Справа № 164/506/15-к
п/с 1-кп/164/53/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 серпня 2015 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,
за ч.2 ст. 307 КК України,
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 19 червня 2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, а під час відбування покарання у Маневицькій ВК № 42 УДПтС України у Волинській області вчинив новий умисний злочин.
ОСОБА_5 під час відбування покарання у Маневицькій ВК № 42, що за адресою вул. Карла Маркса, 25, смт. Маневичі, Волинської області, при невстановлених слідством обставинах придбав у невстановленої слідством особи, з метою збуту дві таблетки медичного препарату «Subutex» усвідомлюючи, що даний препарат містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін.
У подальшому, 03 квітня 2015 року ОСОБА_5 зберігав при собі вище вказаний наркотичний засіб маючи на меті того ж дня його збути засудженому ОСОБА_7 , анкетні дані якого змінено згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». З метою реалізації злочинного умислу, направленого на збут наркотичних засобів, 03 квітня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 прийшов до західної частини внутрішньої території установи забороненої зони, де його очікував засуджений ОСОБА_7 , після чого, приблизно о 18 годині 10 хвилин незаконно збув останньому шляхом продажу за грошові кошти у сумі 400 гривень, двома банкнотами номіналом по 200 гривень, серії АБ 9671599 та ЄФ 4476676, які вилучено у ОСОБА_5 у ході огляду місця події 03 квітня 2015, вище вказані дві таблетки медичного препарату «Subutex» у порошкоподібному вигляді, які, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 0221/0221 від 16 квітня 2015 року містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, масою 0,0039 г.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 свою вину заперечив, пояснив, що, перебуваючи в Маневицькій ВК-42 в медчастині, знайомий, який є наркозалежним, вмовив дістати йому дві таблетки «Subutex», мотивуючи тим, що в нього розпочались «ломки». Про те, що даний препарат містить в собі наркотичну речовину він не знав, оскільки ніколи не вживав та не займався продажем наркотичних засобів, проте, будучи небайдужою людиною до чужих проблем, дістав вказаний наркотик і, коли перебував в кімнаті із іншими засудженими за столом, до них підійшов ОСОБА_8 та забрав «Subutex», який лежав на поверхні столу, і пішов. Ввечері він покликав ОСОБА_8 , щоб поговорити про переведення його до медичної частини, оскільки вказаний засуджений має таку можливість через «пільги» від адміністрації установи, і тоді ОСОБА_8 дав йому 400 гривень на цигарки та чай. Зазначив, що лише посприяв в отриманні ОСОБА_8 наркотиків і заперечив факт збуту засудженому наркотичної речовини мотивуючи тим, що «Subutex» особисто в руки не передавав, а лише повідомив де і коли він зможе його забрати, а також кошти від ОСОБА_8 отримав лише з його ініціативи для придбання необхідних речей в колонії для себе та знайомих. Від кого сам отримав «Subutex» не розповідає, посилаючись на небезпеку для свого здоров`я та життя.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочину повністю доведена показаннями свідків та наступними доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, досліджених судом, зокрема:
- показаннями засудженого ОСОБА_7 , анкетні дані якого змінені згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», який суду показав, що в березні 2015 року до нього звернувся засуджений ОСОБА_5 і повідомив, що може дістати «Subutex» та коноплю. Після цього свідок звернувся до в.о.начальника установи ОСОБА_9 та повідомив про пропозицію обвинуваченого придбати в нього наркотичний засіб за 400 гривень. Вподальшому його закликали в кабінет начальника установи, перевірили на наявність заборонених предметів та дали записуючий пристрій. Між перегородками медчастини ОСОБА_5 передав йому «Subutex» (сказав, що коноплю віддасть потім), а той обвинуваченому гроші. В присутності понятих в нього вилучили наркотичний засіб. Доповнив, що ОСОБА_5 ніколи не пропонував йому допомоги в лікуванні, а лише звертався з пропозицією придбати в нього наркотики. Співпрацював з міліціонерами добровільно, при обході колонії адміністрацією установи сам підійшов до них та повідомив інформацію, оскільки має неповнолітню дитину та є злісним противником наркоманії.
- показаннями в.о.начальника Маневицької ВК-42 ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що в лютому 2015 року до сектору оперативного управління почала надходити інформація про реалізацію наркотичного засобу «Subutex» засудженим ОСОБА_5 , який має можливість встановити чіткі канали збуту наркотичних засобів. Від іншого засудженого ОСОБА_7 , який вподальшому погодився добровільно співпрацювати, дізнались про пропозицію ОСОБА_5 придбати в нього маріхуану або «Subutex». По даному факту була заведена оперативно розшукова справа, проводилося агентурне відпрацювання, аудіо, відеоконтроль за погодженням з прокуратурою та згідно ухвали Апеляційного суду Волинської області. 3 квітня 2015 року було встановлено день збуту і в присутності понятих ОСОБА_7 були вручені кошти для закупки та відео- аудіо засоби. Біля 18 години, після вечірньої перевірки, начальник оперативної частини Маневицької ВК-42 ОСОБА_10 повідомив, що була здійснена оперативна закупка ОСОБА_8 двох таблеток «Subutex». Того ж дня в ОСОБА_8 вилучили пакетик з подрібненим білим порошком, а в ОСОБА_5 гроші. Зазначив, що про можливість доставки наркотиків обвинувачений повідомляв ОСОБА_8 не менше двох разів і називав ціну в 400 гривень;
- показаннями начальника оперативної частини Маневицької ВК-42 ОСОБА_10 , допитаного судом в якості свідка, який показав, що від працівників установи, зокрема від ОСОБА_11 , отримав інформацію про реалізацію засудженим ОСОБА_5 наркотичних засобів, також дана інформації підтвердилась і від засудженого ОСОБА_7 , якому було вподальшому було дано 400 гривень та екіпіровано спеціальними приладами фіксації. Після того, як 3 квітня 2015 року ОСОБА_8 повідомив про отримання від ОСОБА_5 наркотиків, в кабінеті начальника в присутності понятих в нього було вилучено «Subutex»;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який працює старшим оперуповноваженим СОРР УДПтС України у Волинській області, про те, що в кінці 2014 на початку 2015 року від засуджених Маневицької ВК-42 почала надходити інформація про доставку ОСОБА_5 наркотиків для себе і засуджених, у зв`язку з чим 24 лютого 2015 року ним була заведена оперативно розшукова справа і направлена в ОСОБА_12 . Оскільки ОСОБА_5 неодноразово пропонувалось ОСОБА_7 придбати в нього наркотики, останній звернувся до адміністрації ВК-42. У зв`язку з чим 3 квітня 2015 року ОСОБА_7 було вручено 400 гривень, дві купюри номіналом по 200 гривень, а також оперативно розшукові засоби у виді аудіо- та відеоносіїв, на яких вподальшому було зафіксований факт передачі обвинуваченим засудженому ОСОБА_7 наркотичної речовини. Після повідомлення ОСОБА_8 про закупку, ОСОБА_10 викликав слідчо оперативну групу і в ОСОБА_8 було вилучено білу порошкоподібну речовину з крупинками.
А також показаннями осіб, які були запрошені в якості понятих 3 квітня 2015 року, а саме:
ОСОБА_13 , який показав, що працює в Маневицькій ВК-42 техніком електрозв`язку ІТЗО і на початку квітня 2015 року був запрошений понятим і в його присутності у засудженого ОСОБА_8 було вилучено дві подрібнені таблетки в пакетику, а у ОСОБА_5 - 2 купюри по 200 гривень. З протоколами вилучення ознайомлювався та ставив свій підпис;
ОСОБА_14 , який працює в Маневицькій ВК-42 спеціалістом відділу контролю за виконанням судових рішень, та який показав, що в на початку квітня цього року в кінці робочого дня, приблизно о 18 годині йому із ОСОБА_13 запропонували бути понятими, у зв`язку з чим вони перебували в одній кімнаті під час того, як у засудженого ОСОБА_7 вилучили порошкоподібну речовину, яку він сказав придбав у іншого засудженого, а у ОСОБА_5 вилучили 400 гривень двома купюрами по 200 гривень, які, за словами останнього, він отримав від матері.
На рахунок заперечення обвинуваченого та захисника щодо допустимості в якості доказів показань свідків у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 є засудженим, а тому перебуває під впливом адміністрації колонії, а інші свідки, зокрема ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були понятими, є зацікавленими у зв`язку з тим, що працюють в установі, суд приходить наступного висновку.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Оскільки показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , дані в ході судового розгляду є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у їх сукупності, тому такі показання судом беруться до уваги та є допустимими, зважаючи на характер кримінального правопорушення та місце його вчинення Маневицьку ВК- 42, тобто режимний об`єкт з суворим рівнем безпеки.
Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом:
-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 3 квітня 2015 року, де зафіксовано, що покупець ОСОБА_7 повідомив про необхідність для оперативної закупки грошових купюр в сумі 400 гривень, а також зазначив, що засуджений ОСОБА_5 прийде до медичної частини в зручний для нього час; оперативними працівниками оглянуто грошові кошти, виділені із спеціального фонду УДПтС України у Волинській області загальною сумою 400 гривень, купюрами по 200 гривень із відповідними серійними номерами: ЄФ 4476676 та АБ 9671599; проведено огляд покупця ОСОБА_7 та вручено зазначені кошти і оперативно технічні засоби. В подальшому зі слів ОСОБА_7 відображено факт передачі йому засудженим ОСОБА_5 наркотичного засобу (а.с.73-76);
-протоколом огляду покупця ОСОБА_7 від 3 квітня 2015 року в присутності понятих, об`єктом вказаної слідчої дії був верхній одяг ОСОБА_7 , речей, які він мав при собі, а також двох грошових купюр, номіналом по 200 гривень кожна (а.с.80-81);
-протоколом вручення оперативно технічних засобів покупцю ОСОБА_7 від 3 квітня 2015 року (а.с.79);
-протоколом огляду грошових коштів від 3 квітня 2015 року, виділених із спеціального фонду управління ДПтС України у Волинській області загальною сумою 400 гривень купюрами по 200 гривень кожна, з відповідними серійними номерами ЄФ 4476676 та АБ 9671599, із фотокопіями купюр (а.с.82, 82-зворот);
-довідкою УДПтС України у Волинській області від 30 квітня 2015, якою підтверджується факт отримання начальником сектору оперативно розшукової роботи управління майором внутрішньої служби ОСОБА_9 готівки з каси управління в сумі 400 гривень для виконання оперативно розшукових заходів (а.с.83);
-повідомленням в Маневицький РВ від 3 квітня 2015 року начальником оперативного відділу Маневицької ВК-42 ОСОБА_10 про те, що 3 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_7 має намір добровільно видати наркотичний засіб дві таблетки «Subutex» (а.с.68);
-протоколом огляду місця події від 3 квітня 2015 року із фототаблицею, під час проведення якого засуджений ОСОБА_7 , в присутності понятих, добровільно видав паперовий згорток, в середині якого виявлено частину упаковки таблетки з написом «Subutex» та подрібнену порошкоподібну речовину (а.с.69-70);
-протоколом огляду місця події від 3 квітня 2015 року, під час проведення якого, в присутності понятих, засуджений ОСОБА_5 , на пропозицію здати заборонені предмети добровільно дістав з лівої частини руки з-під кофти дві грошові купюри номіналом по 200 гривень, загальною сумою в 400 гривень, із наявними номерами ЄФ4476676 та АБ 9671599 (а.с.71);
-протоколом про результати аудіо-, відео контролю за особою від 6 квітня 2015 року, в якому також зафіксовано факт передачі ОСОБА_7 . ОСОБА_5 наркотичного засобу та відтворено в письмовому вигляді діалог між засудженими (а.с.77-78);
-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 20 травня 2015 року, де вказані дані з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру рухомого (мобільного) зв`язку (сім-карта) НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , про з`єднання в період з 12 березня 2015 року по 19 квітня 2015 року (а.с.84-86);
-протоколом огляду документів від 21 травня 2015 року (а.с.87);
-актом від 20 квітня 2015 року про виявлення та вилучення у засудженого ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Samsung» Е1080 з сім-картою мобільного оператора «Київстар», висновком службової перевірки по факту виявлення та вилучення мобільного телефону в засудженого відділення СПС №7 ОСОБА_5 під час проведення обшуку та актом огляду речей із фототаблицею, а саме вказаного телефону та сім-карти (а.с. а.с.88 91);
-висновком експерта №0221/0221 від 16 квітня 2015 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого заборонено бупренорфін. Маса бупренорфіну в наданій на дослідження речовині становить 0, 0039 г; витрати на проведення експертизи становлять 368 гривень 94 копійки (а.с.92-94);
-аудіозаписами з оптичного носія (диску), приєднаного до протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 21 травня 2015 року, де зафіксована інформація, отримана в ході проведення оперативно розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру рухомого (мобільного) зв`язку (сім-карта) НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , а саме розмови про вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, які були в повному обсязі, в кількості, яка відповідала проханням сторін кримінального провадження, досліджені судом (а.с.135-136);
-протоколом огляду документів від 15 квітня 2015 року, а саме карт пам`яті «Micro SDHC» інв.№11 н/т та «Micro SDHC» інв.№12 н/т, та відеозаписом з карти пам`яті «Micro SDHC» інв.№11 н/т від 3 квітня 2015 року (файл №3), яким зафіксовано момент передачі обвинуваченим покупцю ОСОБА_7 наркотичної речовини та протоколом огляду документів від 15 квітня 2015 року (а.с.137-138).
Крім того, вказаний відеозапис спростовує показання обвинуваченого з приводу того, що «Subutex» особисто в руки ОСОБА_7 він не передавав, а лише повідомив де і коли він зможе його забрати, а вказані обставини про конспіративні методи збуту наркотичного засобу підтверджують наміри обвинуваченого на збут наркотичних засобів та є доказом відсутності провокації ОСОБА_5 на вчинення злочину.
Окрім цього, дотримання вимог ст. 271 КПК України і практики Європейського суду з прав людини щодо забезпечення належного прокурорського нагляду за проведенням негласних слідчих (розшукових) дій підтверджується постановою про проведення оперативно розшукового заходу контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки №02/99т/3т від 26 березня 2015 року, погодженої із заступником прокурора Волинської області ОСОБА_16 30 березня 3015 року.
Згідно ч.3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Також, відповідно до ч.1 цієї ж статті контроль за вчиненням злочину може здійснюватись у випадку наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Зокрема у рішенні «Баннікова проти Російської Федерації» (пункти 24-50) наведено такий алгоритм перевірки обґрунтованості доводів сторін кримінального провадження щодо провокації (підбурювання) на вчинення злочину.
По-перше, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) звертає увагу чи був вчинений злочин без втручання органів влади, чи були об`єктивні відомості про те, що заявниця була залучена до злочинної діяльності та існувала істотна ймовірність вчинення злочину. Державні органи мають продемонструвати на будь якому етапі, що у них були вагомі підстави для проведення оперативно розшукових заходів. Свідченням здійснення злочинної діяльності або наміру її здійснювати можуть бути: продемонстрована заявником обізнаність про вартість наркотичних засобів і можливість їх придбати, а також можливість отримання вигоди при вчиненні правочину.
По-друге, слід визначити чи пов`язане з критерієм об`єктивності підозри питання про те з якого моменту органи влади почали проведення оперативно розшукових заходів, кому належала ініціатива у початку розслідування. ЄСПЛ враховує чи піддавали заявницю примусу до вчинення злочину. Недотримання органами досудового розслідування вимог про невтручання може пов`язуватись з такою поведінкою слідчого, як виявлення ініціативи при встановленні зв`язку з заявником, повторна наполеглива пропозиція надати сприяння, не дивлячись на попередню відмову, наполегливе підбурювання, підвищення ціни вище середньої або гра на почуттях заявника за допомогою нагадування про абстинентний синдром.
По третє, ЄСПЛ підкреслює необхідність чіткої і передбачуваної процедури для прийняття рішення про проведення слідчих дій, а також належного нагляду за ними.
Перевіряючи доводи захисника і обвинуваченого щодо провокації злочину, суд враховує наведені обставини, та вважає доводи захисту необґрунтованими.
У справі «Сакєйра проти Португалії» ЄСПЛ установив відсутність підбурювання зі сторони співробітників поліції, обґрунтувавши свої висновки наступним чином: «У цій справі національними судами встановлено, що ОСОБА_17 почали співробітничати з відділом карного розшуку в той момент, коли заявник вже зв`язався з ОСОБА_18 із приводу організації постачання кокаїну в Португалію. Крім того, із зазначеного моменту за діяльністю ОСОБА_17 спостерігав відділ карного розшуку, служба карного переслідування була проінформована про операцію. В остаточному підсумку, в органів влади були поважні причини підозрювати заявника в бажанні провести операцію по незаконному обігу наркотиків».
У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді є значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Перевіряючи доводи ОСОБА_5 щодо провокації злочину, суд враховує всі наведені обставини, та вважає дану позицію обвинуваченого та невизнання ним своєї вини обраним способом захисту, його винуватість підтверджується сукупністю досліджених і вказаних вище доказів.
Щодо посилання обвинуваченого на порушення його права на перехресний допит та на захист у зв`язку з відсутністю захисника при виявленні та вилученні в нього 3 квітня 2015 року грошових коштів, то вони не ґрунтується на вимогах закону, оскільки на той момент ОСОБА_5 не був підозрюваним або іншим учасником кримінального провадження, кошти видав добровільно в присутності двох понятих.
Доводи ОСОБА_5 з приводу провокації вчинення ним злочину засудженим ОСОБА_7 , який співпрацює з адміністрацією Маневицької ВК-42 та є негласним агентом, за що отримує певні «пільги», зокрема, можливість вільно переміщатись у забороненій зоні, а також те, що засуджений ОСОБА_7 забрав пакет з наркотичною речовиною зі столу під час того, як за столом сиділи ОСОБА_5 та інші засуджені, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, хоча, за клопотанням обвинуваченого, з метою об`єктивного та повного розгляду кримінального провадження, відповідний запит про наявність відеокамер спостереження та надання суду відеозаписів, надсилався у вказану установу.
Як вбачається із відповіді в.о. начальника Маневицької ВК (№42) УДПтС України у Волинській області ОСОБА_9 , в житловій зоні Маневицької ВК-42 встановлено дві відеокамери спостереження, але надати відеозапис з 10 години по 15 годину 3 квітня 2015 року неможливо у зв`язку з автоматичним перезаписом інформації на жорсткому диску «PARTIZAN» ADH-16А, пам`ять якого дозволяє зберігати інформацію протягом 14 днів (а.с.129).
Під час досудового розслідування ОСОБА_5 із таким клопотанням не звертався. Як пояснив обвинувачений, він був позбавлений права заявляти клопотання, проте дане твердження не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту і збуті наркотичних засобів, вчиненими повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України та вимоги Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законодавець відносить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, зокрема також передбачених ст. ст. 308, 309 КК України, тобто пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, що підтверджується відповідними вироками судів, наявними в матеріалах кримінального провадження (а.с. 106, 107-108, 110-112, 113-114). На шлях виправлення та перевиховання не став, на даний час відбуває покарання за вчинення корисливого злочину і по місцю відбування покарання характеризується виключно негативно, що підтверджується довідками Маневицької ВК-42, станом на 17 квітня 2015 року мав 11 стягнень, жодне не зняте та не погашене. Заохочень не має.
Згідно акту №372 наркологічної експертизи ОСОБА_5 страждає опійною наркоманією ІІ ступеня, примусового протинаркоманійного лікування на даний час не потребує, так як перебуває в умовах, що виключають вживання наркотиків (СІЗО №2 м.Луцьк) (а.с.95).
Обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Виходячи із принципу призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого, суд вважає можливим його виправлення з обов`язковою ізоляцією від суспільства.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 368 гривень 94 копійки.
Цивільний позов відсутній.
Речові докази: дві грошові банкноти номіналом по 200 гривень, мобільний телефон передати в дохід держави; медичний препарат «Subutex» у порошкоподібному вигляді, які містить у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,0039 г, сім-карту знищити.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, призначивши йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за ч.2 ст. 185 КК України за вироком Володимир Волинського міського суду Волинської області від 19 червня 2014 року, і остаточно визначити до відбування 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 368 гривень 94 копійки.
Цивільний позов відсутній.
Речові докази: дві грошові банкноти номіналом по 200 гривень, мобільний телефон передати в дохід держави; медичний препарат «Subutex» у порошкоподібному вигляді, які містить у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,0039 г, сім-карту знищити.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту 23 квітня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1