Справа № 558/125/15-к
номер провадження 1-кп/558/14/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року смт Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 і угоду про визнання винуватості від 13 березня 2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дубляни Демидівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта базова загальна середня, безробітного, неодруженого, не військовозобов`язаного, судимого 17.09.2014 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 13 березня 2015 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за наступних обставин.

Так, вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Згідно направлення Дубенського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 03 листопада 2014 року, ОСОБА_4 мав з`явитися 04 листопада 2014 року в Демидівську селищну раду Демидівського району Рівненської області.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим кримінально-виконавчою інспекцією з порядком та умовами відбування покарання, умисно, з 04 листопада 2014 року та в подальшому у наступні робочі дні, визначені графіками відбування громадських робіт у листопаді 2014 року, а саме: в період з 04 по 07 листопада 2014 року, з 10 по 14 листопада 2014 року, з 17 по 21 листопада 2014 року та з 24 по 28 листопада 2014 року, в Демидівську селищну раду для виконання громадських робіт без поважних причин не з`явився та не відбув 100 годин громадських робіт, чим не виконав обов`язку у вільний від роботи час безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування, чим ухилився від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Наведені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення, а саме надавав визнавальні показання та сприяв визнавальними показаннями досудовому розслідуванню по даному провадженню.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць. Із застосуванням ст.72 КК України перевести невідбуту частину покарання у вигляді 100 годин громадських робіт на 12 днів арешту та на підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 1 місяця 10 днів арешту.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання у виді арешту, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 13 березня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць. Із застосуванням ст.72 КК України перевести невідбуту частину покарання у вигляді 100 годин громадських робіт на 12 днів арешту та на підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 1 місяця 10 днів арешту.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

С У Д Д Я: