Справа № 740/857/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/455/2015
Категорія - ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000242, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , процесуального прокурора ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Бурківка Ніжинскього району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей (сина 2009 р.н., доньку 2013 р.н.), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просить його в частині призначення покарання змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурором також подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, в резолютивній частині вказати, що арешт майна ОСОБА_6 , а саме садового будинку АДРЕСА_3 , який було накладено згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2015 року, скасувати.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому визначено рахувати з часу його фактичного затримання для відбування покарання після набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 3495 грн. 86 коп.

Речові докази, які знаходяться на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області та рахуються за слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_11 , а саме: автомобіль марки «Daewoo Lanos» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернено його власнику ОСОБА_12 , а велосипед повернено потерпілій ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що при призначені покарання суд першої інстанції не надав належної оцінки ряду обставин, що значно пом`якшують покарання та дають підстави застосувати відносно нього положення ст.ст. 69, 75 КК України, зокрема: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди, позитивна характеристика за місцем реєстрації, знаходження на утриманні двох малолітніх дітей, бажання стати на шлях виправлення.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого, посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, в порушення вимог ст. 174 КПК України, суд першої інстанції не вирішив питання про зняття арешту з майна ОСОБА_6 , а саме садового будинку АДРЕСА_3 , який було накладено згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2015 року, що після набрання вироком законної сили призведе до порушення права власності на вищевказане майно.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 08 вересня 2014 року близько 04 год.40 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_12 , рухаючись по вул. Шевченка в м.Ніжині у напрямку залізничного вокзалу зі сторони центру міста, у порушення п.п. 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась при виникненні небезпеки для руху - зміни напрямку руху велосипедиста ОСОБА_13 , який рухався попереду у попутному напрямку, та яку він об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого поблизу будинку №111 по вул. Шевченка в м. Ніжині здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_13 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої внутрішньочерепної травми: рани волосяної частини голови, рани ділянки обличчя, крововиливів у м`які тканини волосяної частини голови, множинних саден ділянки обличчя, багатофрагментарного та множинних лінійних переломів основи черепа, ділянки забою речовини головного мозку, ділянки крововиливів під та в м`яку мозкову оболонку; субтотальної ампутації лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, множинних саден ділянки грудної клітки зліва, тазової ділянки зліва, лівої сідниці, правої кисті, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_13 помер на місці події.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подані обвинуваченим та прокурором апеляційні скарги, просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України; прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, а апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення; представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а щодо апеляційної скарги прокурора зазначив, що питання про скасування арешту майна може бути вирішено в порядку виконання судового рішення, а тому заперечував проти неї, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга процесуального прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку. Такий висновок ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем народження та реєстрації, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставину, що пом`якшує його покарання часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій, відсутність обставини, що обтяжують покарання, і дійшов вірного висновку, застосувавши до обвинуваченого міру покарання у виді позбавлення волі і на мінімальний строк, визначений санкцією ч.2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, зокрема і на ті, на які посилається ОСОБА_14 в своїй скарзі, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню. Підстав для застосування ст. 69 або ст. 75 КК України, колегія суддів, не вбачає.

Призначене покарання, на думку колегії суддів, відповідає меті покарання, обране у відповідності до принципів індивідуалізації, законності, справедливості та є необхідним і достатнім.

Однак, вирок суду підлягає зміні, так як судом при постановленні вироку було допущено порушення вимог ст. 174 КПК України щодо визначення подальшої долі арештованого майна ОСОБА_6 , а саме садового будинку АДРЕСА_3 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2015 року з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні було накладено арешт на вищевказане майно обвинуваченого (а.п. 97-98).

В кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 , за заявою останньої, ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2015 року залишено без розгляду.

А відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням судового рішення, вирішує питання про скасування арешту на майно і скасовує, зокрема, у випадку залишення цивільного позову без розгляду.

У зв`язку з викладеним, відповідно до вимог даної норми, колегія суддів вважає за необхідне скасувати арешт, накладений Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2015 року на садовий будинок АДРЕСА_3 і таким чином, задовольнити апеляційні вимоги прокурора.

Всі аргументи апеляційних скарг судом апеляційної інстанції перевірені та, на переконання колегії суддів, істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, що б призвело до безумовного скасування вироку, допущено не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу процесуального прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2015 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Скасувати арешт майна ОСОБА_6 , а саме садового будинку АДРЕСА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2015 року.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4