Справа № 748/2389/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/210/2015
Категорія - ч.2 ст.185,ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000292 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка, Ріпкинського району, Чернігівської області, особи без громадянства, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, без визначеного місця проживання, раніше судимого:

22 жовтня 2002 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

30 березня 2005 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

09 лютого 2006 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ст.70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі;

19 вересня 2014 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до чотирьох років восьми місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України з призначенням покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки десять місяців.

Зараховано покарання, частково відбуте за попереднім вироком, та строк відбування покарання ОСОБА_8 за цим вироком раховано з 15 квітня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 983 грн. 16 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 не погодившись з вироком суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року відмінити, матеріали кримінального провадження направити прокурору Чернігівського району на додаткове розслідування та встановити причетність до викрадення громадянина ОСОБА_9 , який викрав у потерпілої ОСОБА_10 мобільні телефони.

Вважає, що під час постановлення вироку, судом першої інстанції порушено вимоги кримінального процесуального законодавства, а його вину у вчиненні інкримінованих злочинів не доведено.

На апеляційну скаргу обвинуваченого від прокурора прокуратури Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_11 надійшло заперечення, в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Як встановив суд, ОСОБА_8 повторно, у січні 2013 року в денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку господарства АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, із барсетки, що належить ОСОБА_12 , таємно викрав гроші у сумі 250 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, 08 березня 2013 року у денний час, знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон Samsung GT-E1200, який належить ОСОБА_13 , вартість якого згідно висновку експерта № 311 від 17.07.2014 року складає 250,33 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, 09 березня 2013 року у денний час, знаходячись в господарстві АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з сараю викрав 4-х курей, загальною вартістю 140 грн, які належать ОСОБА_13 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, в серпні 2013 року у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з шафи для одягу таємно викрав чоловічий костюм, який належить ОСОБА_14 , вартість якого, згідно висновку експерта № 214 від 10.06.2014, складає 650 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, того ж дня в серпні 2013 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у господарстві АДРЕСА_1 , шляхом обману ОСОБА_15 заволодів велосипедом марки «Україна», який належить останньому, вартість якого, згідно висновку експерта № 212 від 08.06.2014, складає 240 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, наприкінці серпня 2013 року у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля господарства АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, шляхом вільного доступу з кишені кофти ОСОБА_12 таємно викрав гроші в сумі 200 грн., які належать останньому, чим заподіяв йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, в кінці грудня 2013 року у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон Samsung GT-C3782 ONYX BLACK, який належить ОСОБА_10 , вартість якого, згідно висновку експерта № 2286/14-24 від 16.07.2014, складає 460 грн., чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, 01 січня 2014 року у нічний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон Samsung GT-S5233T NOBLE BLACK, який належить ОСОБА_10 , вартість якого згідно висновку експерта № 2287/14-24 від 22.07.2014 року складає 950,60 грн., чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, в кінці січня 2014 року у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав гроші в сумі 3000 грн., які належать ОСОБА_16 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно, 25 січня 2014 року у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав каблучку із лігатурного сплаву золота 585 проби, вагою 1,55 г., вартість якої згідно висновку експерта № 215 від 19.06.2014, складає 284,16 грн., та каблучку із лігатурного сплаву золота 585 проби, вагою 3,46 г, вартість якої згідно висновку експерта № 215 від 19.06.2014, складає 634,32 грн., які належать ОСОБА_17 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 918,48 грн.

Заслухавши доповідача, виступ захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок суду обґрунтованим, законним і просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні першої інстанції, відмовився від дачі показань, надавши суду письмові показання, з яких вбачається, що ОСОБА_8 визнав вину частково. Зокрема, обвинувачений визнав вину у викраденні у ОСОБА_14 чоловічого костюму, скориставшись тим, що потерпілий спав після спільного розпиття спиртних напоїв. Також обвинувачений визнав вину у заволодінні велосипедом ОСОБА_15 , шляхом обману. Решту обвинувачення ОСОБА_8 , згідно його письмових показань, не визнав.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_8 , судом досліджені, перевірені та проаналізовані докази, які підтверджують вину обвинуваченого у таємному викраданні чужого майна та у заволодінні майном шляхом обману, вчиненими повторно.

Так, по епізодам викрадення майна ОСОБА_12 у січні 2013 року та наприкінці серпня 2013 року встановлено наступне.

12 червня 2014 року до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області звернувся ОСОБА_12 із заявою, в якій просив провести перевірку по факту крадіжки 200 грн. в серпні 2013 року.

07 липня 2014 року ОСОБА_12 звернувся до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області із заявою, в якій просив провести перевірку по факту крадіжки грошей в сумі 250 грн. в січні 2013 року.

Потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що приблизно у січні 2013 року за місцем свого проживання разом зі своїм батьком та ОСОБА_18 розпивали спиртні напої. Він та батько заснули, а коли прокинувся наступного дня, то виявив, що з барсетки, що лежала на дивані зникли гроші в сумі 250 грн. Влітку того ж року ОСОБА_8 знову приходив до нього і разом вони розпивали спиртне. При цьому у нього була ОСОБА_19 . Після візиту ОСОБА_8 у нього зникло близько 200 грн..

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 червня та 08 липня 2014 року, потерпілий ОСОБА_12 впізнав на фотознімках зображення ОСОБА_8 , котрий двічі викрадав у нього грошові кошти. (т.1 а.к.п.213-215, т.2 а.к.п.36-38).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 липня 2014 року, свідок ОСОБА_19 впізнала на фотознімках зображення ОСОБА_8 , котрого вона бачила в гостях у ОСОБА_12 і останній їй скаржився, що цей чоловік вкрав у нього гроші. (т.1 а.к.п.216-218).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26 липня 2014 року, ОСОБА_8 в присутності свідків розповідав про обставини викрадення майна ОСОБА_12 (т.1 а.к.п. 205-208).

Згідно дослідженого в суді першої інстанції відеофіксації слідчого експерименту від 26 липня 2014 року, з якого вбачається, як ОСОБА_8 чітко вказував на місце, де знаходилася барсетка, з якої він викрав 250 грн., а також на подвір`ї показав на місце, де лежав потерпілий та спав, коли він в серпні 2013 року витягнув з кишені куртки потерпілого 200 грн..

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_12 , вони односельці. Якось ОСОБА_21 їй розповідав, що якийсь товариш викрав у нього гроші. Влітку 2014 року вона була запрошена працівниками міліції в якості понятої під час слідчого експерименту. У її присутності ОСОБА_8 добровільно розповідав та показував, як викрав гроші потерпілого з барсетки, а потім іншого разу з кишені куртки поки той спав.

Щодо часу викрадення у ОСОБА_12 200 грн., то останній у судовому засіданні плутався у тому, чи то було літо, чи зима. Потім він сказав, що це була зима.

Враховуючи, що з моменту крадіжки минуло досить часу, то суд вважає, що потерпілий міг забути деякі обставини, та погоджується з датою, зазначеною в обвинуваченні, оскільки і сам потерпілий у своїй заяві про злочин і ОСОБА_8 під час слідчого експерименту зазначали, що це був серпень 2013 року.

По епізодам викрадення майна ОСОБА_13 у березні 2013 року встановлено наступне.

11 червня 2014 року ОСОБА_13 звернувся до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області із заявою, в якій просив провести перевірку по факту зникнення мобільного телефону.

09 липня 2014 року ОСОБА_13 звернувся із заявою, в якій просив провести перевірку по факту зникнення 4-х курей.

Потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що 08 березня 2013 року він зателефонував своїй матері, що проживає в с. Кувечичі Чернігівського району. По голосу він зрозумів, що мати в нетверезому стані і з нею поряд хтось є. Того ж дня він знову зателефонував матері, але з її мобільного телефону відповів чоловічій голос, котрий повідомив, що матері немає. Тоді він найняв машину таксі і попрямував до с. Кувечичі. По дорозі з материного номеру зателефонував чоловік та повідомив, що він поїхав з села, а телефон з ним. Коли він приїхав до матері, та повідомила, що у неї в гостях був чоловік, котрий назвався його товаришем. Телефон зник. Мати сказала, що можливо його забрав той чоловік. Приблизно через три місяці по тому мати померла. Сусіди покійної матері розповіли, що по селу ходив якийсь чоловік у формі і у матері вкрав курей.

Під час проведення слідчого експерименту він особисто не був присутній, але коли працівники міліції йому телефонували того дня, то давали слухавку обвинуваченому, котрий повідомив, що це він здійсив крадіжки.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19 червня 2014 року, ОСОБА_8 в присутності свідків розповідав про обставини викрадення майна ОСОБА_13 (т.1 а.к.п. 201-204).

Суд першої інстанції переглянувши відеофіксацію слідчого експерименту від 19 червня 2014 року, вбачає, що ОСОБА_8 вказував на місце, де лежав мобільний телефон. Також на подвір`ї господарства потерпілого ОСОБА_18 було запропоновано показати, звідки він викрав курей, на що він цілеспрямовано попрямував до одного з сараїв. Присутні сусіди зауважили, що худоба у потерпілого була в іншому місці, на що обвинувачений сказав, що кури знаходилися саме в тому сараї, на який він вказував. Курей, як зазначив ОСОБА_8 , він продав невідомій жінці в с.Довжик.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 червня 2014 року, свідок ОСОБА_22 впізнала на фотознімку № 3 зображення ОСОБА_8 , у котрого навесні 2013 року вона купила 4-х курей. (т.1 а.к.п.197-199)

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що навесні 2013 року вона зустріла на вулиці с. Довжик невідомого їй чоловіка, який запропонував їй купити у нього курей. Вона погодилася та придбала курей.

При цьому, свідок у судовому засіданні вказала на ОСОБА_8 , що це саме той чоловік, у котрого вона купувала курей.

Згідно висновку експерта № 311 від 17 липня 2014 року залишкова вартість телефону «Samsung GT-E1200» станом на 08 березня 2013 року складає 250 грн. 33 коп. (т.2 а.к.п.20-22).

Відповідно до довідки ТОВ «Птахо-племінний комплекс «Поліські курчата» від 23 липня 2014 року, станом на 09 березня 2013 року вартість однієї курки складала 35 грн. (т.1 а.к.п.200).

По епізоду викрадення майна ОСОБА_14 у серпні 2013 року встановлено наступне.

01 травня 2014 року до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області звернувся ОСОБА_14 із заявою, в якій просив провести перевірку по факту крадіжки костюму в серпні 2013 року.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 червня 2014 року, потерпілий ОСОБА_14 впізнав на фотознімку № 3 зображення ОСОБА_8 , котрий викрав у нього костюм. (т.2 а.к.п.9-10).

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначав, що влітку 2013 року односелець Кезля скаржився йому, що ОСОБА_8 вкрав у нього одяг (костюм, сорочку).

Потерпілий ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснював, що в той день, коли обвинувачений заволодів його велосипедом, то останній був дивно одягнений. На ньому був костюм явно не по розміру, рукава були кроткі.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19 червня 2014 року та фотоілюстрації до протоколу, ОСОБА_8 в присутності свідків розповідав обставини знайомства з ОСОБА_14 , що вони вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_23 запросив його до себе додому, де з шафи викрав костюм ОСОБА_14 , показав, з якої шафи його дістав. Після йього він одягнув костюм ОСОБА_23 і попрямував в с.Унучки. (т.2 а.к.п.23-28).

Факт викрадення у ОСОБА_14 костюму обвинувачений визнав у наданих у судовому засіданні письмових показаннях.

Відповідно до висновку експерта № 214 від 10 червня 2014 року, середня ринкова вартість костюму чоловічого з урахуванням зносу станом на серпень 2013 року становить 650 грн. (т.2 а.к.п.15-18)

По епізодам заволодіння майном ОСОБА_15 у серпні 2013 року встановлено наступне.

ОСОБА_15 05 травня 2014 року звернувся до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області із заявою, в якій просив провести перевірку по факту зникнення велосипеду, що мало місце в серпні 2013 року.

Потерпілий ОСОБА_15 суду пояснив, що влітку 2013 року в один з днів вечором він повертався додому і вів у руках свій велосипед. Біля господарства брата АДРЕСА_6 до нього підійшов ОСОБА_18 , котрого він раніше не знав, і запропонував випити спиртні напої. Під час розмови вони зайшли до двору господарства і обвинувачений почав просити дати йому велосипед щоб з`їздити за спиртним. Він подумав, що ОСОБА_18 . Після того, як обвинувачений взяв у нього велосипед і поїхав за спиртним, він дістав їжу і чекав, але ОСОБА_18 так і не повернувся. Велосипед не повернув.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 червня 2014 року, потерпілий ОСОБА_15 впізнав на фотознімку № 2 зображення ОСОБА_8 , котрий зловживаючи його довірою заволодів велосипедом. (т.2 а.к.п.6-8).

Відповідно до згаданого раніше протоколу проведення слідчого експерименту від 19 червня 2014 року та фотоілюстрації до протоколу, ОСОБА_8 розповідав, що після викрадення майна ОСОБА_14 він прийшов до с.Унучки, де побачив чоловіка з велосипедом. Він запропонував чоловікові випити та попросив, що б той дав йому велосипед з`їздити за спиртним. Після цього він поїхав до м. Чернігова, де продав велосипед. (т.2 а.к.п.23-28).

Факт заволодіння велосипедом ОСОБА_15 обвинувачений визнав у письмових показаннях, наданих у судовому засіданні.

З висновку експерта № 212 від 08 червня 2014 року вбачається, що середня ринкова вартість велосипеду марки «Україна», 2003 року випуску, з урахуванням зносу станом на серпень 2013 року становить 240 грн. (т.2 а.к.п.1-3).

По епізоду викрадення майна ОСОБА_10 у грудні 2013 року та січні 2014 року встановлено наступне.

ОСОБА_10 15 червня 2014 року звернулася до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області із заявами, в яких просила провести перевірку по факту крадіжки мобільних телефонів, що сталася в грудні 2013 року та в лютому 2014 року.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що у своєї знайомої вона познайомилася з ОСОБА_8 , але він назвався ОСОБА_24 . У грудні 2013 року ОСОБА_8 був у неї в гостях. Ще були ОСОБА_25 та брат. Вони всі разом розпивали спиртні напої. Після цього ОСОБА_8 періодично заходив до неї в гості. Був і в січні 2014 року. Перед новим 2014 роком вона виявила зникнення синового мобільного телефону, але не знала, де він дівся. У січні 2014 року виявилося, що зник і мобільний телефон дочки. Через декілька місяців до неї приїхали працівники міліції і повідомили, що ОСОБА_8 зізнався, що викрав у неї два мобільні телефони. Після цього вона написала заяву про злочин.

На запитання обвинуваченого потерпіла відповіла, що дійсно у неї в гостях був ще ОСОБА_9 , котрий згодом казав її брату, що забирав у неї мобільні телефони.

Разом з тим, потерпіла зазначила, що під час слідчого експерименту, була присутня її дочка, котра розповіла, що ОСОБА_8 розказував, що це він викрав мобільні телефони, і показував місце, де вони лежали.

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 червня 2014 року, потерпіла ОСОБА_10 впізнала на фотознімках зображення ОСОБА_8 , котрий наприкінці грудня 2013 року та в січні 2014 року викрав її майно. (т.2 а.к.п.39-41, 46-48).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26 липня 2014 року, ОСОБА_8 розповідав про обставини викрадення майна ОСОБА_10 у грудні 2013 року та січні 2014 року, а саме двох мобільних телефонів. (т.1 а.к.п. 209-212).

Згідно висновку експерта № 2286/14-24 від 16 липня 2014 року, середня ринкова вартість мобільного телефону Samsung GT-C3782 ONYX BLACK, станом на кінець грудня 2013 року складає 460 грн. (т.2 а.к.п.43-44)

Згідно висновку експерта № 2287/14-24 від 22 липня 2014 року, середня ринкова вартість мобільного телефону Samsung GT-S5233T NOBLE BLACK, станом на 01 січня 2014 року складає 950 грн. 60 коп. (т.2 а.к.п.49-51)

По епізоду викрадення майна ОСОБА_16 у січні 2014 року встановлено наступне.

20 травня 2014 року ОСОБА_16 звернувся до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області із заявою, в якій просив провести перевірку по факту крадіжки у нього 3 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що у січні 2014 року до нього додому прийшов обвинувачений з кимось, кого він не пам`ятає, вони і ще троє його гостей розпивали спиртні напої, після чого заснули. При цьому на дивані в будинку стояла сумка, в якій знаходилися близько 3 000 грн., котрі він зняв з банківської картки напередодні. Грошей можливо було і більше, він не пам`ятає скільки точно, але 3 000 точно було. На цьому дивані біля сумки спав ОСОБА_8 .. Наступного дня він помітив зникнення грошей. Заяву про крадіжку в міліцію він не писав, бо тієї ночі у нього ночувало п`ять осіб і він не знав, хто з них поцупив гроші. Приблизно через півроку до нього приїхали працівники міліції та повідомили, що ОСОБА_8 зізнався, що вкрав 3 000 грн., і запитали у нього, чи було таке. Тільки після цього він написав заяву про злочин.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 червня 2014 року, потерпілий ОСОБА_16 впізнав на фотознімку № 1 зображення ОСОБА_8 , котрий викрав у нього грошові кошти в сумі 3000 грн. (т.1 а.к.п.219-221).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19 червня 2014 року та фотоілюстрації до протоколу, ОСОБА_8 розповідав, що у січні 2014 року в с.Скугарі він на вулиці познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_26 , котрий запросив його до себе додому випити горілки. Після вживання спиртного ОСОБА_26 заснув, а він, скориставшись цим, викрав з гаманця 3000 грн. (т.2 а.к.п.23-28).

Дані обставини також підтверджуються відеофіксацією слідчого експерименту, дослідженого в суді першої інстанції.

По епізоду викрадення майна ОСОБА_17 у січні 2014 року встановлено наступне.

04 червня 2014 року до ЧРВ УМВС України в Чернігівській області звернулася ОСОБА_17 із заявою, в якій просила провести перевірку по факту крадіжки двох золотих каблучок вагою 1,55 г та 3,46 г.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26 липня 2014 року, ОСОБА_8 в присутності свідків розповідав про обставини викрадення двох каблучок в будинку ОСОБА_16 , поки останній спав після розпиття з ним разом спиртних напоїв. Каблучки, як зазначив ОСОБА_8 , він продав у м. Славутичі невідомій йому особі. (т.1 а.к.п. 209-212).

З відеофіксації слідчого експерименту від 26 липня 2014 року дослідженого в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_8 розповідав, як з чашки, що знаходилася в серванті, він викрав дві каблучки.

Відповідно до висновку експерта № 215 від 19 червня 2014 року скупна вартість каблучки вагою 1,55 г із лігатурного сплаву золота 585 проби станом на 25 січня 2014 року може складати 284 грн.16 коп. Скупна вартість каблучки вагою 3,46 г із лігатурного сплаву золота 585 проби станом на 25 січня 2014 року може складати 634 грн. 32 коп. (т.2 а.к.п.31-33).

Як встановлено судом, всі потерпілі звернулися із заявами про кримінальні правопорушення тільки в травні-липні 2014 року, хоча злочини щодо них було вчинено за рік-півроку до цього. Як зазначали потерпілі у судовому засіданні, це сталося тому, що вони не знали напевно, хто заволодів їхнім майном, тому і не заявляли до міліції. Про винуватця низки злочинів вони дізналися зі слів працівників міліції після визнання вини ОСОБА_8 .

У судовому засіданні ОСОБА_8 зазначав, що його попросили працівники міліції визнати вину у злочинах, котрих він не вчиняв, тому під час слідчого експерименту він розповідав про те, що знав зі слів працівників міліції.

При цьому ні психологічного, ні фізичного тиску на ОСОБА_8 , як він зазначив, не чинилося. Просто його вмовили.

Суд розцінює таку позицію обвинуваченого як захисну, оскільки потерпілі заяв про злочини не писали, то дізнатися працівники міліції могли про них (злочини) тільки від самого ОСОБА_8 .

Крім того, деталізація місця розташування викрадених речей зайвий раз свідчить про те, що саме ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому діяння.

Аналізуючи зібрані у провадженні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому протиправних діянь доведена у повному обсязі та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4