У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участі прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 13 липня 2015 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на постанову прокурора Прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 від 15 червня 2015 року повернута особі, яка її подала, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що заявлені вимоги захисника ОСОБА_6 про роз`яснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 420 141 000 400 002 80 від 11 листопада 2014 року не підпадають під виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до ст. 303 КПК України, а тому, застосовуючи положення ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя повернув скаргу особі, яка її подала захиснику ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати прокурора Прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 роз`яснити повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 420 140 000 400 002 80 від 11 листопада 2014 року, згідно з поданим 22 травня 2015 року відповідним клопотанням на виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, які регламентують право особи бути обізнаним про сутність обвинувачення, право допиту свідків тощо, що, в свою чергу, на думку захисника, вимагало розгляду судом першої інстанції поданої скарги по суті.
Заслухавши доповідь судді ОСОБА_1 , пояснення захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 щодо скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали, якою задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, пояснення прокурора ОСОБА_5 - процесуального керівника досудового розслідування в кримінальному провадженні № 420 141 000 400 002 80, яка вважала рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як слідує з матеріалів провадження за скаргою, захисник ОСОБА_6 звернувся до в.о.прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 з клопотанням від 22 травня 2015 року про роз`яснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 420 141 000 400 002 80, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, оскільки, на переконання захисника, повідомлення про підозру містить в собі низку суджень, що викликають нерозуміння з боку сторони захисту, та, відповідно, позбавляють сторону захисту надати свої контраргументи, тобто порушують право ОСОБА_7 на захист (а.п. 17).
Процесуальний керівник досудового розслідування в кримінальному провадженні № 420 141 000 400 002 80 - прокурор Прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 , розглянувши клопотання в порядку ст.ст. 110, 220 КПК України, постановою від 15 червня 2015 року в його задоволенні відмовила, пославшись на те, що порядок роз`яснення повідомлення про підозру не передбачений чинним законодавством (а.п. 18).
Не погоджуючись з відмовою у задоволенні клопотання про роз`яснення повідомлення про підозру, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій, з посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини просив зобов`язати прокурора Прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 роз`яснити повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 420 141 000 400 002 80 від 11 листопада 2014 року згідно з поданим 22 травня 2015 року клопотанням захисника ОСОБА_6 (а.п. 1-5).
Главою 26 КПК України визначена процедура оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, у тому числі ст. 303 КПК України цієї Глави передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.
Як регламентовано п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена тільки бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, до яких відносяться і дії в порядку ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання.
Клопотання захисника ОСОБА_6 від 22 травня 2015 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 було розглянуто прокурором з дотриманням вимог ст.ст. 110, 220 КПК України, з прийняттям відповідної постанови від 15 червня 2015 року, що захисником не оспорюється (а.п. 18).
Доводи скарги до слідчого судді та апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що прокурор безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про роз`яснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 420 141 000 400 002 80, а слідчий суддя, в свою чергу, не зобов`язав прокурора надати таке роз`яснення - не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, який не передбачає надання роз`яснення повідомлення про підозру.
Але при цьому не можна не вказати на те, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 12 березня 2015 року, за своїми формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 110, 277 КПК України, зокрема приписам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, які регламентують, що письмове повідомлення про підозру, крім іншого, має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру (а.п. 13-16).
Дані вимоги кримінального процесуального закону при викладені письмового повідомлення про підозру прокурором дотримані.
Положеннями ст. 279 КПК України передбачена і зміна повідомлення про підозру за наявності до того підстав.
Вимоги ж захисника щодо роз`яснення повідомлення про підозру, фактично стосуються роз`яснення обставин кримінального правопорушення, які є предметом встановлення під час проведення досудового розслідування, що на даний час не завершено.
А тому, на переконання колегії суддів, вимога захисника ОСОБА_6 про роз`яснення повідомлення про підозру ОСОБА_7 не узгоджуються не тільки з нормами Кримінального процесуального кодексу України, а і з нормами міжнародного права, у тому числі з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, що стосуються права бути обізнаним про сутність обвинувачення, яке на даній стадії досудового розслідування не сформульовано, що ніяким чином не вказує на порушення права ОСОБА_7 на захист.
За вказаним, слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва правильно прийняв рішення про повернення скарги захиснику ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, оскільки захисник подав скаргу на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, які не підлягають оскарженню.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, якою скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанову прокурора Прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 від 15 червня 2015 року повернута особі, яка її подала, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3