратури міста Києва Котець Є.А. порушено
кримінальну справу №50-5093 щодо директора Державного підприємства “Управління
капітального будівництва МНС України” ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 р.народження, за
ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Такий висновок прокурора
ґрунтується на наступному. Як зазначено в постанові про порушення кримінальної
справи, 13.08.2008 р. до УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві надійшла заява від
заступника директора ПП “Трансбуд” ОСОБА_3. про вимагання від нього хабара
директором Державного підприємства “Управління капітального будівництва МНС
України” ОСОБА_2. у сумі 100 тис.доларів США. Проведеною дослідчою перевіркою та
оперативно-розшуковими заходами встановлено, що 16.12.2002 р. між ПП “Трансбуд”
та Державним підприємством “Управління капітального будівництва МНС України”
укладено договір №31-ВЖ, за яким ПП “Трансбуд” мало збудувати та передати
Державному підприємству “Управління капітального будівництва МНС України” 2120
кв.м. житла в будинку АДРЕСА_1, а Державне підприємство “Управління
капітального будівництва МНС України” оплатити і прийняти вищевказану житлову
площу, однак сторони умов цього договору не виконали. У зв'язку з цим у 2008 р.
Господарським судом м. Києва винесено
рішення про зобов'язання ПП “Трансбуд” сплатити на користь Державного
підприємства “Управління капітального будівництва МНС України” борг в сумі
3234416,96 грн. В липні 2008 р. ОСОБА_2. зустрівся із ОСОБА_3. та повідомив
останньому про можливість погасити борг ПП “Трансбуд” перед Державним
підприємством “Управління капітального будівництва МНС України” у сумі
3234416,96 грн. не грошима, а шляхом передачі житлової площі. З цією метою
ОСОБА_2. запропонував укласти додаткову
угоду до договору №31-ВЖ від 16.12.2002 р. між Державним підприємством
“Управління капітального будівництва МНС України” та ПП “Трансбуд” та на цій
підставі прийняти на вигідним умовах для ПП “Трансбуд” житлову прощу від даного
підприємства. На вказану пропозицію ОСОБА_3. погодився, повідомивши ОСОБА_2.
про наявність у ПП “Трансбуд” житлової площі в Хмельницькій області. В свою
чергу у ОСОБА_2. після отримання згоди ОСОБА_3. на погашення боргу шляхом
передачі житлової площі виник злочинний умисел, направлений на отримання хабара
від останнього. Реалізуючі свій злочинний умисел, направлений на одержання
хабара, ОСОБА_2. домовився про зустріч із ОСОБА_3. на інший день. В липні 2008
р. під час чергової зустрічі, яка відбулася між ОСОБА_3. та ОСОБА_2., останній
повідомив ОСОБА_3. про можливість погашення боргу ПП “Трансбуд” житловою
площею, розташованою в Хмельницькій області, за максимально високу ціну за
квадратний метр, а саме: 4386 грн. за кв.м. При цьому ОСОБА_2., діючи умисно, з
корисливих мотивів, тобто з метою особистого протиправного збагачення,
повідомив ОСОБА_3., що виконає такі умови лише у разі надання особисто йому
хабара в розмірі 20% від суми боргу, а саме: 3234416,96 грн., тобто 646883 грн.
На таку пропозицію ОСОБА_3. не погодився, після чого ОСОБА_2. зменшив суму
бажаної винагороди до 100 тис.доларів
США, або еквіваленту цієї суми - 465 тис.грн. На цю пропозицію ОСОБА_3.
погодився. 14.08.2008 р. ОСОБА_2., виконуючи попередню домовленість із
ОСОБА_3., передав останньому підписану ним від імені Державного підприємства “Управління
капітального будівництва МНС України” додаткову угоду №1 від 13.08.2008 р. до
договору №31-ВЖ-1/2 від 16.12.2002 р.,
акт приймання-передачі квартир за
додатковою угодою №1 від 13.08.2008 р., акт звірки взаєморозрахунків між
Державним підприємством “Управління капітального будівництва МНС України” і ПП
“Трансбуд”, договір №31-ВЖ-1/2 від 16.12.2002 р. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_2. повідомив ОСОБА_3. про те, щоб
останній підготував визначену ними раніше суму хабара в розмірі 465 тис.грн.,
який останній забере в цей же день,
тобто 14.08.2008 р. В цей же день, тобто 14.08.2008 р., близько 12-00 год.
ОСОБА_2., усвідомлюючи, що він отримає хабара від ОСОБА_3., з метою уникнення кримінальної відповідальності за
скоєння ним вказаного злочину, зустрівся із ОСОБА_4., який мав посвідчення
адвоката та надавав юридичну допомогу фізичним та юридичним особам, та попрохав
останнього бути присутнім разом із ним під час укладення договору між Державним
підприємством “Управління капітального будівництва МНС України” та ПП
“Трансбуд”. При цьому ОСОБА_2. не повідомив ОСОБА_4. про свій намір отримати
хабар від заступника директора ПП “Трансбуд” ОСОБА_3., а повідомив лише про те,
щоб ОСОБА_4. уклав договір з ПП “Трансбуд” про надання правових послуг на
загальну суму 465 тис.грн., які ОСОБА_4. повинен буде отримати та в подальшому
передати ОСОБА_2. 14.08.2008 р. близько о 13-00 год. ОСОБА_2. разом із ОСОБА_4.
прибули до офісу ПП “Трансбуд”, який розташований в м. Києві по вул. Ризькій,
73, та, знаходячись у кабінеті ОСОБА_3., діючи умисно, з метою отримання
хабара, надав останньому договір про надання правових послуг від 14.08.2008 р.
з боку ОСОБА_4. на загальну суму 465 тис.грн. Після цього ОСОБА_2. повідомив ОСОБА_3.
про необхідність передати грошові кошти в сумі 465тис.грн. ОСОБА_4., що
ОСОБА_3. і зробив. Безпосередньо після цього ОСОБА_2. та ОСОБА_4. були
затримані співробітниками УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, а при огляді місця
події у останнього виявлено та вилучено 465 тис.грн.

В постанові про порушення
кримінальної справи також зазначено, що слідчий Котець Є.А., розглянувши
матеріали перевірки УБОЗ ГУ МВС України
в м. Києві за заявою заступника директора ПП “Трансбуд” ОСОБА_3., приймаючи до
уваги, що в матеріалах перевірки наявні достатні дані, які вказують на вчинення
ОСОБА_2. злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та, враховуючи, що
відповідно до вимог ст.111 КПК України проведення досудового слідства у справах
про ці злочини є обов'язковим і проводиться слідчими прокуратури, він,
керуючись ст.ст.94,97,98,112,113 КПК України, порушив кримінальну справу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України
при наявності приводів і підстав, зазначених у ст.94 КПК України, прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення
кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю
кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її
спрямування.

При цьому слідчим 14.08.2008 р.
порушено кримінальну справу щодо директора Державного підприємства “Управління
капітального будівництва МНС України”, однак в матеріалах, на підставі яких
було порушено справу, у наявності наказ
Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №99 від 7.03.2007 р., яким
відповідно до ст.24 КЗпП України, та постанов Кабінету Міністрів України №203
від 19.03.1993 р. та №597 від 2.08.1995 р. ОСОБА_2. призначено на посаду
директора Державного підприємства “Управління капітального будівництва”
терміном на 5 років, із ним (як керівником) та
Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (як органом
управління майном) 7.03.2007 р. укладено
контракт №28 терміном до 7.03.2012 р.
Пункт 33 цього контракту містить відомості про підприємство, де ОСОБА_2. обіймає посаду директора, та
повну назву підприємства - Державне підприємство “Управління капітального
будівництва” (ДП “УКБ”), наведені його адреса, розрахунковий рахунок; пункт 34
контракту містить відомості про орган управління майном підприємства, повну
назву органу управління майном: Міністерство України з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи, наведені його адреса, посада, прізвище, ім'я, по-батькові керівника
органу управління майном, службовий телефон, тобто в постанові від 14.08.2008
р. про порушення кримінальної справі ОСОБА_2. вказано як директора неіснуючого
підприємства.

Суд також звертає увагу, що в
постанові від 14.08.2008 р. про порушення кримінальної справи зазначено, що
ОСОБА_3. є заступником директора ПП “Трансбуд”, при цьому у матеріалах, на
підставі яких було порушено справу, у наявності документи, які свідчать про те,
що ОСОБА_3., укладаючи протягом 2002-2008 рр. угоди, додаткові угоди, складаючи
та підписуючи акти, отримуючи листи, діяв як директор приватного підприємства
“Трансбуд”.

Також в постанові слідчого від
14.08.2008 р. про порушення кримінальної не зазначено окремого приводу до
порушення кримінальної справи, передбаченого ст.94 КПК України, оскільки
визначено, що слідчим розглянуто матеріали перевірки, а конкретного приводу не
названо. Не вказано в постанові про порушення кримінальної справи які саме дані
вказують на які саме ознаки і якого саме злочину, чим порушено вимоги ч.2
ст.94, ч.2 ст.98 КПК України. Не вказано в постанові слідчого від 14.08.2008 р. і на конкретні джерела отримання
даних, які стали приводом для винесення зазначеної постанови.

Заявник ОСОБА_2. наполягає на тому,
що це, зокрема, незаконно зроблено і заради того, щоб між іншим відволікти
увагу від того, що вказаний злочин, навіть з точки зору особи, яка винесла
вказану постанову, не має ознак закінченого злочину, через те, що заявник
ніяких грошей 14.08.2008 р. не отримав. Такі доводи ОСОБА_2. заслуговують на
увагу.

Не вказано в постанові слідчого від
14.08.2008 р. і на конкретні джерела отримання даних, які стали приводом для
винесення зазначеної постанови, що унеможливлює оцінити їх законність. А на їх
незаконність вказує зокрема посилання на непередбачене КПК України проведення
“дослідчої перевірки”, якою до того ж було встановлено неіснуюче підприємство -
Державне підприємство “Управління капітального будівництва МНС України” і про
невиконання цим підприємством умов договору №31-ВЖ-1/2 від 16.12.2002 р., в той
час як існує підприємство - Державне підприємство “Управління капітального
будівництва”, яке за договором
№31-ВЖ-1/2 від 16.12.2002 р. виконало свої зобов'язання; невиконання цього
договору відбулося зі сторони ПП “Трансбуд”, на що звернув увагу Господарський
суд м. Києва в рішенні від 4.07.2008 р. у справі №34/170-32/48 за позовом заступника
Генерального прокурора України в інтересах держави в особі: Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи, Державного підприємства “Управління
капітального будівництва” до ПП “Трансбуд” про зобов'язання передати житло,
яким позов задоволено, стягнуто з ПП “Трансбуд” на користь Державного
підприємства “Управління капітального будівництва МНС України” борг в сумі
3234416,96 грн. збитків.

Заявник ОСОБА_2. наполягає на тому,
що існувала велика вірогідність не тільки продовження існування наведеної
заборгованості, але й невиконання цим приватним підприємством рішення
Господарського суду м. Києва від 4.07.2008 р. по справі №34/170-32/48. Такі
доводи заявника ОСОБА_2. також заслуговують на увагу.

Крім того, заявник ОСОБА_2. наполягає
на тому, що не дано слідчим об'єктивну оцінку при винесенні постанови від
14.08.2008 р. тим фактам, що він з липня
2007 р. звертався до правоохоронних органів щодо незаконних дій посадових осіб
ПП “Трансбуд” відносно держави в особі Державного підприємства “Управління
капітального будівництва”, в тому числі
заявами про злочин відносно цих осіб, зокрема директора цього приватного
підприємства та заявника відносно нього - ОСОБА_3.; міліція та прокуратура
всупереч захисту інтересів держави встали на захист ПП “Трансбуд” і його
директора ОСОБА_3., які з 2002 р. злочинно користуються бюджетними грошима в
розмірі 3234416,96 грн., із завданням шкоди державі. Такі доводи заявника
ОСОБА_2. також заслуговують на увагу.

Суд звертає увагу, що злочин,
покарання за яке передбачено ст.368 КК України, характеризується за об'єктивною
стороною прийняттям службовою особою незаконної винагороди - хабара.
Відповідальність за отримання хабара настає лише за умови, якщо службова особа
одержала його за виконання або невиконання в інтересах того, хто дає хабар,
будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. При
визначені ОСОБА_2. суб'єктом злочину не враховано, що він як директор
державного підприємства не міг ухилитись від виконання вказаного вище судового
рішення, на що додатково вказує і відсутність одночасного оформлення і
обговорювання будь-яких додаткових документів щодо цього, а оформлення
документів щодо додаткового договору ОСОБА_2. було здійснено після погодження
та вказівок щодо цього з боку вищестоящих відносно нього посадових осіб, що
вказує на відсутність в нього
повноважень, і, таким чином, визначає відсутність в даній ситуації ознак
об'єктивної сторони злочину, передбаченого ст.368 КК України. Також слід
врахувати, що ОСОБА_2. кошти, які вважаються слідством хабаром, не отримані,
вони були виплачені за договором про надання правової допомоги особисто
адвокату ОСОБА_4.

Крім того, ч.3 ст.368 КК України передбачає
відповідальність за одержання хабара,
тобто за умисне одержання службовою особою, яка займає особливо відповідальне
становище, в будь-якому вигляді хабара в
особливо великому розмірі за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає
хабара, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй
влади чи службового становища.

В оскаржуваній постанові відсутні
будь-які посилання на обставини, які б вказували на те, що ОСОБА_2. займає
особливо відповідальне становище, не визначено в постанові оцінки і розрахунку
особливо великого розміру хабара.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК
України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину.

Суд, враховуючи, що при
прийнятті постанови від 14.08.2008 р. про порушення кримінальної справи слідчим
не вказано конкретний привід з наведених у ст.94 КПК України приводів до
порушення кримінальної справи; в матеріалах справи відсутні вказівки на
наявність в діях ОСОБА_2. ознак об'єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3
ст.368 КК України; відсутній факт отримання ОСОБА_2. незаконної винагороди та відсутній факт
наявності у нього влади чи службового становища, які б дозволили йому виконати
дії потрібні ОСОБА_3., при порушенні кримінальної справи не були дотримання
вимоги ст.ст.94,97,98 КПК України, є всі підстави для її скасування.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.94,98,236-7 - 236-8, КПК України, суд

п о с т а н о
в и в :

Скаргу ОСОБА_2-
задовольнити.

Скасувати постанову
старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва Котець Є.А. від 14.08.2008 р. про порушення кримінальної
справи щодо директора Державного підприємства “Управління капітального
будівництва МНС України” ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.народження, за ознаками складу
злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В порушенні кримінальної
справи щодо директора Державного підприємства “Управління капітального
будівництва МНС України” ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.народження, за ознаками складу
злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - відмовити.

Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного суду м. Києва
протягом семи діб з дня її винесення.

СУДДЯ