Ухвала іменем україни 21 серпня 2014
року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Шилової Т.С.,

суддів Матієк Т.В.,
Романець Л.А.,

розглянула в судовому засіданні
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на
вирок Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від

12 березня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від

14 травня 2014 року.

Зазначеним вироком, залишеним без
зміни судом апеляційної інстанції,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Макіївки Донецької області,
проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1, громадянина України, раніше
неодноразово судимого, останнього
разу - вироком Совєтського районного
суду м. Макіївки від 21 червня 2013 року за
ч. 3

ст. 185 КК до покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 роки,
звільненого від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю 2 роки на підставі ст. 75 КК,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у
виді позбавлення волі на строк

1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК ОСОБА_1
визначено остаточне покарання за
сукупністю вироків у виді позбавлення
волі на строк 4 роки

6 місяців.

ОСОБА_1 визнано винними у тому, що він 16
жовтня 2013 року о

20.00 год., знаходячись в автомобілі
ОСОБА_2 ВАЗ 2109, повторно таємно викрав
мобільний телефон марки Nokia C2-03 з сім
картою

мобільного оператора МТС, спричинивши
потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на
суму 676, 64 грн.

У касаційній скарзі засуджений порушує
питання про зміну судових рішень та
пом'якшення призначеного йому
покарання. В обґрунтування своїх вимог
ОСОБА_1 зазначає, що призначене йому
покарання не відповідає ступеню
тяжкості злочину та його особі
внаслідок суворості. Крім того,
засуджений просить застосувати до
нього Закон України «Про амністію у 2014
році».

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
наведені у скарзі доводи та
перевіривши долучені до неї копії
судових рішень, колегія суддів вважає,
що підстав для задоволення касаційної
скарги засудженого немає.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, засуджений у
касаційній скарзі не оскаржує.

Доводи засудженого про
невідповідність призначеного
покарання ступеню тяжкості злочину та
його особі через суворість є
безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК при
призначенні покарання суду необхідно
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують і обтяжують
покарання.

Обираючи покарання ОСОБА_1, суд
відповідно до вимог

зазначеної норми Закону врахував
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який відповідно до ст. 12 КК є
злочином середньої тяжкості, конкретні
обставини справи, дані про особу
засудженого (неодноразово судимий, за
місцем проживання характеризується
задовільно) обставину, що пом'якшує
покарання (щире каяття) та
обґрунтовано призначив покарання за ч.
2 ст. 185 КК у межах санкції цієї норми
закону.

Оскільки ОСОБА_1 скоїв злочин в період
іспитового строку суд, відповідно до
положень ст. 71 КК призначив покарання
за сукупністю вироків, частково
приєднавши невідбуту частину
покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів вважає, що призначене
ОСОБА_1 остаточне покарання відповідає
загальним засадам його призначення, є
необхіднім та достатнім для
виправлення засудженого й
попередження нових злочинів і не
вбачає підстав для пом'якшення
призначеного йому покарання.

Доводи ОСОБА_1, аналогічні за своїм
змістом доводам у його апеляційній
скарзі, належно перевірив суд
апеляційної інстанції та дав на них
обґрунтовані відповіді. Ухвала суду
відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Посилання засудженого у касаційній
скарзі про примирення з потерпілою
були перевірені судом апеляційної
інстанції та залишені без уваги,
оскільки в матеріалах кримінального
провадження відсутня відповідна угода
про примирення, передбачена п. 1 ч. 1 ст.
468 КПК.

Що стосується доводів засудженого про
застосування до нього Закону України
«Про амністію у 2014 році», то відповідно
до положень зазначеного закону питання
про застосування амністії вирішується
місцевим судом в межах територіальної
юрисдикції якого засуджений відбуває
покарання.

У касаційній скарзі не наведено
доводів щодо наявності істотних
порушень вимог кримінального
процесуального закону, неправильного
застосування кримінального закону, а
тому з мотивів, наведених у скарзі, та з

наданих до неї копій судових рішень,
підстав для задоволення касаційної
скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Совєтського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
12 березня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від 14 травня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________
___________________

Т.С. Шилова Т.В. Матієк Л.А. Романець