Справа № 314/937/15-к
Провадження № 1-кп/314/107/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001857 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розівка Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.05.2003 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3

ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений 07.11.2003 умовно-достроково з не відбутим строком 5 місяців 8 днів;

2) 08.10.2004 Розівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2005 по відбуттю строку покарання;

3) 03.10.2006 Розівським районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

4) 06.03.2007 Розівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 09.12.2011 по відбуттю строку покарання;

5) 27.02.2012 Розівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 березня 2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту, засуджений Розівським районним судом Запорізької області до позбавлення волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючи покарання в Кам`янській виправній колонії № 101 УДПтС України в Запорізькій області, неодноразово порушив режим відбування покарання, а саме:

10 листопада 2014 року о 19 годині 30 хвилин в приміщенні чергової частини Кам`янської виправної колонії № 101 УДПтС України в Запорізькій області, після відбуття дисциплінарного покарання та звільнення з ДІЗО, засуджений ОСОБА_4 не виконав законні вимоги адміністрації, а саме: безпідставно, категорично відмовився слідувати до відділення СПС № 9, своїми діями порушив п. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, на неодноразові зроблені йому зауваження з приводу порушення режиму утримання повів себе грубо, у зв`язку з чим 11 листопада 2014 року ОСОБА_4 був переведений до приміщення камерного типу строком на один місяць, оскільки інші заходи впливу, які застосовувалися до засудженого ОСОБА_4 , за вчинені ним дисциплінарні проступки, не вплинули на його поведінку.

26 листопада 2014 року о 09 годині 40 хвилин засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в приміщенні ДІЗО/ПКТ в камері № 8 ІЖТ, відкрито в категоричній формі в присутності робітників адміністрації та засуджених КВК № 101, а саме: лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 , майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , лікаря-нарколога ОСОБА_7 засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_9 , відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_10 приступити до прибирання в камері № 8 ПКТ, у приміщенні ДІЗО/ПКТ, в якій він утримувався та згідно графіку чергувань від 11 листопада 2014 року був черговим, чим порушив вимоги ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законні вимоги персоналу колонії. При цьому, засуджений ОСОБА_4 був одягнутий та взутий за сезоном, а також був забезпечений необхідним робочим інвентарем, пройшов інструктаж з техніки безпеки та за станом здоров`я засуджений ОСОБА_4 міг залучатися до праці.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні

№ 0001857, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні кабінету оперативного відділу Кам`янської виправної колонії № 101 УДПтС України в Запорізькій області, розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 391 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання з не відбутою частиною покарання, призначеного за вироком Розівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2012 року, призначити остаточне покарання у вигляді 1 року 4 місяців позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ст. 391 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 лютого 2015 року покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання з не відбутою частиною покарання, призначеного за вироком Розівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2012 року, остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 лютого 2015 року покарання у вигляді 1 року 4 місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 25 лютого 2015 року.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

23.03.2015

23.03.2015