Номер провадження: 11-кп/785/209/15
Номер справи місцевого суду: 501/207/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №001767 від 20.10.2013 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та обвинуваченного ОСОБА_9 , на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11.03.2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець м.Рубцовська Алтайського Краю, РФ, громадянин України, працюючий водієм автобази ДП

Іллічівський морський торгівельний порт, зареєстрований та мешкаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст.115 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 733,50 грн.

Утримується під вартою з 31.10.2013 року.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 засуджений за те, що 20.10.2013 року, о 17.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту зі своєю дружиною - ОСОБА_11 ,який раптово виник на побутовому грунті,діючи навмисно, з метою спричинення смерті, знаходячись за спиною ОСОБА_11 , наніс ножем загально-побутового призначення два різаних поранення в області горла та осадження епідермісу по типу садин в підборідній області, спричинивши ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла за вказаною адресою.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та винести виправдовувальний вирок, з закриттям кримінального провадження, посилаючись на невідповідність висновків у вироку суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування доводів захисник зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги послідовні показання обвинуваченного ОСОБА_12 під час досудового розслідування та при судовому розгляді справи, про відсутність у нього умислу на позбавлення життя своєї дружини ОСОБА_11 та заподіяння їй тілесних ушкоджень в стані необхідної оборони від її ж нападу, які стороною обвинувачення не спростовані. Також не прийняв до уваги дослідженні при судовому розгляді докази, які підтверджують показання обвинуваченого, в зв`язку з чим у вироку суду неправильно встановлені конкретні обставини справи та неправильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_9 .

Докази, зібрані органами досудового розслідування 20.10.2013 року на місці злочину, якими в обвинуваченні підтверджується інкриміноване кримінальне правопорушення, зібрані з порушенням встановленного законом порядку, в зв`язку з чим ці докази, а також експертні дослідження цих доказів, є недопустимими доказами.

Клопотання сторони захисту про відновлення розслідування і виконання ряду розшукових і слідчих дій, спрямованих на отримання допустимих доказів, залишилися без задоволення.

Під час досудового розслідування порушено право обвинуваченного на захист, т.я. переклад процесуальних документів відбувся без попередження перекладача про кримінальну відповідальність, що неможливо усунути при судовому слідстві.

В разі визнання апеляційним судом доводів сторони захисту неспроможними, захисник просив змінити вирок суду в сторону пом`якшення, застосувати ст.69 КК України,та призначити обвинуваченому покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.115 КК України, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття ОСОБА_12 в скоєному, активне сприяння слідству, відсутність судимостей в минулому, виключно позитивні характеристики з місця мешкання і роботи, звернення колективу автобази ІМТП, де ОСОБА_12 з 1982 року працює водієм.

Крім того, захисник просив звільнити ОСОБА_12 від стягнення процесуальних витрат за проведення криміналістичної експертизи на предмет належності ножа, вилученого в ході огляду місця події, до холодної зброї, оскільки обвинувачення за ст.263 ч.2 КК України ОСОБА_12 не пред`являлось.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 також просить вирок суду скасувати та винести виправдовувальний вирок, з закриттям кримінального провадження, посилаючись на аналогічні підстави.

В разі визнання апеляційним судом неспроможними доводів його апеляційної скарги обвинувачений також просив змінити вирок суду в сторону пом`якшення, застосувати ст.69 КК України,та призначити йому покарання нижче нижчої межі, встановлене санкцією ч.1 ст.115 КК України, враховуючи обставини справи, які свідчать про вчинення злочину в стані необхідної оборони, а також дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Також обвинувачений ОСОБА_12 просив звільнити його від сплати процесуальних витрат за проведення криміналістичної експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року вирок Ілічівського міського суду Одеської області вирок щодо ОСОБА_9 змінено та засуджено його за ст. 118 КК України на 2 роки позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 .11. 2014 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27.05. 2014 року скасовано і справу направлено на новий розгляд в апеляційний суд

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні скарги, крім того ОСОБА_8 просить суд перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 , на ст. 118 КК України та призначити йому 2 роки позбавлення волі, заслухавши ОСОБА_9 , який підтримав вимоги апеляційних скарг, просив вирок суду змінити, застосувати ст.69 КК України при призначенні йому покарання за ст.115 ч.1 КК України, або перекваліфікувати його дії за ст.118 КК України, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, заслухавши ОСОБА_9 у виступі та з останнім словом, вивчивши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вирок у відношенні ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, оскільки судом прийнято мотивоване рішення по справі, кваліфікація дій за ст. 115 ч. 2 КК України правильна, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Винність ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_11 повністю доведена :

- показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_11 її сестра , про смерть сестри і що вона вбита ОСОБА_13 вона взнала від працівників міліції.

Показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили суду, що 20 жовтня 2013 року, приблизно о 16 год. 40 хв. Прийшли додому, через 5 хв. До них в кімнату зайшов ОСОБА_9 та сказав, що його підрізала дружина, а він їй перерізав горло, просив викликати міліцію та швидку медичну допомогу. Через відчиненні двері вони побачили, що біля вхідних дверей, лежала закривавлена ОСОБА_11 .

Показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 які приймали участь в огляді місця події як поняті і їм показали ніж який був вилучений та опечатаний і вони підписали протокол огляду.

- висновком експерта від 21 жовтня 2013 року, з якого випливає, що смерть потерпілої ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з різаними пораненнями з пошкодженням правої передньої яремної вени і стала наслідком острої крововтрати, що свідчить : двох ран на передніх і бокових поверхнях шиї, з пересіченням кровоносних судин шиї. Смерть її настала одразу після поранення 20.10. 2013 року біля 17 год. рани спричиненні дією ріжучого предмета по типу ножа. Найбільш вірогідне взаєморозташування постраждалої і нападника в момент нанесення пошкоджень - нападник знаходився за спиною потерпілої, фіксуючи її голову(груди) лівою рукою, а правою з зажатим в ній ножем, при цьому наносив ушкодження. При такому розташування тіл всі морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень укладаються в єдиний механізм. Інших ушкоджень, окрім вищезазначених ( в тому числі і пошкоджень, характерних для боротьби і самооборони) при дослідженні трупа ОСОБА_11 не виявлено( т.1 а. с. 221-238).

-висновком експерта, відповідно до якого на ножі, вилученого з місця події, виявлена кров людини та білок, походження яких не виключається від потерпілої та обвинуваченого (т.2 а.с. 30-33).

Актом судово - медичного дослідження, згідно якого при дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові-2, 9%, в сечі -3,4 %(т.1 а.с.168).

Висновком експерта про те, що у ОСОБА_12 було колото різане поранення, живота і являлось від ножа та описаний механізм його утворення (т. 1 а.с. 246- 247).

-висновками судово - медичної експертної комісії № 406. згідно якого виявленні на трупі ОСОБА_11 поранення шиї не могли утворитися по вказаному обвинуваченим механізму,що він захищався та ударив її, при цьому комісією зазначено, що найбільш вірогідним розташуванням потерпілої та обвинуваченого в момент заподіяння тілесних ушкоджень: обвинувачений знаходився за спиною потерпілої, фіксуючи її голову(грудь) лівою рукою, а пошкодження наносив правою рукою із ножем у руці.

При розташуванні потерпілого і обвинуваченого лицем до лиця осіб найближчими частинами тіла потерпілої являлись витягнута ліва рука, груди(живіт), які могли бути в першу чергу пошкоджені при хаотичному розмахуванні ножем як вказує обвинувачений з цілю самооборони. Між тим поранень других частин тіла, крім шиї, у ОСОБА_11 не було ( т.1 а.с. 223-243).

Дані обставини ставлять під сумнів твердження захисту та обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 перебував у стані необхідної оборони і діяв з перевищенням її меж.

Суд першої інстанції правильно дав критичну оцінку твердженням обвинуваченого, що він нібито випадково поранив ОСОБА_11 , захищаючись від її нападу, що спростовується експертними висновками щодо взаєморозташування обвинуваченого та загиблої, характером поранень, механізмом нанесення пошкоджень, а також станом потерпілої,яка находилась в алкогольному сп`янінні , станом обвинуваченого, який знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння.

Крім того, знаходження обвинуваченого поза спиною загиблої під час нанесення їй ножового поранення, на думку колегії суддів, виключає наявність ознак того, що його дії на той момент були необхідною або уявною обороною. На тілі потерпілої не виявлено явних тілесних пошкоджень які б вказували на боротьбу і самооборону.

За таких підстав колегія суддів апеляційного суду Одеської області вважає, що суд 1-ї інстанції правильно кваліфікував дії засудженого по ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто навмисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Висновок суду щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 КК України, ґрунтується на доказах приведених у вироку і на висновку комісійної судово-медичної експертизи №406 від 08.01.2014 року,з якого вбачається, що смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 17.00 год., від гострої втрати крові, протягом 3-5 хв. після поранення, та знаходиться в прямому причинному зв`язку з різаними пораненнями шиї, зокрема, пошкодженням правої передньої яремної вени,які утворені одним травмуючим предметом типу ножа, в короткий проміжок часу (т.1 а.с.223-243).

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу засудженого, позитивну характеристику, скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння і правильно дійшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки покарання засудженому призначене відповідно до правил ст. 65 КК України, апеляційний суд вважає, що підстав для застосування дії ст. 69 КК України та призначенні йому більш м`якого покарання немає.

Твердження обвинуваченого, що йому неправильно призначено покарання колегія суддів не приймає до уваги так як воно спростовується матеріалами справи та вироком суду першої інстанції в якому суд дав оцінку його діям та мотивував рішення і призначене покарання ( т.2 а.с.201-205).

Твердження захисту, що неправильно дана кваліфікація дій обвинуваченого, що фактично не встановлена обстановка та мотив вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, що при судовому розгляді досліджувалися докази: показання обвинуваченного, свідків, речові докази та висновки експертів, але оцінку доказам суд першої інстанції дав не правильну, що суд не врахував відомості про напад потерпілої ОСОБА_11 на обвинуваченого ОСОБА_9 , який передував вчиненню обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, що обвинувачений захищався, та не хотів убивати потерпілу, колегія суддів не приймає до уваги оскільки ці твердження спростовуються матеріалами справи, експертизами та доказами, приведеними у вироку і яким суд першої інстанції дав належну оцінку (т. 2 а.с.201-205).

Посилання обвинуваченого та захисника на протиправність огляду місця події без дозволу ОСОБА_9 , спростовується показами обвинуваченого та свідків. ОСОБА_9 просив сусідів викликати міліцію на місце скоєння кримінального правопорушення, чим надав дозвіл на огляд житла, що не суперечить положенням ст. 233 КПК України. Незважаючи на ці обставини, слідчий також до огляду залучив представника відомчого житла - ОСОБА_18 , який приймав участь у огляді і підписав протокол саме як володілець цього житла

Доводи в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченного про те, що під час досудового розслідування та судового розгляду допущені порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, порушено право на захист обвинуваченого, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки апеляційний суд не вбачає зазначених порушень, які тягнули б скасування судового рішення.

Відповідно до ст.124 КПК України, не підлягають задоволенню вимоги в апеляційних скаргах щодо звільнення обвинуваченного від стягнення процесуальних витрат на користь держави за залучення експерта (проведення експертних досліджень), оскільки на підставі цих доказів органи досудового слідства та суд встановлювали обставини кримінального провадження.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає апеляційні скарги захисника та обвинуваченого такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.404-406, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та обвинуваченного ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11.03.2014 року, яким ОСОБА_9 був засуджений за ст.115 ч.1 КК країни до 10 років позбавлення волі без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

/підписи/

Копія вірна

Суддя ОСОБА_2