Справа № 630/241/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Валківського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області подання начальника Валківського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 01 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі на 2 роки,

в с т а н о в и в:
Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 01.04.2013 р. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання відповідно до ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Згідно ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням на два роки та покладено на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок набрав законної сили 24.05.2013 р. та був направлений судом для виконання до Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області.

Начальник Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на порушення засудженим умов звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно змінив місце проживання після його засудження, про що не повідомив ні суд, ні кримінально-виконавчу інспекцію. Засудженому були відомі покладені на нього судом обов`язки, а також була відома відповідальність за їх порушення. Разом із тим, засуджений не мав наміру ухилятись від виконання покладених на нього обов`язків та не з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції, оскільки не отримував виклику та чекав на нього, а потім забув.

Представник кримінально-виконавчої інспекції в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор подання підтримав, просив його задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 судом встановлено наступне.

Кримінально-виконавча інспекція не ознайомила засудженого ОСОБА_4 з умовами іспитового строку оскільки засуджений жодного разу не з`явився до органу кримінально-виконавчої системи.

Разом із тим, засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з покладеними на нього обов`язками судом, що підтверджується підпискою від 01.04.2013 р., яка підписана засудженим (а.с. 7).

В зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_4 не з`являвся за викликами до кримінально-виконавчої інспекції до відділу міліції було направлено подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_4 , однак органами міліції не було встановлено місце мешкання ОСОБА_4 , тому ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

В ході проведення розшуку було встановлено, що ОСОБА_4 в м. Люботин не проживає, а його нове місце мешкання не відоме, що підтверджується поясненнями сусідів засудженого ОСОБА_5 (а.о.с. 20) та ОСОБА_6 (а.о.с. 48).

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 він дійсно змінив місце проживання після винесення судом вироку щодо нього та став проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладених на нього обов`язків або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст. 166 КВК України кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 4.10. розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 р. N 270/1560 після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції (неповнолітні - з батьками або особою, яка їх заміняє) для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину, уточнюються анкетні дані.

Згідно п 4.20. розділу IV Інструкції засуджена особа, на яку покладено обов`язок повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, повинна це зробити до їх зміни або протягом трьох днів після зміни у письмовій формі.

Зниклим з місця проживання визнається засуджена особа, місцезнаходження якої не встановлено протягом 30 днів у результаті проведення інспекцією початкових розшукових заходів (п. 6.6 розділу IV Інструкції).

Однак, за змістом п. 5.3 розділу IV Інструкції, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання у разі якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання.

Аналізуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання може бути внесено у разі встановлення факту зміни місця проживання засудженого з метою ухилення від виконання обов`язків.

Разом із тим, засуджений пояснив, що змінив місце проживання в зв`язку з тим, що вони продали будинок, в якому проживали, що підтвердили своїми поясненнями сусіди ОСОБА_5 (а.о.с. 20) та ОСОБА_6 (а.о.с. 48). За адресою АДРЕСА_2 , він проживає від дня постановлення вироку щодо нього і по теперішній час. До суду з`явився, отримавши судову повістку. Засуджений не мав наміру ухилятись від виконання покладених на нього судом обов`язків, збирався з`являтись до інспекції за місцем проживання, однак не отримував виклику.

Аналізуючи викладені вище обставини та докази, які їх підтверджують, суд вважає не доведеним той факт, що засуджений ОСОБА_4 змінив місце проживання саме з метою ухилитись від виконання покладених на нього судом обов`язків, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

Керуючись ст. 392, 395, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні подання начальника Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 01.04.2013р. за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1