Справа № 761/3762/15-к
Провадження №1-кп/761/411/2015
В И Р О К
іменем України
21 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005515 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.07.2004 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст..75 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2004 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, звільнений з місць позбавлення волі 11.03.2008 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 20 днів; 23.04.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190, ст..71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений 08.01.2011 року по відбуттю строку покарання, 12.11.2014 році Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, 31.05.2014р. приблизно о 03 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, знаходячись біля магазину «АТБ», розташованого по вул. Половецькій, 14 в м. Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3 .

При цьому, ОСОБА_4 31.05.2014р. приблизно о 23 годині 45 хвилин, знаходячись біля магазину «АТБ», розташованого по вул.. Половецькій, 14 в м. Києві, зустрівся з невстановленою слідством особою, з яким вирішили вжити алкогольні напої. В цей час до них підійшов раніше не знайомий їм ОСОБА_3 , який запропонував останнім разом з ним ще вжити алкогольних напої, на що останні погодились. Після розпиття алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою побачив у ОСОБА_3 мобільний телефон «НТС Сенсейшен», яким вирішили відкрито заволодіти, тим самим вступивши між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_3 , невстановлена слідством особа, діючи погоджено з ОСОБА_4 , приблизно о 03 годині 31.05.2014р., застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, правою рукою схопив за шию ОСОБА_3 і став його утримувати, тим самим не даючи йому змоги чинити будь-який опір. В цей час ОСОБА_4 , діючи погоджено з невстановленою слідством особою, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, діючи умисно, лівою рукою вихопив з кишень штанів ОСОБА_3 мобільний телефон марки «НТС», вартістю 5299 гривень з навушниками вартістю 200 гривень, а правою рукою відкрито вихопив з іншої кишені штанів гаманець, який не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, тим самим повторно, відкрито викрав чуже майно, завдавши ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 5 699 гривень. В подальшому ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_4 31.05.2014р. приблизно о 03 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «АТБ», розташованого по вул.. Половецькій, 14 в м. Києві, умисно спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_4 31.05.2014р. приблизно о 03 годині 10 хвилин, знаходячись біля магазину «АТБ», розташованого по вул. Половецькій, 14 в м. Києві, після вчинення відкритого викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_3 , з викраденим майном направився за місцем свого мешкання, тобто він виконав всі дії, які вважав за необхідними для вчинення злочину, тим самим реалізував свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_3 . В цей час ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи обуреним на ОСОБА_4 із-за вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, став наздоганяти останнього. Продовжуючи знаходитись за вказаною адресою між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклої неприязні, виник словесний конфлікт. В ході сварки ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відчуваючи до ОСОБА_3 раптово виниклі неприязні стосунки, умисно наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_3 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому суглобного відростку нижньої щелепи зліва, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 92 Е від 24.06.2014 року, за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому необхідний термін більше 21 дня. Зазначене ушкодження виникло від дії тупого предмету, по давності може відповідати терміну і обставинам зазначеним потерпілим.

Заподіявши ОСОБА_3 тілесні ушкодження, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду надав показання, що дійсно 30.05.2014р. у вечірній час, знаходячись біля магазину «АТБ», зустрівся зі знайомим, з яким вживали алкогольні напої. В цей час до них підійшов раніше не знайомий їм ОСОБА_3 , який запропонував їм разом ще вжити алкогольних напої, на що останні погодились. Після розпиття алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він разом зі знайомим побачили у ОСОБА_3 мобільний телефон, яким вирішили заволодіти. Так, його знайомий схопив потерпілого за шию та почав утримувати потерпілого, а він в цей час забрав з кишені штанів мобільний телефон та гаманець, після чого з місця вчинення втекли. Разом з тим, ОСОБА_3 став наздоганяти його, між ним та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклої неприязні, виник словесний конфлікт. В ході сварки він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_3 .

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, як повторне відкрите викрадення чужого майна потерпілого (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та ч. 1 ст. 122 КК України як умисне заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, на даний час відбуває покарання в Березанській виправній колонії, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, до затримання не працював.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому суд вважає за необхідне застосувати правила ст. 70 КК України і визначити остаточне покарання до відбуття шляхом часткового складання призначених покарань.
Крім того, враховуючи те, що 12.11.2014р. ОСОБА_4 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Києва до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, та вчинив новий злочин до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва, відповідно до ст. 70 КК України, суд вважає необхідним поглинути новим покаранням невідбуте ним покарання за попереднім вироком.

Потерпілим ОСОБА_3 заявлено цивільний позов на суму матеріальної шкоди в розмірі 9 548 гривень 20 копійок та моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень, який він підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав цивільний позов в повному обсязі.

З врахуванням думки учасників процесу суд вважає, що пред`явлений потерпілим ОСОБА_3 цивільний позов підлягає задоволенню в повному об`ємі, оскільки шкода потерпілому заподіяна в результаті винних дій обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, та призначити ОСОБА_4 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням поглинути не відбуте покарання згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року і визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 21 травня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, а саме з 06 серпня 2014 року до 20 травня 2015 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 9 548 (дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім ) гривень 20 копійок та моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: