Справа
№ 1-89/2008 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20
жовтня 2008 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі:
головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Нерус Н.І.

з участю прокурора Лепської Н.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, громадянина
України, уродженця с.Тарасівка Білоцерківського району Київської області, з
повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх
дітей, займаючого посаду директора ТОВ “Придніпров”є”, проживаючого в
АДРЕСА_1, потерпілого від аварії на ЧАЕС
4 категорії, депутата Ріпкинської районної ради 5 скликання, раніше не
судимого;

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.364,
ч.1 ст.222 КК України;

В С
Т А Н О В И В :

Органом
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому що він, будучи директором
ТОВ “Придніпров”є” с.Малинівка Ріпкинського району та виконуючи
адміністративно-розпорядчі функції, 20.03.2007 року, зловживаючи службовим
становищем, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище,
достовірно знаючи, що за підприємством станом на 01.03.2007 року є
заборгованість по сплаті до місцевого бюджету податку з доходів фізичних осіб у
сумі 52596,43 грн., який належить до доходів загального фонду місцевих бюджетів
відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” та є
власністю територіальної громади, подав до Комісії по визначенню переліку
сільськогосподарських підприємств, яким надається право на отримання бюджетних
коштів для підтримки виробництва продукції рослинництва, створеній при
управлінні агропромислового розвитку Ріпкинської районної державної
адміністрації, заявку на отримання коштів державної допомоги за посів озимих
культур, на загальну суму 26300 грн. Зазначені кошти були отримані та
використані для потреб очолюваного ОСОБА_1 товариства.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_1,
зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів, використовуючи своє
службове становище, 20.06.2007 року достовірно знаючи, що станом на 01.06.2007
року заборгованість перед місцевим бюджетом по податкам з доходів фізичних осіб
не погашена та становить 54969,44 грн. та є власністю територіальної громади,
подав заявку, до Комісії по визначенню
переліку сільськогосподарських підприємств, яким надається право на отримання
бюджетних коштів для підтримки виробництва продукції рослинництва, створеній
при управлінні агропромислового розвитку Ріпкинської районної державної
адміністрації, на отримання коштів державної допомоги за посів ярих культур на
2007 рік, на загальну суму 8920 грн.
Зазначені кошти були отримані та використані для потреб очолюваного ОСОБА_1
товариства.

Крім
того, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, будучи директором ТОВ “
Придніпров'є ” с.Малинівка Ріпкинського району, знаючи, що Постановою Кабінету
Міністрів України № 256 від 21.02.2007 року затверджено “Порядок використання у
2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки
виробництва продукції рослинництва” та згідно п.6 цього Порядку, підприємства,
які мають прострочену більш ніж півроку заборгованість перед державним бюджетом
і місцевими бюджетами, не мають права на подання до комісії заявок на отримання
коштів державної підтримки, відповідно на отримання таких коштів. Умисно, з
метою незаконного отримання дотації з державного бюджету, достовірно знаючи, що
за підприємством станом на 01.03.2007 року є заборгованість по сплаті до
місцевого бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 52326,41 грн., подав
20.03.2007 року до Комісії по визначенню переліку сільськогосподарських
підприємств, яким надається право на отримання бюджетних коштів для підтримки
виробництва продукції рослинництва, створеній при управлінні агропромислового
розвитку Ріпкинської районної державної адміністрації, заявку на отримання
коштів державної допомоги за посів озимих культур на загальну суму 26300 грн.,
не зазначивши в останній відомостей про заборгованість перед місцевим бюджетом.

Продовжуючи
свою злочину діяльність 20.06.2007 року ОСОБА_1, достовірно знаючи, що за
підприємством станом на 01.06.2007 року є заборгованість по сплаті до місцевого
бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 54969.44 грн., подав до Комісії
по визначенню переліку сільськогосподарських підприємств, яким надається право
на отримання бюджетних коштів для підтримки виробництва продукції рослинництва,
створеній при управлінні агропромислового розвитку Ріпкинської районної
державної адміністрації, заявку на отримання коштів державної допомоги за посів
ярих культур на загальну суму 8920 грн., не зазначивши в останній відомостей
про заборгованість перед місцевим бюджетом.

Такі
дії ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.364, ч.1 ст.222
КК України.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винність
у вчиненні злочинів не визнав та показав, що з серпня 2002 року він, за
трудовою угодою займає посаду директора ТОВ “Придніпров”є” в с.Малинівка
Ріпкинського району. Не явлючись учасником вказаного товариства ОСОБА_1 не
отримує від його статутної діяльності будь-якої винагороди, крім заробітної
плати. У березні та червні 2007 року ОСОБА_1 дійсно звертався до комісії по визначенню переліку сільськогосподарських
підприємств, яким надається право на отримання бюджетних коштів для підтримки
виробництва продукції рослинництва, створеній при Ріпкинській РДА, та
подавав заявку на отримання коштів
державної допомоги. Вказані кошти у розмірі близько 35 тис.грн. підприємством
були отримані та використані за цільовим призначенням. На час звернення до
комісії ОСОБА_1, не будучи фахівцем у галузі оподаткування, надав весь
перелік документів, визначених
Постановою КМУ № 256 від 21.02.2007 року, в тому числі довідки з державної податкової інспекції у Ріпкинському
районі, про відсутність заборгованості
по обов»язкових платежах. ОСОБА_1 знав про те, що очолюване ним
підприємство нарахувало, але не перерахувало до місцевого бюджету податок з
доходів фізичних осіб на суму близько 50 тис. грн., однак згідно чинного
законодавства, неперерахування такого податку не вважається податковою
заборгованістю.

Заслухавши покази підсудного, допитавши свідків,
дослідивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи обвинувачення, суд
приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу злочинів, у
вчиненні яких він обвинувачується.

Так, в судовому засіданні встановлено, що станом
на 01.03.2007 року ТОВ “Придніпров”є” нарахувало, але не перерахувало до
місцевого бюджету податок з доходів фізичних осіб у розмірі 52596,43 грн.

Станом на 01.06.2007 року ТОВ “Придніпров”є”, але
не перерахувало до місцевого бюджету податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 54969,44 грн.

Орієнтовним часом виникнення
залишку неперерахованого податку є жовтень 2005 року (т.1 а/с 235-257).

Порядком використання у 2007 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для підтримки виробництва продукції
рослинництва, в редакції від 21.02.2007 року, було передбачено, що заявку для
отримання коштів мають право подавати юридичні особи крім тих, які мають
просрочену більш як півроку заборгованість перед державним і місцевими
бюджетами.

Пунктом 6 вказаного вище Порядку було визначено
перелік документів, які необхідно додавати до заявки, в тому числі і довідки
органів податкової служби про
відсутність (наявність) заборгованості за податковими зобов”язаннями.

20.03.2007 року ОСОБА_1
звернувся до комісії по визначенню переліку сільськогосподарських підприємств,
які мають право на отримання бюджетних коштів, із заявою про включення ТОВ
“Придніпров”є” до реєстру сільгосппідприємств на отримання коштів державної
допомоги за посів озимих культур, надавши передбачений пакет документів, в тому
числі і довідку ДПІ у Ріпкинському районі від 20.03.2007 року, з якої
вбачалося, що товариство має заборгованість по фіксованому
сільськогосподарському податку у розмірі 62,84 грн., а також заборгованість по
бюджетним позичкам на загальну суму 5119 грн. (т.2 а/с 243, 248).

Одночасно ОСОБА_1 до комісії були надані копії
платіжних доручень від 20.03.2007 року, згідно яких заборгованість по
фіксованому сільськогосподарському податку та бюджетних позичках сплачена (т.2
а/с 238-242).

Згідно протоколу № 3 засідання конкурсної комісії
від 21.03.2007 року, ТОВ “Придніпров”є” було включене до відповідного реєстру
підприємств та упродовж березня-червня 2007 року отримало державну допомогу на
загальну суму 26300 грн. (т.2 а/с
137-139; 156-161).

20.06.2007 року ОСОБА_1 звернувся до комісії із
заявою про включення ТОВ “Придніпров”є” до реєстру сільгосппідприємств на
отримання коштів державної допомоги за посів ярих культур, надавши пакет
необхідних документів, в тому числі і довідку ДПІ у Ріпкинському районі від
20.06.2007 року, згідно якої підприємство не мало заборгованості зі сплати
податків (т.2 а/с 250).

З протоколу № 11 засідання
конкурсної комісії від 04.07.2007 року вбачається, що ТОВ “Придніпров”є” було
включене до відповідного реєстру підприємств та 24.07.2007 року отримало
державну допомогу у розмірі 8920 грн. (т.2 а/с140-143; 162-164).

Отримані кошти державної допомоги на загальну суму
35220 грн. були використані для потреб ТОВ “Придніпров”є” (т.1 а/с 132).

Як на докази винуватості підсудного у зловживанні
своїм службовим становищем, що завдало істотної шкоди охоронюваним інтересам
держави, вчиненому з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, а також у
вчиненні шахрайства з фінансовими ресурсами, сторона обвинувачення посилається
на довідку ДПІ у Ріпкинському районі від 03.07.2006 року, на висновок ДПІ від
06.03.2008 року, на заяви ОСОБА_1 подані до відповідної комісії, а також на покази свідків - працівників державної
податкової інспекції та членів конкурсної комісії.

В той же час, допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_2 показала, що в 2007 році вона входила до складу комісії з
питань визначення переліку підприємств, що отримують бюджетну дотацію та
державну фінансову підтримку на виробництво продукції тваринництва та
рослинництва. У березні та червні 2007 року директор ТОВ “Придніпров”є” ОСОБА_1
звертався до комісії із заявами про включення товариства до переліку
сільгосппідприємств, які мають право на відшкодування витрат на посіви озимих
та ярих культур. ОСОБА_1 надав комісії весь перелік документів, визначених
Постановою КМУ № 256 від 21.02.2007 року і на підставі їх аналізу комісія
прийняла рішення про включення ТОВ “Придніпров”є” до відповідного переліку.
Комісією не було виявлено будь-якої невідповідності або підробки документів,
яка б виключала прийняття позитивного рішення по заявах ОСОБА_1 Постанова КМУ №
256 від 21.02.2007 року містить вичерпний перелік документів, які мають
подаватися на розгляд комісії і всі вони були надані директором ТОВ
“Придніпров”є”.

Будучи
допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що в 2007 році
вона входила до складу комісії по визначенню переліку підприємств для отримання
бюджетної дотації по виробництву продукції тваринництва та рослинництва і за її
участю приймалися рішення про включення ТОВ “Придніпров”є” до відповідного
переліку. Постанова КМУ № 256 від 21.02.2007 року містить вичерпний перелік
документів, які мають подаватися на розгляд комісії і всі вони були надані
директором ТОВ “Придніпров”є” ОСОБА_1 За результатами засідання комісії у
березні та липні 2007 року були прийняті рішення про включення очолюваного
підсудним підприємства до реєстру на отримання відшкодування витрат на посів
озимих та ярих культур. Ні під час прийняття рішення про включення ТОВ
“Придніпров”є” до переліку сільськогосподарських підприємств, ні після
перерахування коштів, комісією не було встановлено фактів безпідставного
отримання товариством державної допомоги, або фактів підробки директором
товариства документів. Перераховані підприємству бюджетні кошти були витрачені
за цільовим призначенням. Як сама комісія, так і будь-які інші державні органи
не ставили питання про повернення до бюджету коштів, отриманих ТОВ
“Придніпров”є” в 2007 році, через відсутність підстав для цього. У
відповідності до вимог Постанови КМУ № 256, в редакції від 21.02.2007 року,
ОСОБА_1 не повинен був надавати комісії довідку про перерахування до місцевого
бюджету податку з доходів фізичних осіб.

Аналогічні свідчення дали, будучи допитаними в
судовому засіданні члени конкурсної комісії ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

У відповідності до підпункту 3 пункту 6 “Порядку
використання у 2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті для
державної підтримки виробництва продукції рослинництва”, затвердженого
Постановою КМУ № 256, в редакції від 21.02.2007 року, єдиним документом, який
мають подавати до комісії підприємства на підтвердження відсутності або
наявності податкової заборгованості, є довідка податкової служби.

Згідно п.7 вказаного вище Порядку, прийняття
рішення про включення або невключення підприємств до реєстру, віднесено до
компетенції комісії, яка створюється управлінням агропромислового розвитку
райдержадміністрації.

У зв”язку з тим, що дії комісії при управлінні
агропромислового розвитку Ріпкинської РДА під час включення ТОВ “Придніпров”є”
до переліку сільськогосподарських підприємств для отримання державної дотації,
відповідали вимогам Постанови КМУ № 256 від 21.02.2007 року, слідчим
прокуратури Ріпкинського району 11.08.2008 року в порушенні кримінальної справи
за фактом зловживання службовим становищем членами конкурсної комісії, було
відмовлено за відсутністю в їх діях складу злочину (т.2 а/с 212).

Правомірність дій ОСОБА_1 під час звернення до
комісії, як і правомірність прийняття комісією рішення про включення ТОВ “Придніпров”є” до переліку підприємств, що
мають право на отримання коштів з державного бюджету, підтверджується також і
змінами, внесеними Кабінетом Міністрів України до “Порядку використання у 2007
році коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки
виробництва продукції рослинництва”.

Так, Постановою КМУ № 763 від 27.08.2008 року,
пункт 6 “Порядку використання у 2007 році коштів, передбачених у державному
бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва” доповнено
підпунктом 3-1, згідно якого до заявки на отримання бюджетних коштів має
додаватися довідка про відсутність (наявність) заборгованості перед місцевим
бюджетом з податку з доходів фізичних осіб, підписана керівником та скріплена
печаткою сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли
підтвердження доводи обвинувачення про умисні, винні, протиправні дії
підсудного, які виразились у наданні недостовірної інформації органу державної
влади з метою отримання дотації.

ОСОБА_1, у встановленому порядку реалізував своє
право на звернення до комісії з приводу отримання державної допомоги, надавши
необхідний перелік документів, а уповноважений на те орган прийняв рішення в
порядку та спосіб, передбачений відповідним нормативно-правовим актом.
Вподальшому ні комісіює, ні іншими державними органами не було встановлено
факту безпідставного отримання коштів ТОВ “Придніпров”є” та не приймалося
рішення про повернення їх до державного бюджету.

Суд також не може вважати беззаперечним доказом
винуватості підсудного

у вчиненні
інкримінованих йому діянь, лише факт наявності в у ТОВ “Придніпров”є” в 2007
році не перерахованого до місцевого бюджету податку з доходів громадян.

З акту перевірки дотримання податкового
законодавства, проведеної ДПІ у Ріпкинському районі вбачається, що станом на 31.03.2006 року ТОВ
“Придніпров”є” не перерахувало 36713.82
грн. податку з доходів фізичних осіб, і ОСОБА_1 цього не оспорює (т.1 а/с
109-128).

Згідно висновку ДПІ у Ріпкинському районі від
06.03.2008 року, станом на 01.06.2007 року ТОВ “Придніпров”є”, з наростаючим
підсумком нарахувало, але не перерахувало до місцевого бюджету податок з
доходів фізичних осіб у розмірі 54969,44
грн. (т.1 а/с 235-257).

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показала, що вона займає посаду
головного бухгалтера ТОВ “Придніпров”є” і станом на 01.03.2007 року та
20.06.2007 року підприємство упродовж більш ніж 6 місяців, нараховувало але не
перераховувало до місцевих бюджетів податок з доходів фізичних осіб. До
податкових органів господарством подається звітність форми ДФ, в якій
відображується лише перерахований податок, а неперерахування відповідної суми,
не вважається податковою заборгованістю.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості
свідка начальник ДПІ у Ріпкинському районі ОСОБА_12 показав, що у березні та
червні 2007 року ОСОБА_1 видавалися довідки про відсутність заборгованості у
ТОВ “Придніпров”є” з податкових платежів. Нарахування, але не перерахування
податку з доходів фізичних осіб не являється податковим боргом і вимоги Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами“
при його стягненні можуть бути застосовані лише у випадку донарахування
вказаного податку контролюючим органом.

Аналогічні
цим покази дали, будучи допитаними в судовому засіданні працівники ДПІ У
Ріпкинському районі ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Відповідно до п.п.1.3 ст.1 Закону України “Про
порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов”язання,
самостійно узгоджене платником податків, або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк.

Податкове зобов”язання, самостійно визначене
суб”єктом господарювання не вважається узгодженим, оскільки існуюче податкове
законодавство не передбачає подання форми податкової декларації по податку з
доходів фізичних осіб податковими агентами - суб”єктами господарювання.

Таким чином, нарахування але не перерахування до
бюджету податку з доходів фізичних осіб не являється податковим зобов”язанням.

Викладене підтверджується роз”ясненням ДПА України
від 20.07.2007 року (т.1 а/с 209).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що
незважаючи на те, що податок з доходів фізичних осіб є обов”язковим платежем до
бюджету, сам факт нарахування підприємством такого податку, але не
перерахування його до відповідного бюджету, не свідчить про виникнення у
суб”єкта господарювання податкової
заборгованості.

Таким чином суд вважає, що пред”явлене ОСОБА_1
органом досудового слідства обвинувачення грунтується на припущенні про
наявність у ТОВ “Придніпров”є” податкового зобов”язання.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення
не може грунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

ОСОБА_1
обвинувачується також у тому, що при отриманні коштів з державного бюджету він
діяв з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем та всупереч
інтересам служби.

В той же час, органом досудового слідства не
здобуто та не надано суду доказів про те, що при отриманні державної допомоги
дії підсудного були спрямовані на отримання ним матеріальних благ, задоволення
інших власних інтересів або інтересів третіх осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у
відповідності наказу № 4 від 22.08.2002 року ОСОБА_1 призначений директором ТОВ
“Придніпров”є” (т.1 а/с 148).

Зі статуту ТОВ “Придніпров”є” вбачається, що
ОСОБА_1 не входить до складу учасників товариства (т.1 а/с 133-146).

Таким чином суд вважає, що
ОСОБА_1 не може отримувати прибутку від статутної діяльності підприємства, отже
дії підсудного не могли бути обумовлені корисливим мотивом.

Суд
не може погодитись з версією сторони обвинувачення про те, що підсудний діяв
всупереч інтересам служби, оскільки отримані ОСОБА_1 кошти були використані для потреб ТОВ
“Придніпров”є”.

З урахуванням того, що всі можливості одержання
додаткових доказів по справі вичерпані, суд зобов”язаний витлумачити всі
сумніви на користь підсудного і постановити, згідно з ч. 4 ст. 327 КПК
виправдувальний вирок.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в
їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу
злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.222 КК України, отже він підлягає
виправданню.

Запобіжний захід підсудному не обирався, судові
витрати відсутні.

Речові докази необхідно залишити в матеріалах
справи.

Керуючись
ст.ст.321-335 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1
ст.364, ч.1 ст.222 КК України - виправдати, у зв»язку з відсутністю в його діях
складу злочину.

Речові докази необхідно залишити в матеріалах
кримінальної справи.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з моменту
його проголошення.

Суддя Є.А.
Жовток