Справа № 446/721/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2015 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, працюючого ПП «Львівбудпостач», майстром, одруженого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю сторін:
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення крадіжки з корисливих, мотивів 22.02.2015р. близько 11.00 год., шляхом вільного доступу, з земельної ділянки, яка розташована неподалік с. Банюнин Кам`янка-Бузького району Львівської області, таємно викрав 21 (двадцять один) саджанець смородини сорту «Краса Львова», що належить потерпілій ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на суму 210 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю і пояснив, що 22.02.2015 року близько 11.00 год. з земельної ділянки потерпілої викопав 21 саджанець смородини. Йому не було відомо про те, що це саджанці потерпілої, оскільки земельна ділянка знаходиться неподалік селища Банюнин, і він думав, що саджанці нікому не належать. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Дослідивши в судовому засіданні доводи та докази обвинувачення, захисту, заслухавши потерпілу, дослідивши письмові докази, надані учасниками кримінального провадження, судом встановлено наступне.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в с. Неслухів, Кам`янка -Бузького району, Львівської області. 22.02.2015р. з території її земельної ділянки, яка розташована поблизу с. Банюнин було викрадено саджанці смородини, при цьому їй не відомо в якій саме кількості, однак кількість викрадених садженців значно більш ніж та, що зазначена в обвинувальному акті. Просила задовольнити її цивільний позов та стягнути з обвинуваченого 210 гривень матеріальної та 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди, оскільки саме така сума обумовлена глибиною її душевних страждань та необхідністю захищати своїх інтереси у судовому засіданні.
В підтвердження вини обвинуваченого прокурором надано зокрема:
Протокол огляду місця події від 20.03.2015 року з відповідною фото таблицею до нього, щодо проведення огляду земельної ділянки неподалік с. Банюнин, Кам`янка -Бузького району, Львівської області, належної потерпілій ОСОБА_5 ..
Протокол огляду місця події від 20.03.2015 року з відповідною фото таблицею до нього, щодо проведення огляду господарства в с. Банюнин, Кам`янка -Бузького району, Львівської області, належного обвинуваченому ОСОБА_3 , під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_3 добровільно видав 21 саджанець смородини.
Довідкою ДП «Дослідне господарство «Львівське» національної академії аграрних наук України про те, що вартість дворічного саджанця смородини сорту «Краса Львова» становить 10 гривен.
Суд критично ставиться до показань потерпілої ОСОБА_5 в тій частині, що кількість викрадених саджанців є значно вищою ніж 21 штука, оскільки такі покази потерпілої в цій частині не знайшли свого підтвердження в ході розгляду кримінального провадження.
Оцінюючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами та є належними доказами по справі.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який раніше не судимий, його посередню характеристику з місця проживання, обставиною, яка пом`якшує покарання є вище каяття, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якими кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи цивільний позов суд враховує загальну суму майнової шкоди, а тому з урахуванням вищенаведеного, з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілого 210 (двісті десять) гривень.
Оскільки ОСОБА_3 визнанний винним у вчиненні кримінальних правопорушень то на нього покладено обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданого потерпілій ОСОБА_5 .
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою , яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), який зазнав позивач, характер немайнових витрат(їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інші обставини. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує величину її заподіяння, а саме те, що потерпіла ОСОБА_5 переніс моральні страждання, які проявились в порушенні нормального укладу життя, змушена захищати свої права в судовому засіданні. Разом із тим суд враховує і реальну можливість відшкодування завданої шкоди обвинуваченим ОСОБА_3 , який отримає не високу заробітну плату.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень буде достатнім та реальним відшкодуванням завданих моральних страждань потерпілого.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 376 КПК України, районний суд,-
ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1190 ( одну тисячу сто дев`яносто) гривень в доход держави.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 210 (двісті десять гривен) матеріальної та 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1