справа № 488/4992/14-к
провадження № 1-кп/488/39/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2015 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілої:ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 23.12.2013 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.08.2014 року обвинувачений ОСОБА_7 близько 10 години 20 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Буд Хауз», який розташований за адресою: місто Миколаїв, проспект Жовтневий, 295, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_5 жіночу сумку, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 2.000,00 гривень та її особисті речі, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений вину визнав у повному обсязі, пояснивши суду, що він дійсно викрав належну потерпілій сумку, зайшовши у магазин, де працювала остання під виглядом покупця та дочекавшись моменту, коли потерпіла не бачила його дій. На вчинення злочину його штовхнула відсутність коштів на лікування хворої матері. У вчиненому щиро кається, шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, відшкодував у повному обсязі. Таким чином, обставини вчинення кримінального правопорушення обвинувачений визнав в тому вигляді, як вони встановлені судом, підтвердивши їх своїми показаннями.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що, 26.08.2014 року, перебуваючи на роботі, помітила, що в неї викрали сумку, у зв`язку з чим звернулася до міліції, яка встановила особу злочинця. В подальшому обвинувачений повернув їй викрадені речі та гроші, у зв`язку з чим в неї відсутні претензії до нього, просила суд суворо обвинуваченого не судити. На стадії досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення, проте, у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від суду, потерпіла відмовилася від угоди (а.п. 15).

Показання обвинуваченого та потерпілої не містять суттєвих суперечностей, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Так, зокрема, належна потерпілій жіноча сумка, що стала предметом кримінального правопорушення, зв`язка ключів, дві банківських карти «Приват Банку», паспорт на ім`я потерпілої, що стали предметом кримінального правопорушення, видані слідчому обвинуваченим (а.п. 51), оглянуті (а.п. 52-56), визнанні речовими доказами (а.п. 57) та передані потерпілій (а.п. 58), яка заявила про відсутність в неї претензій до обвинуваченого у зв`язку з відшкодуванням спричиненої шкоди (а.п. 59).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, покладених в основу обвинувачення, не оспорюють їх, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 63), раніше судимий (а.п. 64-65), інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив в період невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, призначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 23.12.2013 року за частиною 2 статті 185 КК України (а.п. 66-67), одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 68, 69), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу полінаркоманії (а.п. 70, 71), за місцем проживання дільничним інспектором міліції характеризується негативно (а.п. 72), страждає на ряд захворювань, у тому числі, хронічних, зокрема, псоріаз, туберкульоз (а.п. 21, 39).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання вини, щире каяття обвинуваченого, відшкодування ним шкоди, завданої злочином.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у розмірі, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Оскільки вказані кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив в період невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання, з урахуванням вимог статті 71 КК України, суд визначає шляхом часткового приєднання невідбутого за попереднім вироком покарання.

В ході судового розгляду, 17.03.2015 року до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.05.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 71 КК України до визначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 23.12.2013 року та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування ОСОБА_10 покарання обчислювати з моменту взяття під варту з 17.03.2015 року.

Обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме: жіночу сумка, зв`язку ключів, дві банківських карти «Приват Банку», паспорт на ім`я ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 (а.п. 57, 58).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1