Кримінальне провадження № 629/2848/14-к
Номер провадження 1-кп/629/15/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0001057 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента Лозівського професійного ліцею, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.12.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.06.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосування ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки,

- 26.04.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосування ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки; 20.05.2014 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, взятий під варту 15.07.2014 року,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 13.05.2014 року близько 21.30 години разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшли до раніше знайомого ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . На той час в квартирі знаходився також раніше знайомий ОСОБА_7 - ОСОБА_11 . Знаходячись в даній квартирі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом розпивали спиртні напої, які належали потерпілому ОСОБА_10 . Після вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 , діючим за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, з корисливого мотиву, з метою відкритою заволодіння чужим майном, тобто самозбагачення, став застосовувати до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс останньому декілька ударів долонею по голові. ОСОБА_7 в свою чергу стояв поблизу вхідних дверей квартири та погрожував потерпілому ОСОБА_10 про заборону викликати міліцію, таким чином не даючи останньому можливості вийти з квартири та покликати на допомогу. Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 потребував від потерпілого ОСОБА_10 золоті вироби, а ОСОБА_6 почав перевіряти шафи та шухляди, які знаходились в кімнатах квартири. Після цього потерпілий ОСОБА_10 показав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою банківську зарплатну картку. Заволодівши зарплатною карткою банку «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та знищенням належного ОСОБА_10 мобільного телефону, розділили між собою протиправні дії, а саме: ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 вийшли з вказаної квартири та направилися до банкомату банку «ПриватБанк», щоб зняти з неї гроші, а ОСОБА_7 залишився в квартирі разом з ОСОБА_11 , щоб таким чином психологічно впливати на дії потерпілого ОСОБА_10 . Коли потерпілий ОСОБА_10 зняв в банкоматі «ПриватБанку» зі своєї картки банку «ПриватБанк» гроші в сумі 100 гривень, то ними одразу відкрито заволодів ОСОБА_6 , і вони вдвох направилися до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташований на м-ні № 4 в м. Лозова Харківської області, де ОСОБА_6 витратив дані гроші на придбання алкогольних напоїв та продуктів харчування, після чого вони повернулися до квартири ОСОБА_10 . Знаходячись в квартирі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 розпили придбані за викрадені гроші спиртні напої, після чого ОСОБА_6 відкрито заволодів трьома наручними годинниками, які належали ОСОБА_10 , а також стерео-гарнітуру «AVALANCHE», адаптер до картки пам`яті «Місго СВ» та мобільний телефон марки «Siemens Вепg А 58», вартістю 71 гривня 80 копійок, які належали ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_12 з місця події зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 100 гривень, а потерпілому ОСОБА_11 - 71 гривню 80 копійок.

Крім того, 14.05.2014 року, близько 23.00 години, неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись поблизу автобусної зупинки «Маяк», яка розташована на м-ні № 4 в м. Лозова Харківської області, зустрів раніше незнайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 під приводом щоб отримати безпосередній доступ до мобільного телефону для його подальшого викрадення, попросив у ОСОБА_13 її мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що остання погодилась та передала ОСОБА_6 свій мобільний телефон марки «Нокіа С 2 - 06». Реалізовуючи свій прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, повторно, ОСОБА_6 , не реагуючи на вимоги власника повернути мобільний телефон, утримуючи в руці даний мобільний телефон марки «Нокіа С 2 - 06», вартістю 546 гривень, втік з місця події та викраденим розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_15 завдано матеріального збитку на загальну суму 546 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав частково, цивільний позов визнав частково. Пояснив, що 13 травня 2014 року він разом з ОСОБА_16 пішов до ОСОБА_17 позичити гроші. ОСОБА_16 був в масці, коли він зайшов до квартири, то ОСОБА_17 зірвав з нього маску, він зайшов слідом за ОСОБА_16 . Вони сказали ОСОБА_17 , що пошуткували і прийшли пити чай. Пройшли до кухні, пили чай, потім ОСОБА_16 попросив спиртне і ОСОБА_17 дістав з холодильника горілку. Коли її допили, то ОСОБА_16 попросив 20 грн., ОСОБА_17 відповів, що у нього грошей не має. Потім ОСОБА_17 і ОСОБА_16 пішли до магазину, а він залишився з ОСОБА_18 . Повернулися з пивом, випили, потім ОСОБА_16 почав дебоширити, бити Тумасян, куди саме він не бачив, але ОСОБА_17 сказав, що заявить до міліції. ОСОБА_19 попросив дати телефон ОСОБА_17 , а ОСОБА_16 зайшов до кімнати, почав лазити по шафам, забрав часи, аксесуари до мобільного телефону, потім пішов. ОСОБА_16 банківську картку ОСОБА_17 повернув. Сам він ОСОБА_17 удари не наносив. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 по факту відкритого викрадення майна гр. ОСОБА_10 визнав свою вину частково, а по факту викрадання мобільного телефону у гр. ОСОБА_13 винним себе визнав повністю, цивільній позов ОСОБА_10 визнав частково в частині матеріальних збитків за обвинувальним актом. Пояснив, що вони разом з ОСОБА_19 прийшли до ОСОБА_17 позичити гроші. На обличчі у нього була маска, яку ОСОБА_17 з нього стягнув. Вони хотіли пошуткувати. Всі разом пройшли до кухні, спочатку пили чай, потім випили горілки, було мало і попросили грошей у ОСОБА_17 . На кухні він розбив у шафі скло, почав погрожувати, ОСОБА_17 сказав, що у нього гроші є тільки на банківській картці, вони пригрозили, що нікуди не підуть з квартири, а ОСОБА_19 вимагав у нього золото. Тому ОСОБА_17 разом з ним пішов до банкомату і в магазин за пивом, а ОСОБА_19 залишився в квартирі з ОСОБА_18 . В банкоматі Тумасян зняв 100 гривень, які він у того забрав, в магазині купили пиво та горішки. Коли повернулися, то випили пиво, потім він вдарив ОСОБА_17 по тулубу, по голові не бив. ОСОБА_18 погрожував також фізичною розправою, ударив його один раз, куди саме не пам`ятає, забрав у нього мобільний телефон, якій потім сховав в під`їзді. Пізніше телефон забрав і відніс додому. З квартири ОСОБА_17 забрав 3 годинника наручних і аксесуари до мобільного телефону. Наступного дня пішов домовлятися до ОСОБА_17 про повернення боргу, але його там затримали працівники міліції. Щодо викрадення мобільного телефону у ОСОБА_20 , то наступного дня йшов по вулиці, побачив двох дівчат. Попросив у них мобільний телефон подзвонити і з цим телефоном скрився. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.

Суд, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_7 і неповнолітнього ОСОБА_6 в інкримінованих їм правопорушеннях підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що він знаходився вдома, коли почув дзвінок у двері, відкрив, побачив чоловіка в масці з ножицями в руці, який зайшов до квартири, за ним зайшов ще один чоловік, якого він впізнав. Це був ОСОБА_19 , який вже нападав на нього раніше. Він зірвав маску з першого хлопця, щоб знати хто це. Вони сказали, що зайшли попити чаю. Всі пройшли на кухню. Спочатку пили пиво, потім спиртне закінчилося і ОСОБА_19 попросив зайняти грошей, загороджував дорогу. ОСОБА_19 залишився з ОСОБА_18 , а він з ОСОБА_16 пішов до банкомату і магазину «АТБ», віддавши 100 гривень ОСОБА_16 . Саме тоді можливо виніс мобільний телефон ОСОБА_18 . Потім знов пили пиво, ОСОБА_16 кілька разів вдарив його, ОСОБА_19 його ні разу не бив, тільки загороджував дорогу, вимагав золото. ОСОБА_16 почав трощити меблі, зламав фотоапарат, тонометр, металопластикові балконі двері. У разі, якщо ОСОБА_19 посадять, ОСОБА_16 погрожував повернутися та прирізати його, після чого вдарив в область печінки. З квартири пропали троє наручних часів, навушники, флешка та паспорт. Після того, як ОСОБА_16 пішов, він і ОСОБА_19 сіли за стіл переговорів. ОСОБА_19 запропонував повернути 120 грн. і відремонтувати балконі двері. Наступного дня, коли він прийшов з роботи, то побачив, що двері порізані, ОСОБА_18 побитий, тому він викликав міліцію;

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що він знаходився в квартирі разом з ОСОБА_17 , коли почув дзвінок у двері, ОСОБА_17 відкрив двері, зайшов хлопець в масці, ОСОБА_17 маску зняв, це був ОСОБА_16 . Разом з ним був ОСОБА_19 . Пройшли на кухню, випивали, потім ОСОБА_16 почав дебоширити, все перевернув у спальні. Потім ОСОБА_19 змусив ОСОБА_17 піти до магазину, ОСОБА_16 пішов з ним. Його телефон пропав саме тоді. Повернувшись вони ще випили, ОСОБА_16 почав бити ОСОБА_17 , потім бив його. Три рази вдарив дошкою для різки хлібу і один раз вдарив ногою, сміття з відра висипав на нього. Наступного дня приблизно о 10 годині почув за дверима квартири якийсь шум. Підійшов до дверей і почув топот. Двері зовні були порізані, а у вікно побачив, що побіг ОСОБА_16 ;

- протоколом огляду місця події від 15.05.2014 року, з якого вбачається, що місцем огляду є територія квартири АДРЕСА_4 , в який проживає потерпілий ОСОБА_10 . Вхід до квартири здійснюється через одностворчасті двері. На момент огляду на зовнішній стороні дверей мається пошкодження, а саме горизонтальний розріз полотна дверей розміром близько 0,5х27 см, інших пошкоджень дверей або замикаючих пристроїв на момент огляду не виявлено. Обстановка в квартирі не порушена. Під час огляду виявлено та вилучено два відбитка слідів рук, футболку, дитячі штани, ніж кухонний з пластмасовою ручкою (т.1 а.с.6-8);

- фото таблицею до протоколу огляду місця події від 15.05.2014 року (т. 1 а.с.9-12);

- протоколом огляду квартири від 15.05.2014 року, з якого вбачається, що місцем огляду є територія квартири АДРЕСА_5 , в який мешкає ОСОБА_6 . Вхід до квартири здійснюється через дерев`яні двері. На момент огляду пошкоджень на рамі або замикаючих пристроях не виявлено. У кімнаті № 1 безлад, на підлозі розкидані речі. На кухні по центру на столі виявлено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , два чоловічих наручних годинника в металевому корпусі з металевим браслетом, жіночій наручний годинник у металевому корпусі з металевим браслетом, навушники з пошкодженням на дроті, micro SD adapter в футлярі, мобільний телефон марки «Siemens» в робочому стані без сим-картки, ІМЕІ НОМЕР_1 , які вилучено під час огляду (т.1 а.с.16-18);

- фото таблицею до протоколу огляду місця події від 15.05.2014 року (т. 1 а.с.19-22);

- висновком експерта № 1793 від 27.05.2014 року, згідно висновку якого ринкова вартість мобільного телефону марки Siemens Benq A58 без урахування вартості зарядного пристрою, на момент скоєння злочину, тобто за станом на 14.05.2014 року , з урахуванням зносу, за умов (обмежень), вказаних в дослідницькій частині, складає 71,80 грн. (т. 1 а.с.45-49);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2014 року, із якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_13 на фотознімку № 2 впізнала хлопця, який 14.05.2014 року поблизу зупинки «Маяк» заволодів її мобільним телефоном (т.1 а.с.105-106);

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2014 року, з якої вбачається, що на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_6 (т.1 а.с.107);

- висновком експерта № 1995 від 17.06.2014 року, згідно висновку якого ринкова вартість мобільного телефону марки Нокіа С2-06 з комплектною карткою пам`яті «МіcroSD 2Gb, без урахування вартості зарядного пристрою та стерео гарнітури на момент скоєння злочину, тобто за станом на 14.05.2014 року , з урахуванням зносу, за умов (обмежень), вказаних в дослідницькій частині, складає 546,00 грн. (т. 1 а.с. 111-113).

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виразилися у відкритому викраденні майна і паспорта у гр. ОСОБА_10 та мобільного телефону марки «Siemens Вепg А 58» у гр. ОСОБА_11 , правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Крім того, суд вважає, що дії ОСОБА_6 , які виразилися у викраденні мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_13 , правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, рекомендований огляд наркологом. Перебуває на обліку лікаря-психіатра з приводу розладу поведінки обмежене колом сім`ї. Навчається в Лозівському професійному ліцею, за місцем навчання характеризується позитивно. Виховується в неповній сім`ї з мамою, за місцем проживання характеризується формально.

Згідно висновку акту судово-психіатричного експерта № 566 від 24.06.2014 року ОСОБА_6 в теперішній час ознак психозу і слабоумства не виявляє, виявляє соціалізований розлад поведінки. Може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, який відноситься до правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_6 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився у вищезазначеному стані, при якому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В застосуванні примусових мір медичного характеру по психічному стану ОСОБА_6 в теперішній час не потребує.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69 КК України суд не вбачає.

Відповідно до ст. 103 КК України при визначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 17.12.2013 року засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 850,00 грн., штраф засудженим не сплачений, тому суд вважає, що даний вирок виконується самостійно.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_6 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний 01.12.2014 року, тому суд вважає залишити ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили (протокол про затримання особи № 0088/86 від 29.11.2014 року,ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2014 року).

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання працівниками міліції, тобто з 29.11.2014 року з 16.00 годин.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, перебуває на обліку лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю із шкідливими наслідками, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу соціалізованого розладу поведінки на фоні органічного ураження ЦНС, невійськовозобов`язаний, не працює. Не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується формально.

Згідно висновку акту судово-психіатричного експерта № 521 від 10.06.2014 року ОСОБА_7 в теперішній час ознак психозу і слабоумства не виявляє, виявляє соціопатію. Може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, який відноситься до правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_7 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В застосуванні примусових мір медичного характеру по психічному стану ОСОБА_7 в теперішній час не потребує.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_7 засуджений 26.04.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 289 ч.2 до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки та в період іспитового строку знов скоїв злочин.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.05.2014 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено ОСОБА_21 для відбування покарання, призначеного за вироком Лозівського міьскрайонного суду Харківської області від 26.04.2013 року за ч. 2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, взятий під варту15.05.2014 року.

Тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, оскільки ОСОБА_21 взятий під варту 15.07.2014 року (протокол затримання особи від 15.07.2014 року).

Строк відбуття покарання рахувати з дня фактичного затримання працівниками міліції, тобто з 15.07.2014 року.

Потерпілим по справі ОСОБА_10 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальних збитків у сумі 2290 грн. та моральної шкоди 1000 грн. та з ОСОБА_7 матеріальних збитків у сумі 545 грн. та моральної шкоди 1000 грн. на його користь.

В судовому засіданні потерпілий підтримав свій цивільний позов, просив його задовольнити.

Враховуючи, що потерпілим в судовому засіданні документально розмір матеріальних збитків, які він просить відшкодувати, не підтверджений, суд вважає в даній частині позовні вимоги задовольнити частково в сумі, яка зазначена в обвинувальному акті, а саме: стягнути з обвинувачених 100 гривень в рівних долях.

Суд вважає, що потерпілому діями обвинувачених заподіяна моральна шкода, яка виразилася в спричиненні фізичного болю, внаслідок чого уклад його життя змінився, він повинен був звертатися в правоохоронні органи, з`являтися в судові засідання, йому були заподіяні душевні страждання, тому суд вважає можливим задовольнити позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі по 1000,00 гривень з обвинувачених.

У кримінальному провадженні є судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № 60 від 21.05.2014 року в сумі 244,50 грн., товарознавчої експертизи № 1743 від 27.05.2014 року в сумі 428,26 грн., на загальну суму 537,90 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених.

У кримінальному провадженні є судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1995 від 17.06.2014 року в сумі 293,4 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд, вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, ст. 103 КК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі приєднати покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2013 року і остаточно призначити до відбуття покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 15 липня 2014 року з 14 годин 30 хвилин.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 залишити запобіжний захід тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 29 листопада 2014 року з16.00 годин.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.12.2013 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Очеретене Олександрівського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків 100 грн. по 50 (п`ятдесят) гривень з кожного та в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1000 (одна тисяча) гривень з кожного.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 537,90 гривень по 268,95 (двісті шістдесят вісім грн. 95 коп.) гривень з кожного на користь держави за проведення дактилоскопічної експертизи № 60 від 21.05.2014 року, товарознавчої експертизи № 1793 від 27.05.2014 року, перерахував на р/р 0005 в УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300, МФО 851011, код банку 37999680.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 293,40 (двісті дев`яносто три грн. 40 коп.) гривень на користь держави за проведення товарознавчої експертизи № 1995 від 17.06.2014 року, перерахував на р/р 0005 в УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300, МФО 851011, код банку 37999680.
Після набрання вироком законної сили речові докази: кухонний ніж з пластмасовою ручкою, флеш-карту в пластиковому футлярі, навушники, 2 наручних чоловічих годинників, один жіночий наручний годинник, паспорт на ім`я ОСОБА_10 які належать потерпілому ОСОБА_10 ; мобільний телефон «Сименс Бенк А 3» - який належить потерпілому ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки Нокіа С2-06, флеш-карту «Мікро-СД», сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС», які належать ОСОБА_13 вважати повернутими потерпілим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1