БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2503/298/2012
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2012 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Литвиненко В.В.

з участю прокурора Мозгової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 19 червня 1981 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

республіка Казахстан, казаха, громадянина України, освіта

неповна середня, перебуває в цивільному шлюбі, має на

утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого

в с.Велика Доч вул.Шкільна,81 Борзнянського району

Чернігівської області, раніше судимого: 7 жовтня 2011 року

Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.3

ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі зі звільненням

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком

на один рік,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_2, 9 квітня 1992 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Красногвардійського району АР Крим, українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

Борзнянського району Чернігівської області, раніше судимого:

21 березня 2011 року Бахмацьким районним судом

Чернігівської області за ч.1 ст.199 КК України до 3- х років

позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з

випробуванням з іспитовим строком на один рік,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

7 грудня 2011 року у вечірній час підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попереднім зговором між собою з метою викрадення чужого майна прибули до господарства ОСОБА_3, яке розташоване в с.В.Доч вул.Шкільна,16 Борзнянського району, де, маючи вільний доступ, таємно викрали вісім металевих рамок загальною вартістю 359 грн. 60 коп. з урахуванням вартості однієї рамки 44 грн. 95 коп., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винними себе в предявленому обвинуваченні визнали повністю і пояснили, що 7 грудня 2011 року у вечірній час вони зустрілися неподалік від залізничного вокзалу. Під час розмови ОСОБА_1 запропонував піти в господарство ОСОБА_3 та викрасти металеві рамки, які можна буде здати на металобрухт. На таку пропозицію ОСОБА_2 погодився. Коли підійшли до господарства ОСОБА_3, то світло в будинку не горіло і двері були закриті на навісний замок, тобто видно було, що в будинку не має нікого. Зайшовши через хвіртку в господарство, підійшли до погреба, який був огороджений металевими рамками. Кожний з них взяв по чотири рамки в руки і через присадибну ділянку залишили подвіря ОСОБА_3. На обочині вибили з рамок деревяні рейки і пішли до ОСОБА_4, який займався прийомом металобрухту. Але останній відмовився прийняти від них рамки, запідозривши те, що вони крадені. Тоді вони віднесли їх до лісосмуги, де їх сховали, і мали намір їх збути пізніше. Через декілька днів при зустрічі ОСОБА_3 говорив їм, щоб вони повернули викрадені в нього рамки, і вони це зробили. Щиро розкаюються в скоєному і просять суд суворо не карати.

Заслухавши підсудних, потерпілого, допитавши свідків та вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що вина підсудних, крім їх особистого зізнання, підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він має у приватній власності житловий будинок, який розташований в с.Велика Доч вул.Шкільна,16 Борзнянського району. В даному господарстві він в даний час не проживає, але користується погребом. У грудні 2011 року зі слів матері йому стало відомо, що з господарства викрадено металеві рамки, якими було огорожено погріб. В нього відразу впала підозра на ОСОБА_1. При зустрічі він в нього запитав, чи це він викрав рамки. На що підсудний повідомив, що це він разом з ОСОБА_2 здійснили крадіжку і пообіцяв все відновити. Дійсно, через декілька днів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поставили рамки назад і він до них ніяких претензій не має, про що неодноразово повідомляв працівників міліції і просив не порушувати кримінальну справу.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_5, допитаної в судовому засіданні, що неподалік від її місця проживання знаходиться житловий будинок, який належить на праві власності її сину ОСОБА_3, але він, коли одружився, перейшов проживати до дружини. Хоч в житловому будинку ніхто і не проживає, але вони доглядають за ним і користуються погребом. Десь на початку грудня 2011 року, прийшовши в дане господарство, вона побачила, що викрадено вісім штук металевих рамок, якими був огороджений погреб. Про факт крадіжки повідомила сина і через деякий час їй стало відомо, що крадіжку вчинили ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Останні повернули рамки і встановили їх на місце.

Вина підсудних в інкримінованому їм діянні підтверджується також протоколом огляду місця події (а.с.13) та протоколами відтворення обстановки та обставин події (а.с.60 - 63, 65 - 67) з участю підсудних, які під час відтворення докладно розповідали звідки, за яких обставин та коли вони здійснили крадіжку металевих рамок з господарства ОСОБА_3.

За висновком судово-товарознавчої експертизи (а.с.41) вартість викраденого складає 359 грн. 63 коп..

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна за попереднім зговором групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна за попереднім зговором групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудним, суд приймає до уваги суспільну небезпечність вчиненого ними злочину, який законом віднесено до злочинів середньої тяжкості. Особу кожного з підсудних - як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності і вчинили новий злочин в період іспитового строку. За місцем проживання кожний з них характеризується з позитивної сторони.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних, є щире каяття і відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує їх покарання, є рецидив злочину.

На підставі викладеного та враховуючи, що кожний з підсудних вчинив злочин в період іспитового строку, суд вважає, що в відношення їх необхідно вибрати покарання, повязане з позбавленням волі.

Керуючись ст.323 - 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 7 жовтня 2011 року і остаточно до відбування ОСОБА_1 призначити 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з часу фактичного затримання.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду від 21 березня 2011 року і остаточно до відбування ОСОБА_2 призначити 3 (три ) роки 1 ( один ) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи 196 грн. 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи 196 грн. 40 коп..

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва