Справа № 1 -44/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року Коростенський
міськрайонний суд

Житомирської
області

в складі: головуючого - судді Скобельського СІ.

при секретарі Мейнарович Л.А.

з участю прокурора Сурженко Л А.

адвокатів: ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені

кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Стасюки

Барського району Вінницької області,

мешканець АДРЕСА_1, українця,

громадянина України, , освіта середня,

військовозобов,язаного, на утриманні

знаходиться
одна малолітні дитина, раніше не судимого .
в скоєнні злочинів передбачених ст. 186ч.2 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і мешканця АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, освіта неповна середня, раніше не судимий і

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця і мешканця АДРЕСА_3, українець, громадянин України, освіта середня, раніше не судимий, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 186 ч .2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2006 року близько 18 -ї години
підсудний ОСОБА_1 з метою

відкритого
викрадення чужого майна, знаходячись в
приміщенні

комп,ютерного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_4», що розташований АДРЕСА_4, відкрито, без
застосування насильства, викрав, вирвав з руки неповнолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,

мобільний
телефон »Сіменс-СХУ70» ,
вартістю 839 грн. зі
стартовим пакетом оператора мобільного зв,язку»Київстар»,вартістю 50 грн, а всього
викрав майна на загальну суму 895
грн,що належало неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6,та з місця пригоди зник.

18 березня 2006 року о ОО.год. 15 хвилин
підсудний. ОСОБА_1,перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння, знаходячись в
приміщенні комп,ютерного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_4»,розташованого АДРЕСА_4, вступив у
злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3, направлену на відкрите
викрадення чужого майна, що належить малолітньому ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_2 реалізуючи свій злочинний умисел запросив ОСОБА_6 на поріг
комп,ютерного клубу, де ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою
відкритого викрадення майна ОСОБА_6 з застосуванням насильства, що не є
небезпечне для життя та здоров, яке виразилося в захопленні ОСОБА_3 та ОСОБА_1
рукою за обличчя потерпілого та нанесенні йому одного удару кулаком руки в
область обличчя, чим заподіяли потерпілому фізичного болю та відкрито викрали у
ОСОБА_6 мобільний телефон марки «
Сіменс- СХ-70 «, вартістю
785 грн. в
якому знаходився стартовий пакет, вартістю 50 грн, на рахунку якого знаходились кошти в сумі 4 грн, а всього
відкрито викрали майна ОСОБА_6 на загальну суму 839 грн, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди.

В пред,явлених обвинуваченнях підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 в скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч 2
Кримінального кодексу України винними себе визнали повністю.

По суті пред,явленого обвинувачення підсудний ОСОБА_1 допитаний в судовому
засіданні показав суду, що дійсно він знаходячись в комп,ютерному клубі
«ІНФОРМАЦІЯ_4» ,АДРЕСА_4
побачив у наглядно знайомої дівчини в руках два мобільних телефони , поросив у неї
зателефонувати, але вона йому відмовила,тоді він вирвав у неї з рук мобільний
телефон,який забрав собі а стартовий пакет викинув на смітник.

По епізоду пограбування малолітнього ОСОБА_6 показав ,що він
знову прийшов в комп,ютерний клуб
«ІНФОРМАЦІЯ_4» в
березні 2006

року. Там зустрівся
з ОСОБА_3 і ОСОБА_2.ОСОБА_2 запропонував забрати мобільний телефон у одного
хлопця, який знаходиться в приміщенні клубу та домовилися, що він його виведе з
клубу,а потім всі разом заберуть мобільний телефон.ОСОБА_2 пішов та вивів цього
хлопця за поріг. З ОСОБА_2 він чекав коли виведуть хлопця. Коли хлопець вийшов
то вони закрили за ним двері. Вік хлопця був 12-13 років. Коли виводили хлопця то він стояв зліва від
дверей, а ОСОБА_2 зправа. Коли цей хлопець вийшов то він схватив його за обличчя
рукою і затулив йому очі, а ОСОБА_3 вихватив з рук мобільний телефон
і вони втікли.В скоєному розкаюється. Просить суд суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_3 по суті пред,явленого обвинувачення в скоєнні злочину
передбаченого ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України будучи допитаним в
судовому засіданні показав суду, що він в середині березня 2006 року о 20- й годині прийшов
в комп,терний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_4»
де зустрівся з ОСОБА_1ом. Разом з ним грали на комп,ютерах. Ходили пили
пиво, а потім знову повернулись в клуб. В клубі ОСОБА_1 йому розповів,
щоОСОБА_2 запропонував забрати мобільний телефон у одного хлопця. Погодився.
Домовились, щоОСОБА_2 виведе хлопця за двері комп,ютерного клубу, а він з ОСОБА_1заберуть мобільний телефон.

ОСОБА_2 пішов за хлопцем, а він разом з ОСОБА_1стояли за дверями комп,ютерного
клубу. Коли вийшов хлопець за поріг то ОСОБА_1 схватив його рукою з а обличчя і закрив йому очі рукою, а він
вихватив у хлопця мобільний телефон та втікли з місця пригоди.

Підсудний ОСОБА_2 по суті
пред,явленого йому

обвинувачення в скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2
Кримінального

кодексу України та будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що

17 березня 2006 року близько
23-ї години він прийшов у комп,ютерний

клуб,АДРЕСА_4. Зустрів в клубі ОСОБА_1 та

запропонував йому викрасти мобільний телефон у хлопця ,який знаходиться в

клубі. Сказав йому, що він виведе цього хлопця з клубу, а той забере

мобільний телефон. Він відмовився. А потім йому запропонував вдруге і він

погодився на пропозицію. Запропонував хлопцю
на призвисько

«ІНФОРМАЦІЯ_7»,звати
його ОСОБА_5,вийти покурити Почали виходити разом. ОСОБА_5 йшов попереду.
Як тільки він переступив поріг,то двері зачинились і що там відбувалося він не
бачив,але чув, як ОСОБА_5
просив не забирати телефон.

У відповідності до ст. 299
Кримінально-процесуального кодексу України судом визнано недоцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються про що не заперечують всі

учасники судового розгляду.

Судом з,ясовано,
що всі учасники
судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у
суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також
судом їм роз,яснено, що у такому випадку вони позбавляються права
оспорювати ці фактичні
обставини справи у апеляційному порядку.

Допитавши підсудних,потерпілих,дослідивши та перевіривши
зібрані по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що своїми
умисними діями підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які виразились у
відкритому викраденні чужого майна (
грабіж) поєднаними з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для
життя та здоров,я потерпілих, вчиненими за попередньою змовою групою осіб , а відносно
підсудного ОСОБА_1 і за ознакою повторності, суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України,
та вважає їх доведеними у повному обсязі.

Обираючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь
тяжкості скоєних злочинів, особу підсудного, його вік, характеристику,
обставину, що пом,якшує покарання -
щире каяття у вчиненні злочинів,добровільне відшкодування заподіяної шкоди,
а обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину в стані алкогольного
сп,яніння, вважає, що його необхідно звільнити від призначеного покарання з
випробовуванням.

Обираючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, його вік,
характеристику, обставину, що пом,якшує покарання -щире каяття у вчиненні
злочинів,добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а обставиною, що обтяжує
покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп,яніння, вважає, що він
підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання з
випробовуванням.

Обираючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, його вік, характеристику,
обставину, що пом,якшує покарання -скоєння злочину у неповнолітньому віці та
щире каяття у вчиненні злочину,добровільне відшкодування заподіяної школи, а
обставин, що обтяжують покарання в ході судового слідства не встановлено
вважає, що він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання
з випробовуванням.

Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_3
і ОСОБА_2 визнати винними у скоєнні
злочину передбаченого ст. 186
ч.2 КК України і призначити їм покарання:

-ОСОБА_1 у вигляді 4
( чотири) роки 6 місяців
позбавлення позбавлення волі;

-ОСОБА_3
у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі;

-ОСОБА_2 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,
76 Кримінального кодексу України засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а відносно
засудженого ОСОБА_2 і на підставі ст. 104
КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням, якщо вони
протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинять нового злочину і
виконають покладені на них обов,язки, а саме:

-будуть періодично з,являтися в органи кримінально-виконавчої системи для
реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний засудженим залишити підписку про невиїзд до
вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного
суду Житомирської області
через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня його оголошення.