АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-914/ 2007 року Головуючий
у 1 інстанції Гвоздик А.Є.
121 КК Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007 року серпня місяці " 29 " дня Колегія суддів судової палати
у криміналь­них справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого Гавриша
В.М.

суддів Батрака
В.В. Кисіля A.M.

з участю
прокурора Подворчана
Ю.М.

засудженого ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Диканського
району та засудженого ОСОБА_1. на вирок Диканського районного суду від 19
червня 2007 року.

установила:

Цим
вироком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженець м.
Полтави, українець, громадянин України, учень Писаревського ПТУ -51, раніше судимий :

6.02.2003 року
за ст.
ст. 185 ч.2, 309 ч. 1 КК України 1 рік 6 міс. позбавлення волі із застосуванням ст.
ст. 75, 104 ЮС України та
іспитовим строком 1 рік ; 19.05.2003 року за
ст. 309 ч. 2, 71 КК України на 2 ро­ки позбавлення волі;

Звільнився умовно-достроково 24.01.2005
року на строк 3 місяця 25 днів, проживаючий с. Писаревщина Диканського
району засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення
волі.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь потерпілого ОСОБА_2
1 179 грн. 66 коп.
в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 2 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Одночасно
вирішена доля судових витрат та речових доказів, в тому чис­лі речей належних засудженому
ОСОБА_1. кросівок і джинсових штанів,
які постановлено знищити.

2

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому,
що 7 квітня 2007 року, близько
опівночі, в приміщенні охоронців ПАП
" Диканське ", яке розташоване
на території свиноферми в с
Великі Будища Диканського району, знаходячись
в стані алкогольного сп'яніння, із
мотивів помсти за побиття мате­рі, став
умисно наносити потерпілому ОСОБА_2.
удари ногами та руками в різні частини тіла, дошкою по голові, а потім кухонним ножем наніс легке по­ранення
в праве стегно.

Внаслідок
вчинення вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_2. були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для його життя у мо­мент їх
спричинення.

В
апеляції прокурора ставилося питання про скасування вироку та поста­новления нового, яким призначити ОСОБА_1. покарання у вигляді
7 років позбавлення волі у зв'язку з тим,
що судом першої інстанції в повній мірі не врахована тяжкість вчиненого
злочину, його наслідки та дані про особу
засу­дженого.

В змінах до апеляції прокурор просить лише уточнити у вступній частині
вироку дату останньої судимості ОСОБА_1. та з мотивувальної частини виключити
вказівку суду про знищення речових доказів,
а саме кросівок та джинсових штанів належних засудженому.

Засуджений
ОСОБА_1. в своїй апеляції просить пом'якшити призна­чену судом міру
покарання, посилаючись на своє
каяття, повне визнання вини, незадовільний стан здоров"я матері, яка залишилася без його допомоги.

Потерпілий
ОСОБА_2. вирок не оскаржив.

Заслухавши
доповідь судді, виступ прокурора
Подворчана Ю.М. , який підтримав
апеляцію з внесеними змінами, вислухавши
засудженого, який, з вра­хуванням повного визнання ним
вини, щирого каяття, а також незадовільного стану здоров'я
матері, просив пом'якшити призначену
міру покарання, переві­ривши матеріали
справи та обговоривши мотиви апеляцій,
колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляції
засудженого, а апеляцію прокурора, з внесеними змінами, підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

В ході
проведення досудового та судового слідства,
достовірно встанов­лені обставини та мотиви заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень ОСОБА_2. 7 квітня 2007 року
засудженим ОСОБА_1., який спільно з
ОСОБА_3., прибувши до свиноферми ПАП
" Диканське ", стали у
потерпілого з'ясовувати причини та обставини побиття потерпілим матері
засудженого.

Доведеним
по справі є і те, що ОСОБА_2. безмотивно побив ОСОБА_4. , а у відповідь на обґрунтоване обурення його
діями з боку її сина ОСОБА_1, ображав
його нецензурною лайкою, знаходячись на
робочому місці в стані алкогольного сп'яніння,
що і стало приводом до його побиття.

Поряд з
цим, ОСОБА_1.3 самого початку вину у
вчиненому визнав повністю, сприяв
органам досудового слідства у розкритті та розслідуванні кримінальної справи, щиро кається,
має молодий вік, виховувався в
неблагополучній сім'ї, та на момент
вчинення злочину навчався.

Враховуючи
перелічені обставини та віктимну поведінку самого потерпі­лого ОСОБА_2. , суд обґрунтовано дійшов до висновку про
можливість при­значення йому мінімального покарання, яке передбачене санкція ч. 1 ст.
121 КК України.

з

Одночасно
встановлено, що ОСОБА_1. раніше двічі
судимий, вчинив новий тяжкий злочин в
стані алкогольного сп'яніння, за місцем
прожи­вання характеризується негативно,
а тому висновок суду про можливість його перевиховання та виправлення
тільки в умовах ізоляції від суспільства,
є об­грунтованим, а призначена
міра покарання справедливою та такою, що
відпо­відає вимогам ст. 65 КК України.

Виходячи
з наведеного, судова колегія не
знаходить підстав до задово­лення апеляції засудженого про пом'якшення
призначеної судом міри покаран­ня.

Із
матеріалів справи також убачається, що
при проведенні досудового слідства 8 червня 2007 року були вилучені особисті
речі ОСОБА_1., а саме кросівки та джинсові
штани без будь-яких ушкоджень та визнані по справі ре­човими доказами.

/а. с. 16-19, 210/

Вирішуючи
долю цих речових доказів, суд повинен
був виходити з поло­жень ст. ст.
81, 330 КПК України та приймати
рішення про їх знищення тільки при умові, що вони не становлять цінності і в разі згоди
на це засудженого ОСОБА_1.

Оскільки
зазначене по справі не встановлено, з
резолютивної частини ви­року слід виключити вказівку суду про знищення кросівок
та джинсових штанів належних засудженому,
які підлягають поверненню за належністю ОСОБА_1. чи його рідним.

Підлягає
також уточненню у вступній частині вироку дата останньої су­димості
ОСОБА_1., який фактично був засуджений
Диканським районним судом 19 травня 2003 року,
а не 19 січня 2003 року, як
зазначено у вироку.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 362,
365, 366 КПК України колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляцію
помічника прокурора Диканського району,
з внесеними зміна­ми,
задовольнити, а апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення. Вирок змінити.

Уточнити
у вступній частині вироку дату попереднього засудження та вважати вірним
ОСОБА_1.3асудженим Диканським районним судом 19 травня 2003 року за ст.
309 ч.2 КК України.

В
порядку ст. 365 КПК України, з резолютивної частини вироку виклю­чити
рішення суду про знищення кросівок і джинсових штанів належних засу­дженому
ОСОБА_1., які передати йому чи його
рідним.

В решті
вирок Диканського районного суду від 19 червня 2007 року сто­совно
ОСОБА_1.3алишити без змін.