У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кузьменко О.Т., Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Кривов”яза Я.І.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 21 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, та касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду Житомирської області від 13
листопада 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця с. Великі Лісівці Попільнянського району Житомирської
області, непрацюючого, судимості не має,

засуджено за ч. 2 п. п. 4, 7 ст. 115 КК України на 12
років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС
України в Житомирській області 379 грн. 30 коп. - судові витрати, пов'язані з
проведенням експертиз.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні з хуліганських мотивів та з особливою
жорстокістю умисного вбивства ОСОБА_2 при таких обставинах.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 у с. В.Лісівці Попільнянського району Житомирської області
допомагав по господарству ОСОБА_3 та його синові ОСОБА_4, разом із якими під
час роботи та в подальшому вживали спиртні напої. Близько 18-ої години,
проїжджаючи на возі біля будинку ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили зайти до
неї, щоб дізнатися, коли вона віддасть
гроші за виконану ними весною роботу в її господарстві. Зайшовши на подвір'я та
побачивши, що ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння лежить на землі, ОСОБА_4
пішов додому, а ОСОБА_1, вийшовши з подвір'я, присів під парканом, оскільки
йому було погано від ужитого спиртного. Через деякий час до нього підійшла
ОСОБА_2, яка, висловлюючись нецензурними словами, стала його проганяти та
звинувачувати в тому, що він хоче її пограбувати. Обурившись на такі дії
потерпілої, ОСОБА_1 у результаті раптово виниклого умислу, направленого на
умисне вбивство ОСОБА_2, із хуліганських мотивів, використовуючи малозначний
привід, умисно наніс їй один удар кулаком правої руки у щелепу, внаслідок чого
остання впала на землю, а з її рота пішла кров. ОСОБА_1, злякавшись, що їх
побачать, затягнув ОСОБА_2 у будинок до крайньої кімнати, де, продовжуючи свої
злочинні дії, із метою заподіяння смерті потерпілій, взявши у веранді будинку
лопату, завдав нею потерпілій численну кількість ударів у життєво важливі
органи - голову, шию та тулуб, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, рубаних ран тім'яної ділянки голови зліва, лівої
вушної раковини, лівого плеча, лівого стегна та лівої гомілки, перелому кісток
носа, крововиливів на обличчі, підборідді та шиї. В результаті нанесення
лопатою потерпілій численної кількості тілесних ушкоджень із пошкодженням
черепа, що завдало їй сильного фізичного болю та особливих страждань і
спричинило її смерть, ОСОБА_1 із хуліганських мотивів учинив умисне вбивство з
особливою жорстокістю.

В касаційному поданні прокурор, зазначаючи, що матеріали справи та викладені у вироку обставини злочину
свідчать про те, що ОСОБА_1 вбивство ОСОБА_2 вчинив на грунті раптово виниклих
неприязних стосунків, просить вирок суду змінити та виключити кваліфікацію дій
засудженого за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Засуджений ОСОБА_1 у касаційній скарзі та доповненнях до неї просить змінити вирок та перекваліфікувати його дії з ч. 2 п. п. 4, 7 ст.
115 КК України на ст. 123 КК України з огляду на те, що умислу на вбивство
ОСОБА_2 він не мав, а тяжкі тілесні ушкодження заподіяв їй у стані сильного
душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок образ із боку потерпілої.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав касаційне подання прокурора та вважав
необхідним частково задовольнити касаційну скаргу засудженого, вирок змінити,
перекваліфікувати дії ОСОБА_1 із ч. 2 п. п. 4, 7 ст. 115 КК України на ч. 1 ст.
115 КК України та призначити покарання 10 років позбавлення волі, перевіривши
матеріали справи, доводи касаційних скарги та
подання, заперечення на нього, в якому засуджений підтримує доводи своєї
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню, а касаційна скарга - частковому задоволенню з таких
підстав.

Як у поданні прокурора, так і у скарзі засудженого не заперечуються
встановлені судом обставини справи, а саме, що ОСОБА_1, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння, після того, як ОСОБА_2, яка також перебувала у стані
алкогольного сп'яніння, звинуватила його у тому, що він має намір її
пограбувати, висловлювалась в його адресу нецензурними словами, ударив її
кулаком у щелепу, після чого затягнув у будинок, де лопатою завдав удари по
голові, шиї та тулубу, заподіявши рубані
рани тім'яної ділянки голови, вушної раковини, плеча, стегна, гомілки, перелом
кісток носа, крововиливи на обличчі, підборідді та шиї, а також закриту
черепно-мозкову травму, внаслідок якої настала смерть потерпілої.

Зазначені обставини встановлені показаннями ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, даними протоколів огляду місця події, відтворення обстановки і
обставин події, під час якого ОСОБА_1 розповів та продемонстрував механізм заподіяння
потерпілій тілесних ушкоджень, показав колодязь, в який він викинув знаряддя
злочину - лопату, і в якому її було виявлено та вилучено.

Показання засудженого про характер та механізм заподіяння ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень підтверджується висновками судово-медичних експертиз.

Доводи засудженого в касаційній скарзі про відсутність у нього умислу на
вбивство ОСОБА_2 та про те, що його дії були зумовлені тяжкими образами з боку
потерпілої, внаслідок чого він знаходився у стані сильного душевного хвилювання, є
безпідставними.

Враховуючи знаряддя злочину, характер та локалізацію заподіяних потерпілій
тілесних ушкоджень, суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях
ОСОБА_1 умислу на її вбивство.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України №2 від 7 лютого 2003 року “ Про судову практику в справах проти
життя та здоров'я особи”, до тяжкої образи слід відносити явно непристойну
поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного
або близьких йому осіб.

Однак із показань ОСОБА_1 не
вбачається, що дії потерпілої були саме такими і об'єктивно могли викликати у
нього емоційний стан, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати
свої дії або керувати ними.

Разом із тим, суд прийшов до
необґрунтованого висновку про те, що засуджений учинив вбивство ОСОБА_2 із
хуліганських мотивів.

Відповідно до закону як умисне вбивство з хуліганських мотивів дії винного
кваліфікуються тоді, коли він позбавляє життя іншу особу внаслідок явної
неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття й
нормами моралі, а також без будь-якої причини з використанням малозначного
приводу.

Як видно з викладених у вироку обставин злочину, ОСОБА_1 вчинив вбивство
потерпілої після того як вона, висловлюючись нецензурною лайкою, стала
проганяти його та звинуватила у намаганні її пограбувати. Наведене дає підстави
стверджувати, що причиною вбивства була неприязнь засудженого до потерпілої
внаслідок вищезазначених її дій. Тому доводи прокурора в касаційному поданні
про те, що ОСОБА_1 позбавив життя
ОСОБА_2 на грунті особистих неприязних стосунків, заслуговують на увагу.

Не може колегія суддів погодитись і з висновком суду про наявність у діях
засудженого по позбавленню життя потерпілої особливої жорстокості.

Як передбачено в роз'ясненнях, що містяться в п. 8 зазначеної вище
постанови Пленуму Верховного Суду України, умисне вбивство визнається вчиненим
з особливою жорстокістю, коли винний усвідомлював, що завдає потерпілому
особливих фізичних, психічних чи моральних страждань.

Згідно вироку суд в обґрунтування особливої жорстокості в діях засудженого
послався на численну ( не менше 8)
кількість ударів, характер заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізацію ( у
голову, шию, тулуб та інші частини тіла)
та на висновок судово-медичної експертизи про те, що потерпіла під час вбивства
могла відчувати біль і особливі страждання.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що особлива жорстокість у діях засудженого виявилась в заподіянні
потерпілій особливих фізичних страждань.

Однак, за висновком судово-медичної експертизи, до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя та здоров'я, віднесена лише закрита
черепно-мозкова травма, яка виникла у потерпілої від дії твердих тупих чи тупих
із ребром предметів, і стала причиною смерті потерпілої. Інші тілесні
ушкодження у вигляді рубаної рани тім'яної ділянки голови, лівої вушної
раковини, лівого плеча, лівого стегна та лівої гомілки, перелом кісток носа,
крововиливи на підборідді, обличчі та шиї є легкими з короткочасним розладом
здоров'я. При цьому у потерпілої не виявлено жодного проникаючого поранення
тіла. Що стосується кількості ударів, то судово-медичним дослідженням
установлено, що потерпілій лопатою завдано 6 ударів, не тільки в область
голови, а і в інші частини тіла.

Крім того, із показань засудженого вбачається, що ОСОБА_2 після нанесення
ним першого удару кулаком їй в обличчя упала і будь-яких активних дій не
вчиняла, в тому числі не кричала і не намагалась чинити опір.

За таких обставин об'єктивні дані, які б свідчили про те, що засуджений
діяв з умислом, направленим на вчинення злочину з особливою жорстокістю,
завідомо спричиняв потерпілій особливі муки й страждання і вона такі відчувала,
відсутні.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд,
правильно встановивши фактичні обставини справи, дав неналежну оцінку зібраним
по справі доказам, які мають значення для з'ясування змісту та спрямованості
умислу ОСОБА_1 при позбавленні життя ОСОБА_2, у зв'язку з чим вирок підлягає
зміні, а дії засудженого перекваліфікації з ч. 2 п. п. 4, 7 ст. 115 на ч. 1 ст.
115 КК України.

Призначаючи засудженому покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про його особу, а також наведені у вироку обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

На підставі наведеного та, керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який
затвердив обвинувальний висновок, задовольнити, касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2007 року
щодо ОСОБА_1 змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 2 п. п. 4, 7 ст.
115 на ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання 10 років позбавлення
волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

СУДДІ:

СКОТАРЬ А.М. КУЗЬМЕНКО
О.Т. ШЕВЧЕНКО Т.В.