Справа № 11-723 2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції - Євтушенко М.О.
187 ч. 1 КК Доповідач- ЛантушенкоЮ.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
листопада "8" дня. Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Ященка
В.А.,

суддів - Лантушенка Ю. Ф.,

Гончарова М.В.,

з участю прокурора- Лавруся В.О.,

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті
Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від "9" серпня
2007 p.,
яким, -

ОСОБА_1, 1987
року народження, раніше судимий:

1) 9.06.2004 р. за
ст. 296 ч. 2 КК України на 2 роки

позбавлення волі, і на підставі ст. 104 КК України,

звільнений від відбування покарання з випробуванням,

з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 7.11.2005 р. за
ст. 186 ч.ч. 2, З КК України на 2 роки

позбавлення волі, а 29.03.2007 р. умовно-достроково

звільнений на 5 місяців 9 днів;

уродженець
і житель м. Шостки, Сумської області, -засуджений: за ст. 187 ч. 2 КК України
на три роки шість місяців позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2
КК України на чотири роки п'ять місяців позбавлення волі;

на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю цих злочинів, призначено
покарання чотири роки п'ять місяців позбавлення волі;

на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного
покарання частково приєднано один місяць позбавлення волі невідбутого покарання
за попереднім вироком від 7 листопада 2005 p., і остаточно
визначено для відбування чотири роки шість місяців позбавлення волі;

ОСОБА_2, 1989 року народження,

уродженка і жителька
с.м.т. Вороніж Шосткинського

району Сумської області, раніше не судима, -

засуджена за ст. 186 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі, і, на
підставі ст. 75

КК України, звільнена від відбування покарання із випробуванням, з
іспитовим строком

два роки, з покладенням на неї, відповідно ст. 76 КК України, таких
обов'язків:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти цей
орган про зміну місця проживання чи роботи;

періодично
з'являтись для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 104, 17 грн. судових витрат
на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Цим вироком
вищезазначені особи засуджені за вчинення таких злочинів.

19 травня 2007 p.,
близько 23 години, у дворі будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_1, з погрозою
застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого
ОСОБА_3, вчинив на нього напад, приклавши до його шиї ніж, і заволодів його
грошима та майном, завдавши потерпілому шкоду на суму 203 грн.

22 травня 2007 p.,
близько 00 годин 15 хвилин ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2, з
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої
ОСОБА_4, відкрито викрали у неї майно загальною вартістю 424 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 вважає, що при призначенні йому покарання суд
не врахував обставин, що пом'якшують покарання, оскільки свою вину визнав,
вибачився перед потерпілими, які до нього претензій не мають, відшкодував
шкоду, у вчиненому розкаюється, позитивно характеризується, має молодий вік,
перебуває у фактичному шлюбі, утримує стару матір - пенсіонерку, має поганий
стан здоров'я і потребує стаціонарного лікування, не зрозумів питання щодо ст.
299 КПК України, прохає переглянути справу, змінити вирок, тобто, по суті,
просить пом'якшити покарання.

Щодо засудженої
ОСОБА_2 апеляцій не подано.

Вислухавши доповідь судді, виступ засудженого ОСОБА_1, який підтримав
апеляцію і прохав пом'якшити йому покарання, думку прокурора Лавруся В.О. про
залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи, і обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Так, при призначенні засудженому ОСОБА_1 покарання, суд 1-ї інстанції,
згідно вимог ст. 65 КК України, врахував ступені тяжкості вчинених злочинів,
особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, включаючи і
ряд пом'якшуючих покарання обставин, на які ОСОБА_1 посилається у апеляції.

Тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 призначене таке покарання, яке є
необхідним й достатнім для попередження нових злочинів, отже для задоволення
апеляції підстав немає.

Посилання ОСОБА_1 у апеляції на те, що йому не зрозуміле положення ст. 299
КПК України, на думку колегії суддів, не відповідає дійсності, оскільки з його
розписки (а.с. 200), та з протоколу судового засідання (а.с. 207) вбачається,
що підсудному ОСОБА_1 був зрозумілий зміст ст. 299 КПК України, і не
заперечував, а прохав не дослЦПКувати доказів стосовно фактичних обставин
справи, які ніким не оспорювалися, і ОСОБА_1 не оспорюються у апеляції, коли
суд з'ясував, чи правильно розуміють підсудний ОСОБА_1 та інші учасники
судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та
істинності їх позицій, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному
порядку.

Тому,
після допиту підсудних, суд постановив про недоцільність дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, оголосив необхідні матеріали справи,
закінчив судове слідство, і, після судових дебатів, постановив та проголосив
вирок.

Керуючись ст.ст.
362, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 9 серпня
2007р. щодо ОСОБА_1
залишити без змін, а його апеляцію, -без задоволення.