Провадження № 1-кп/760/771/13р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2013 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі суду: головуючого судді Губко А.О.

за участю прокурора Прокофєвої Н.О.

за участю потерпілого ОСОБА_1

за участю захисника ОСОБА_2

за участю обвинуваченого ОСОБА_3

за участю секретаря Голик Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000756 від 12.09.2013р. за підозрою вчинення ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Тарке Сале Пуровського району Тюменської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12.09.2013 року, біля 16 год. 30 хв., ОСОБА_3, знаходячись в залі очікування «Конкорс», що на другому поверсі Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, побачивши раніше незнайомого гр.-на ОСОБА_1, вирішив відкрито викрасти його майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_1 і правою рукою з його плеча зірвав матерчату сумку, вартістю 50 грн., в якій знаходився шкіряний гаманець, вартістю 100 грн. з грошовими коштами у сумі 433 грн., проїзною пластиковою карткою «Метрополітен», двома проїзними квитками в громадському транспорті, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, нанісши при цьому останньому два удари кулаком лівої руки в обличчя, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоровя потерпілого, подолавши, таким чином, волю потерпілого до опору.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення втік, завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 583 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому заволодінні майном (грабіж), поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоровя потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним 12.09.2013 року кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив факт відкритого викрадення у раніше незнайомого ОСОБА_1 сумки з грошовими коштами у сумі 433 грн., нанісши при цьому потерпілому два удари в обличчя, подолавши, таким чином, волю останнього до опору. У скоєному щиро кається.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що 12.09.2013 року о 16-30 год., він перебував в залі очікування «Конкорс» Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, де незнайомий чоловік, яким виявися обвинувачений ОСОБА_3, зірвав у нього з плеча сумку, вартістю 50 грн., у якій знаходився шкіряний гаманець, вартістю 100 грн. з грошовими коштами у сумі 433 грн., проїзною пластиковою карткою «Метрополітен», двома проїзними квитками, які для нього не представляють матеріальної цінності, нанісши при цьому йому два удари кулаком в обличчя. Після чого обвинувачений з місця правопорушення втік.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 зазначив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, у звязку з поверненням йому у подальшому працівниками міліції викраденого майна.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_1 та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого як особу.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3, суд враховує тяжкість вчиненого ним правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, його особу, раніше не судимого, факт відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди шляхом повернення працівниками міліції викраденого майна, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, відношення обвинуваченого до вчиненого, щире каяття та його молодий вік, конкретні обставини при скоєнні ним кримінального правопорушення і вважає виправлення ОСОБА_3 при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі можливим без ізоляції від суспільства із застосуванням до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання, якщо він в період встановленого судом випробувального строку не скоїть нове правопорушення та виконає у відповідності до ст.76 КК України покладені на нього судом обовязки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази: шкіряний гаманець, грошові кошти у сумі 433 грн., проїзний квиток на «Метрополітен», два квитки на проїзд в громадському транспорті, квитанції про оплату товару, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_1, суд вважає можливим залишити у його розпорядженні.

- сумку чорного кольору, документи: свідоцтво «Міністерство оборони України», диплом спеціаліста та додаток до диплома про вищу освіту, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Кіровоградським РВ ГУ МВС України в АР Крим 12.05.2005 року, військовий квиток серії НОМЕР_2 від 23.04.2008р., свідоцтво про народження, трудову книжку, особову медичну книжку на імя ОСОБА_3, вилучені у нього та передані під зберігальну розписку ОСОБА_3, суд вважає можливим залишити у його розпорядженні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи і періодично зявлятися в цей орган для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобовязання, звільнивши його з-під варти в залі суду та покласти на нього наступні обовязки: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи з встановленою періодичністю, не відлучатися з населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1, де він проживає, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази: шкіряний гаманець, грошові кошти у сумі 433 грн., проїзний квиток на «Метрополітен», два квитки на проїзд в громадському транспорті, квитанції про оплату товару, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_1 залишити у розпорядженні останнього;

- сумку чорного кольору, документи: свідоцтво «Міністерство оборони України», диплом спеціаліста та додаток до диплома про вищу освіту, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Кіровоградським РВ ГУ МВС України в АР Крим 12.05.2005 року, військовий квиток серії НОМЕР_2 від 23.04.2008р., свідоцтво про народження, трудову книжку, особову медичну книжку на імя ОСОБА_3, вилучені у нього та передані під зберігальну розписку ОСОБА_3 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: