Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В,

суддів Матюхи Ю.В., Сачука В.І.

з участю прокурора Воробей С.В.

захисника ОСОБА_1

підозрюваного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора Воробей С.А., яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою відмовлено в задоволенні подання слідчого Овчиннікова М.А. про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.

ОСОБА_2 підозрюється в тому, що 6 червня 2012 року близько 15 год. на території кладовища „Урочище „Сосонки в м.Рівному разом з ОСОБА_3 і неповнолітнім ОСОБА_4 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися винятковим цинізмом, вчиненим за попередньою домовленістю групою осіб, тобто злочині, передбаченому ч.2 ст.286 КК України.

В апеляції прокурор просить вказану постанову скасувати, а подання слідчого про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту - направити на новий розгляд.

На обгрунтування цього зазначила, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 зник з місця вчинення злочину, а отже, на думку прокурора, ухилився від правоохоронних органів, і це дає підстави вважати, що ОСОБА_2 буде ухилятись від слідства і суду. Також посилається на залишення судом без уваги, що вказаний злочин вчинено у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою групою осіб з участю неповнолітнього ОСОБА_4, на якого можуть впливати повнолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 буде перешкоджати встановленню істини по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора Воробей С.В. про необхідність скасування постанови, думку захисника ОСОБА_1 та обвинуваченого ОСОБА_2 про залишення постанови без зміни, перевіривши матеріали справи та апеляційні, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 ст.29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням

суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються, до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Згідно вимог ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст.148 КПК України, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоровя, сімейний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що їх характеризують.

При розгляді даних матеріалів судом першої інстанції, вимоги закону, дотримані належним чином. Суд взяв до уваги дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога.

Покликання прокурора на те, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, який має велику суспільну небезпеку не можна визнати таким, що грунтується на законі.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25.04.2003 р. №4 із змінами та доповненнями від 11.06.2004 р. та від 28.10.2008 р. „Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав, вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України, і його належної поведінки.

Органами досудового слідства ні місцевому, ні апеляційному судам не надано доказів того, що ОСОБА_2 перебуваючи на волі буде намагатись ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини по справі.

За таких обставин, висновок суду про відсутність підстав для обрання стосовно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням вимог ст.ст.148, 150, 155, 165-2 КПК, а тому підстав для скасування постанови, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2012 року про відмову в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

С у д д і

С.В.ОСОБА_5ОСОБА_6Сачук

Згідно оригіналу

ОСОБА_7ОСОБА_5