АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 09 липня 2015 року матеріали кримінального провадження № 0000067, за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає на АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ( в редакції Закону України № 1261 VІІ від 13 травня 2014 року).

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ( в редакції Закону України № 1261 VІІ від 13 травня 2014 року), повернуто прокурору.

Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті не в повному обсязі викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які підлягають доказуванню, а саме не відображено, які конкретні дії вчинив безпосередньо ОСОБА_6 . Крім того, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення разом з ОСОБА_8 , але жодних даних про процесуальний статус названої особи у кримінальному провадженні не вказано.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суддів. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду викладені в ухвалі не відповідають матеріалам кримінального провадження, а саме, всупереч доводам викладеним в ухвалі суду, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки органом досудового розслідування встановлено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, зокрема в обвинувальному акті викладені конкретні обставини вчиненням ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, а саме зазначено місце, час та спосіб вчинення злочину. Крім того, прокурор, посилається на вимоги ст. 291 КПК України, які не передбачають визначення процесуального статусу всіх осіб, які зазначені в обвинувальному акті, тому посилання суду на невизначеність статусу ОСОБА_8 , який вчинив кримінальне правопорушення у співучасті з ОСОБА_6 , є безпідставними.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких посилаючись на її безпідставність просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Однак, всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції Закону України № 1261 VІІ від 13 травня 2014 року), не конкретно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме, не відображено, які конкретні дії вчинені безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_6 .
За відсутності належного формулювання обвинувачення слід погодитися з висновками суду першої інстанції, про необхідність повернення прокурору обвинувального акту, оскільки саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно зі ст. 337 КПК України, здійснює судовий розгляд суд першої інстанції.

Також, колегія суддів всупереч доводам апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав про те, що органи досудового розслідування зазначивши в обвинувальному акті, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення разом із ОСОБА_8 , процесуальний статус останнього у кримінальному провадженні не вказали, зважаючи на положення ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України.
Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції вдався до оцінки обвинувального акту на предмет правильності формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставними, оскільки такі дані в ухвалі суду відсутні, а питання дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України щодо змісту обвинувального акта досліджується судом саме у підготовчому судовому засіданні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, і доводи викладені в апеляційній скарзі цього не спростовують, а тому підстав для її скасування, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції Закону України № 1261 VІІ від 13 травня 2014 року), повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/1117/2015 Категорія КК: ч. 2 ст. 296 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1