АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Стуковенкової Т.Г.

суддів-Капелюхи В.М., Васецької В.В.

за участю прокурора Брусенцової І.В.

секретаря Омельницької А.Ю.

захисника адвоката Мороз Н.А.

обвинувачених ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0000016 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, заміжньої, працює на посаді комірника у ДПТНЗ Миролюбівський аграрний професійний ліцей, раніше не судимої, прожив.: АДРЕСА_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, суд, -

засуджено за ч.1 ст.366 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Даним вироком засуджений ОСОБА_4 за ч.1 ст.358 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., апеляційна скарга відносно якого не надходила.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винною та засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

12.09. ОСОБА_3, будучи офіційно працевлаштованою на посаду комірника у ДПТНЗ Миролюбівський аграрний професійний ліцей, згідно наказу про прийняття на работу від 02.04.2012 року та будучи службовою особою, маючи умисел на службове підроблення, особисто переконавшись в дійсній вазі зібраного насіння соняшнику, прийшла до приміщення Миролюбівського аграрного професійного ліцею, що розташоване за адресою вул. К.Маркса,8 с. Миролюбівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де за попередньою згодою з ОСОБА_4, внесли до офіційного документу - акту прийому насіння соняшника на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею з поля Миролюбівського аграрного професійного ліцею, відзначивши кількість насіння соняшнику у розмірі 14448 кг., хоча дійсно насіння соняшника на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею, не поступало, а його вага склала 21760 кг.

14.09.2012 року, ОСОБА_4 за попередньою згодою з ОСОБА_3, внесли до офіційного документу акту прийому насіння соняшника на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею з поля Миролюбівського аграрного професійного ліцею, відзначивши кількість насіння соняшнику у розмірі 12620 кг, хоча дійсно насіння соняшнику на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею, не поступало, а в його дійсній кількості ОСОБА_4 не переконався.

16.09.2012 року, ОСОБА_4 за попередньою згодою з ОСОБА_3, вніс до офіційного документу акту прийому насіння соняшника на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею з поля Миролюбівського аграрного професійного ліцею, відзначивши кількість насіння соняшнику у розмірі 3150 кг, хоча дійсно насіння соняшнику на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею, не поступало, а в його дійсній кількості ОСОБА_4 не переконався.

Таким чином, в період з 12.09.2012 року по 16.09.2012 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів актів прийому насіння соняшнику на ТІК Миролюбівського аграрного професійного ліцею. На підставі цих відомостей, завідомо неправдивих документів, було складено акт виконаних робіт по збиранню врожаю у 2012 році, який складений завідомо неправдиво.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому вказує, що при призначенні покарання судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню, оскільки призначаючи ОСОБА_3 основне покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу ним не призначено обовязкове додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, повязані зі здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, установах організаціях незалежно від форм власності.

Просить ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_3 основне покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. та обовязкове додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади повязані зі здійсненням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, установах організаціях незалежно від форм власності на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про підтримання апеляції, пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2, які просили не застосовувати додаткове покарання і залишити вирок суду без змін, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово ОСОБА_3, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними в провадженні матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.404 КПК України, в межах апеляційної скарги, та вирішуючи питання щодо правильності призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при його визначенні обґрунтовано послався на тяжкість вчиненого правопорушення, дані, що характеризують обвинувачену з позитивної сторони, а саме, характеристику, відсутність судимості, її відношення до вчиненого повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому, визнавши названі обставини такими, що помякшують покарання. Призначене ОСОБА_3 покарання є таким що відповідає вимогам ст.65 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових правопорушень.

Разом з тим, суд не звернув увагу на те, що санкція ч.1 ст.366 КК України , за якою засуджено ОСОБА_3 передбачає обовязкове призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і у вироку це питання не вирішив, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

Колегія суддів, враховуючи ті помякшуючі обставини, на які послався суд, та приймаючи до уваги, наявність у ОСОБА_3 на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_4, чоловіка ОСОБА_5, звільненого у вересні 2012 року з міського комунального підприємства Дніпроводоканал в звязку зі скороченням штатів, наявність як члена сімї - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є матірю її чоловіка і потребує догляду, стан здоровя, що є обставинами, які теж помякшують покарання, вважає за можливе вирок змінити та застосувати до обвинуваченої положення ст.69 КК України щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 405, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2013 року відносно ОСОБА_3 змінити.

Вважати ОСОБА_3 засудженою за ч.1 ст.366 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2013 року, з застосуванням ст.69 КК України щодо призначення додаткового покарання, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

Головуючий у 1 інстанції Порох К.Г. Категорія ч.3 ст.185 КК України

Доповідач Стуковенкова Т.Г. провадження № 11-кп/774/494/13