СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/699/15-к
Провадження №1-кп/547/55/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року смт Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000203 стосовно обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився і проживає с. Шепелівка Семенівського р-ну Полтавської обл., громадянин України, неодружений, не працює, військовозобов`язаний, несудимий відповідно до ст. 89 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 30.05.2015 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи їх наслідки, шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері проник до приміщення літньої кухні, з якої таємно викрав чавунну плиту пічного опалення вартістю 48 грн, ручну полонку червоного кольору вартістю 125 грн. Після цього зник з викраденим з приміщення літньої кухні, викраденими речами розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями обвинувачений завдав потерпілому шкоду на суму 173 грн.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у висунутому обвинуваченні повністю і у вчиненні злочину за вищезазначених обставин. Він щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають встановленим обставинам вчинення злочину. Також пояснив, що після того як випив спиртне, викрав з літньої кухні ОСОБА_5 плиту та ручну полонку. Під час досудового розслідування він повернув потерпілому викрадені речі.
Обвинувачений просив суд не карати його суворо, переконував що подібних дій більше не повторить.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, правом участі у судовому засіданні не скористався, заявив клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності, повідомив про відсутність претензій до обвинуваченого.
Прокурор і обвинувачений не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що обвинувачений і прокурор правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши зазначеним учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів у справі, обмежившись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, і які стосуються речових доказів у справі.
Суд зазначає, що прокурор просив вважати технічною опискою включення до обвинувального акта вказівки на повторність вчинення ОСОБА_3 крадіжки, однак правом на зміну обвинувачення у суді, у порядку ст. 338 КПК України, прокурор не скористався. У справі не надано належних і допустимих доказів щодо повторного вчинення обвинуваченим крадіжки.
З цих підстав суд виключає з обвинувачення вказівку на повторність вчинення ОСОБА_7 .Лісняком крадіжки, оскільки остання не доведена відповідними доказами.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 .Лісняка у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, а, отже, він є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та підлягає покаранню за його вчинення.
Обвинувачений є здоровим, на «Д» обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Відповідно до довідки про судимість від 08.06.2015 ОСОБА_3 є несудимим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного; встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Також, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує, зокрема, положення пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 № 7, відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, має бути призначене у вигляді позбавлення волі у мінімальній межі, передбаченій санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, а саме позбавлення волі на строк три роки.
Водночас, за правилами ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та зазначену сукупність інших обставин справи, суд робить висновок про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк встановити тривалістю один рік. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Питання про долю речових доказів, зазначених у вироку, та які зберігаються у потерпілого, вирішити відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, тобто повернути власнику.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання позбавлення волі на строк три роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні: плиту пічного опалення і полонку червоного кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1