У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 26 грудня 2014 року.

Прокурор вважав не можливим вирішення питань, пов`язаних з підготовкою провадження до судового розгляду, у відсутності обвинуваченого, який не прибув в судове засідання.

Обвинувачений, будучи належним чином повідомлений про час і місце проведення підготовчого судового засідання, не з`явився, причини своєї не явки не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважаю, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення. Згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі.

Натомість вказані вимоги закону виконані не були.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Однак, вказаний обвинувальний акт містить інформацію лише про зміст оголошеної підозри ОСОБА_7 з викладом фактичних обставин, встановлених з цього приводу слідчим, натомість взагалі не містить викладу фактичних обставин, які вважає встановленими саме прокурор, не містить він і висунуте прокурором формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , відсутнє посилання на те, що ОСОБА_5 у чомусь обвинувачується і є обвинуваченим.

Вказаний недолік фактично унеможливлює здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України такий проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення (твердження про вчинення особою діяння, передбаченого КК України, висунуте в порядку, передбаченому КПК України), і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів робить ілюзорними засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.

Крім того, як вбачається з тексту обвинувального акта, про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_7 оголошено 11 грудня 2014 року. Натомість, згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, йому оголошено про підозру у вчиненні даного злочину лише 23 грудня 2014 року (п. 8 розділу ІІ Реєстру), даних про інше оголошення підозри немає. Такі розбіжності у датах вчинення ключових процесуальних дій є неприпустимими і свідчать про невідповідність поданих до суду процесуальних документів вимогам закону щодо їх змісту.

В акті зазначено дані про одного слідчого, який здійснював досудове розслідування, проте всупереч вимогам п. 17 ч. 1 ст. 3, п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України це не відповідає дійсності. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про те, в межах якого саме кримінального провадження його складено.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечливу інформацію щодо характеру застосованих до ОСОБА_6 заходів забезпечення та вжиті заходи щодо їх виконання. Так в реєстрі зазначено, що 17 листопада 2014 року ОСОБА_6 оголошено у розшук у зв`язку із невстановленням його місця знаходження (п. 5 розділ ІІ), а 01 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (ІІІ розділ), що підтверджується і об`єктивними даними документообігу суду. Натомість, згідно з даними того ж реєстру слідчий 23 грудня 2014 року вчинює з підозрюваним процесуальні дії, ігноруючи ініційоване ж ним судове рішення про затримання підозрюваного і його привід до суду. Всупереч даним реєстру матеріалів досудового розслідування (п.3 розділ ІІІ), а також супровідному листу до обвинувального акта, слідча суддя ОСОБА_8 жодних рішень в межах даного провадження станом на 31 грудня 2014 року не виносила, що підтверджується об`єктивними даними документообігу суду.

Якщо, оцінюючи вказані факти, і припустити, що слідчий достатньо проінформований про справжнє місцеперебування підозрюваного і має з ним особливий режим зв`язку, проте додатки до обвинувального акта не містять даних про взяте на себе слідчим зобов`язання забезпечувати явку обвинуваченого до суду і така фактично не забезпечена в дане судове засідання. Відтак вимоги закону щодо повідомлення в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово (ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») не виконані, провадження свідомо скеровано до суду щодо особи, яка перебуває у розшуку і місце проживання, в тому числі, тимчасове, якої не встановлено.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 315, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт (кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005612 від 28 червня 2014р.) стосовно ОСОБА_6 разом з додатками, - повернути прокурору прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_4 внаслідок невідповідності обвинувального акта та його додатків вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_9