Справа № 591/9408/14-к
Провадження № 1-кп/591/46/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0004841 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Юнаківка Сумського району Сумської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки

- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 28.10.2014 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71, 72 КК України до 5 років позбавлення волі

в скоєнні кримінального правопорушення - злочинів передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Приблизно 15.04.2014 року у вечірній час (більш точної дати в ході досудового розслідування встановлено не було) ОСОБА_6 за невстановлених обставин втратив свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 05.03.2008 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, у якому також знаходився ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_6 ..

В квітній 2014 року у вечірній час (більш точний час в ході досудового розслідування встановлено не було) ОСОБА_4 біля магазину «Луч» по вул. Інтернаціоналістів в м. Суми, знайшов вказаний паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та вирішив його підробити шляхом переклеювання фотокартки із зображенням ОСОБА_6 на фотокартку зі своїм зображенням, з метою подальшого його використання при заволодінні грошовими коштами банку шляхом отримання кредиту на ім`я ОСОБА_6 .

З цією метою, в період часу з 15.04.2014 року по 22.04.2014 року у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, видалив з першої сторінки паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 фотокартку ОСОБА_6 та вклеїв на її місце фотокартку з власним зображенням, підробивши у такій спосіб офіційний документ паспорт громадянина України.

22.04.2014 року у робочий час ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщення магазину «Комфі» по вул. Харківська, 2 в м. Суми та видаючи себе за ОСОБА_6 повідомив кредитному консультанту ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_7 про намір придбати в магазині «Комфі» ноутбук Lenovo IdeaPad G700A за рахунок кредитних коштів ПАТ «УкрСиббанк». При цьому, ОСОБА_4 не мав наміру повертати грошові кошти отримані в кредит. З даного приводу була оформлена відповідна анкета-заявка. Після цього, в цей же день при оформленні споживчого кредиту у ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 пред`явив кредитному консультанту ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_7 раніше підроблений ним офіційний документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та ідентифікаційний код на ім`я останнього, з яких консультантом ОСОБА_7 були зроблені ксерокопії. Дані ксерокопії паспорта та ідентифікаційного коду власноручно за допомогою кулькової ручки були завірені ОСОБА_4 від імені ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_4 підробив підпис ОСОБА_6 - власноручно за допомогою кулькової ручки підписавшись від імені останнього у графі «Позичальник» Договору № 0 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна від 22.04.2014 року і додатку до нього.

Завірена копія підробленого паспорта з ідентифікаційним кодом та підроблений договір про надання споживчого кредиту відразу були передані працівнику банку ОСОБА_7 . На підставі даного договору банком, за придбання ОСОБА_4 від імені ОСОБА_6 в кредит ноутбука, було перераховано на рахунок ТОВ «Комфі Трейд» грошові кошти в сумі 6 744 грн.

У наведений вище спосіб, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, шляхом обману заволодів грошовими коштами ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 6 744 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю за наведених вище обставин визнав повністю, вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України не визнав та пояснив суду, що він знайшов паспорт на ім`я ОСОБА_6 в якому була довідка про ідентифікаційний код. Він вирішив використати вказаний паспорт та код для отримання кредиту. Для цього, він власноручно видалив фотокартку ОСОБА_6 з паспорту та вклеїв до цього паспорту фотокартку зі своїм зображенням. Після цього, він пішов до магазину «Комфі» де вибрав ноутбук Lenovo, який хотів собі придбати. Звернувся до кредитного консультанту ПАТ «УкрСиббанк», якому подав підроблений паспорт, з метою оформлення кредиту та уклав відповідний кредитний договір у якому власноручно підробив підпис від імені ОСОБА_6 .. Банк перерахував магазину вартість ноутбуку, а він забрав цей ноутбук собі. Пояснив, що він мав намір повертати кошти банку та навіть сплатив перший внесок в сумі 355 грн., але не зміг належним чином виконувати свої зобов`язання, оскільки він був затриманий працівниками міліції та утримувався під вартою. Також пояснив, що підроблений паспорт та придбаний ноутбук знаходяться у нього, але повідомляти місце їх знаходження він не вважає за потрібне. Також пояснив, що він залишив кредитному консультанту відомості про власний номер мобільного телефону, номер телефону контактної особи він вигадав.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочинів за наведених вище обставин, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.
Поясненнями свідка ОСОБА_6 , якій пояснив суду, що у квітні 2014 року він втратив свій паспорт та код, після чого наприкінці цього ж місяця звернувся до міліції для відновлення втраченого паспорту. У червні - липні 2014 року він отримав від банку листа з якого дізнався про наявність кредитної заборгованості. Він звернувся до банку та повідомив, що не брав ніякого кредиту. За порадою працівників банку він подав до міліції повідомлення про злочин. Пояснив, що ніяких кредитів в ПАТ «Укрсиббанк» на придбання ноутбуку він не отримував.
Поясненнями свідка ОСОБА_8 , що працювала кредитним консультантом в ПАТ «Укрсиббанк» та її робоче місце знаходилося в приміщенні магазину «Комфі» в м. Суми. Точного часу коли все сталося вона не пам`ятає. Пояснила, що до магазину «Комфі» прийшов обвинувачений, якій вибрав для себе ноутбук 17 дюймів. При цьому він казав, що придбаває його для себе. Обвинувачений сплатив частину вартості ноутбуку в касу магазину, надав усі необхідні документи, вони підписали кредитний договір. Пояснила, що перший платіж в погашення кредиту мав бути сплачений через місяць після укладення договору. Після закінчення цього строку вона перевірила сплату та виявила, що позичальник не здійснив обов`язковий місячний платіж. Вона стала телефонувати обвинуваченому та контактній особі, номер якої зазначив обвинувачений, але вказані обвинуваченим номери були відключені.
Поясненнями представника потерпілого, якій пояснив суду, що 22 квітня 2014 року ПАТ «Укрсиббанк» був виданий кредит на ім`я ОСОБА_6 в сумі 6744 грн. на придбання товару загальною вартістю 7099 грн ноутбуку Леново вартістю 6099 грн. та після продажного сертифікату вартістю 1000 грн. Покупець за рахунку власник коштів сплатив частку вартості товару, внісши до каси підприємства торгівлі 355 грн. Решта суми вартості товару 6744 грн. були сплачені банком за клієнта і саме ця сума є розміром кредиту, отриманим позичальником. За умови договору позичальник мав сплатити першій щомісячний платіж 22.05.2014 року, але взяті на себе зобов`язання не виконав у зв`язку з чим кредит був віднесений в розряд проблемних. При перевірці документів кредитної справи були встановлено, що підпис від імені ОСОБА_6 виконано з ознаками імітації. При особистій явці ОСОБА_6 до банку було встановлено, що він не є особою, яка зображена на фотокартці в копії паспорту наявної у кредитній справі. Пояснив, що при отриманні вказаного кредиту позичальник не сплачував банку жодних коштів, оскільки першій платіж мав бути здійснений позичальником лише 22.05.2014 року, а наступний 23.06.2014 року. Сплачені обвинуваченим 355 грн. є платежем, якій був здійснений позичальником за товар за рахунок власних коштів безпосередньо продавцю цього товару.
Документами отриманими під час проведення досудового розслідування на підставі Ухвали слідчого судді:
· анкетою-позичальника від 22.04.2014 року з якої вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «Укрсиббанк» з приводу отримання кредиту на придбання ноутбуку та після продажного сертифікату на загальну суму 7099 грн., повідомив власний мобільний телефон та телефон контактної особи ОСОБА_9 . На даній анкеті міститься підпис вчинений від імені ОСОБА_6 (а.с. 182)
· довідкою про ознайомлення з умовами кредитування на якій від імені ОСОБА_6 вчинено підпис про ознайомлення з цими умовами. (а.с. 183)
· договором про надання кредиту та заставу рухомого майна від 22.04.2014 року на якому міститься підпис від імені ОСОБА_6 .. З умов даного договору вбачається, що кредит надається в розмірі 6744 грн. на придбання товару загальною вартістю 7099 грн. Позичальник за рахунок власних коштів оплачує продавцю товару частину вартості товару в розмірі 355 грн. (а.с.184)
· додатком № 1 до договору з графіком платежів за наведеним вище договором від 22.04.2014 року на якому міститься підпис від імені позичальника. (а.с. 185)
· Копією паспорту НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду на яких міститься посвідчувальний запис на підпис від імені ОСОБА_6 (а.с. 186)
· довідкою про сплату вартості товару покупцем та банком (а.с. 187)
· Фотокарткою особи, що отримала кредит на підставі вказаного вище договору в електронному вигляді, яка розміщена на цифровому диску (а.с. 193)
· Випискою по кредитному договору від 22.04.2014 року з якої вбачається, що жодних платежів на погашення заборгованості не було здійснено.
З висновку експерта (а.с. 174-179) вбачається, що підпис у графі « ОСОБА_6 » у Анкеті-заявці на надання споживчого кредиту від 22.04.2014, підписи у графах «Позичальник: ОСОБА_6 », «Позичальник» у Договорі № 0 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна від 22.04.2014 року та Додатку № 1 до даного договору на ім`я ОСОБА_6 , рукописні тексти «згідно з оригіналом ОСОБА_6 22.04.2014» та підписи на ксерокопіях паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 та ідентифікаційному номері на ім`я ОСОБА_6 , виконані ОСОБА_4 .

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має.

До пояснень обвинуваченого про те, що він не мав наміру заволодіти коштами банку, лише хотів придбати для себе ноутбук та в подальшому виконувати умови договору й повертати, але не зміг цього зробити оскільки він був затриманий працівниками міліції, суд відносить критично і розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дані пояснення обвинуваченого спростовуються наведеними вище доказами, аналіз яких надає суду підстави прийти до висновку, що при отриманні кредиту в ПАТ «Укрсиббанк» обвинувачений не мав наміру його повертати та фактично у такій спосіб шляхом обману заволодів грошима банку, якій сплатив за обвинуваченого вартість товару, що перейшов у власність обвинуваченого.

Про спрямованість умислу обвинуваченого саме на заволодіння чужим майном шляхом обману свідчить як послідовність дій обвинуваченого так й їх характер: обвинувачений підробив паспорт, якій використав для укладення кредитного договору, увівши в оману з його використанням працівників банку. Підробив підписи від імені позичальника в офіційному документів виданому ПАТ «Укрсиббнк» та фізичною особою - кредитному договорі укладеному між ПАТ «Укрсиббанк» та фізичною особою, в наслідок чого, шляхом обману створив умови для виникнення у права на отримання кредиту. Обвинуваченим не було вчинено жодних дій на виконання умов договору. При цьому, посилання обвинуваченого на те, що він не мав можливості виконувати умови договору з поважних причин, спростовуються поясненнями представника потерпілого та умовами договору з яких вбачається, що перший платіж мав бути здійснений 22.05.2014 року, а затриманий обвинувачений був лише 06.06.2014 року. Заява обвинуваченого про те, що перший платіж за кредитним договором він здійснив в день отримання кредиту, також не заслуговують на увагу. З пояснень самого обвинуваченого у суді вбачається, що 355 грн. він сплатив у касу магазину. З пояснень представника потерпілого, свідка ОСОБА_8 , договору (а.с. 184) та довідки (а.с. 187) вбачається, що 355 грн. були сплачені позичальником безпосередньо продавцю товару в рахунок часткової оплати товару за рахунок власних коштів.

Таким чином, суд вважає що вина обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні доведена повністю та його дії кваліфікує:
- дії, що виразилися у підробленні офіційних документів паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та Договору № 0 за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки він, діючи умисно, підробив офіційний документ, який видається установою, особою, яка має право видавати такий документ, який надає права, з метою його використання підроблювачем.

- дії, що виразилися у використанні завідомо підроблених документів паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та Договору № 0 за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він, діючи умисно, використав завідомо підроблені документи.

- дії, що виразилися у заволодінні грошовими коштами ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 6 744 грн. шляхом обману з використанням підроблених офіційних документів за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він діючи умисно, повторно, заволодів чужим майном шляхом обману.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Посилання в обвинувальному акті на щире каяття, як пом`якшуючи покарання обставину, є безпідставним, оскільки вона не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи під час якого обвинувачений свою вину визнав частково.
Також, при призначенні покарання суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми від 28.10.2014 року, а дані злочини вчинив до постановлення вказаного вироку суду.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки воно є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, остаточно визначивши його за правилами ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1228,50 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого.

ПАТ «Укрсиббанк» заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 8230,44 грн., які складаються з 6744 грн. виданих в якості кредиту, 28,61 грн. відсотків, 1319,76 грн. комісії та 138,07 грн. пені. Обвинувачений позов визнав частково.

На підставі ст. 1166 ЦК України, суд вважає даний позов обґрунтованим і таким що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до змісту положень ч. 1 ст. 55, ст. 128 КПК України в кримінальному провадженні потерпілим, яким є юридична особа, може бути заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

За положеннями ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вже встановлено судом, в наслідок вчинення злочину потерпілому завдано прямі майнові збитки на суму виданого кредиту в розмірі 6744 грн., а тому саме в такому розмірі й підлягає задоволенню заявлений потерпілим цивільний позов.

В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки фактично позивачем заявлений позов не про відшкодування майнової шкоди, а про стягнення з обвинуваченого плати за користування кредитним ресурсом банку, послугами банку та штрафних санкцій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за:
· ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік.
· ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді арешту на строк шість місяців.
· ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за які він засуджується з цим вироком та засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми від 28.10.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання рахувати з 30.06.2015 року, включно. Зарахувати в строк відбуття покарання час утримання під вартою за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 28.10.2014 року, з 06.06.2014 року, включно, по 29 червня 2015 року, включно.

Позов ПАТ «Укрсиббанк» задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 6744 грн. на відшкодування завданої злочином майнової шкоди. В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1228,50 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення, а також ОСОБА_4 в той же строк з дня отримання копії судового рішення.
Суддя