УХВАЛА

Справа № 564/1670/13-к

05 липня 2013 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчий суддя - Олійник П.В.

секретар - Озарчук Л.В.

з участю

прокурора - Оніщук С.П.

підозрюваного - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області Люлька Т.В., погоджене прокурором прокуратури Костопільського району Оніщуком С.П. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Костопіль Рівненської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, з базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше судимого 18 грудня 2012 року Костопільським районним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік три місяці, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_1 02.07.2013 року близько 21.30 год. спільно з ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в автомобілі марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1, що належить матері ОСОБА_1 ОСОБА_6, зупинились на перехресті вулиць 8-го Березня та Грушевського міста Костопіль. Позаду них на своєму автомобілі марки "Toyota Prado" д.н.з. НОМЕР_2 , зупинився ОСОБА_7 та посигналив їм. На це ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відреагували агресивно, вийшли з автомобіля та безпричинно почали ображати ОСОБА_7 нецензурною лайкою. На його неодноразові зауваження припинити свої дії ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ніяк не відреагували, а продовжували виражатися в адресу ОСОБА_7 нецензурно, погрожуючи затосуванням насильства.

Під час того, коли ОСОБА_7 намагався зі свого мобільного телефону марки «Nokia» викликати працівників міліції ОСОБА_5 вихватив в нього з рук мобільний телефон та розбив його об асфальт на проїжджій частині. За тим ОСОБА_7 дістав ще один мобільний телефон марки «Nokia» з якого знову намагався зателефонувати до міліції, однак ОСОБА_5 знову вихопив мобільний телефон з рук ОСОБА_7 та розбив його об асфальт.

В цей момент ОСОБА_1 з бардачка автомобіля ОСОБА_7 відкрито викрав грошові кошти в сумі близько 8000 грн. На прохання ОСОБА_7 повернути грошові кошти останній ніяк не відреагував, а спільно з ОСОБА_5 сіли в свій автомобіль та поїхали з місця події, спричинивши своїми діями заявнику ОСОБА_7 матеріального збитку.

Отже, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальнісь за яке передбачена ч.2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на від чотирьох до шести років. Також в клопотанні стверджується, що ОСОБА_1 раніше судимий, на шлях виправлення не став і скоїв інший злочин, залишивши місце події, намагався переховатись від працівників міліції у зв'язку із чим був затриманий і перебуваючи на волі він буде намагатися незаконно впливати на інших учасників у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просить обрати ОСОБА_1запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та про недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд виходить із наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 5 років. Суд також виходить із наявних ризиків, на які посилається слідчий, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

З врахуванням обставин справи та особи підозрюваного, з метою запобігти в подальшому вчинення ОСОБА_1 інших кримінальних правопорушень, ухилитися від слідства або суду, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України та враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі сорока розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов'язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув'язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178,183,184,395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області Люлька Т.В., погоджене прокурором прокуратури Костопільського району Оніщуком С.П. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Костопіль Рівненської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, з базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше судимого 18 грудня 2012 року Костопільським районним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік три місяці, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням тривалістю один рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 01 год. 00 хв. 3 липня 2013 року.

Строк дії ухвали - до 01 год. 00 хв. 1 вересня 2013 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 мінімальних заробітних плат в сумі 45880 (сорок пять тисяч вісімсот вісімдесят) грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 у разі внесення застави обов'язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Костопільського РВ УМВС України свій паспорт для виїзду за кордон.

Термін дії обов'язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01 год. 00 хв. 1 вересня 2013 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити підозрюваного, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов'язків застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Олійник П.В.