Справа № 521/4836/15-к
Провадження № 1-кп/521/330/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, який вчинив відповідно до клопотання суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21.05.2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на сходовому майданчику в буд. АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин в ході розмови з ОСОБА_6 , наніс останньому удар в обличчя в наслідок чого останній впав, а ОСОБА_5 наніс йому ще декілька ударів в область тіла. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритого спірального осколкових перелому правої плечової кістки у верхній третині, синці повік обох очей, крововиливу під кон`юнктиву лівого очного яблука, синці області кута нижньої щелепи справа, лівого плеча, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1287 від 06.06.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження середньої тяжкості.

В судове засідання ОСОБА_5 не викликався та не допитувався, оскільки, судом прийнято рішення під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, щодо неможливості його допиту за станом здоров`я.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, а саме показами потерпілого та свідків.

Викладені обставини по кримінальному провадженню, дають достатні підстави вважати, що дійсно мало місце вчинення суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення яке передбачене ст. 122 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Також під час судового розгляду встановлено та прокурором доведено, що вказане суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_5 , про що свідчать докази викладені у матеріалах кримінального провадження.

Згідно висновку Акту № 34 комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 03.03.2015 року, ОСОБА_5 під час скоєння суспільно небезпечного діяння, останній хворів хронічним психічним розладом у вигляді: «Шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип течії, зі стабільним дефектом, ускладненої зловживанням психотропних речовин по анамнезу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики психічних розладів Б20,02, по МКБ-10 перегляду). При цьому ступінь вираженості наявних у нього порушень в мисленні, в емоційно-вольовій сфері і зниження критики були настільки виражені, що позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, передбачаючи їх можливі наслідки. В даний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також страждає хронічним болючим психічним розладом у вигляді «Шизофренії, параноїчна форма, епізодичний тип течії, зі стабільним дефектом, ускладненої зловживанням психотропних речовин по анамнезу без формування синдрому залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики психічних розладів Н20,02, по МКБ-10 перегляду), у зв`язку з чим не може правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них пояснень, розуміти характер скоєних ним діянь і керувати ними. За своїм психічним станом не може постати перед слідством і судом. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в осудному стані і захворів на психічну хворобу після його вчинення в процесі досудового розслідування.

Підстав для незастосування вказаних примусових заходів медичного характеру під час розгляду клопотання судом не встановлено.

При вивчені відомостей про особу ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній за місце проживання в м. Одеса характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вказаний висновок експертизи також підтверджує скоєння ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, кримінального правопорушення.

Статтею 92 КК України, встановлено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Пунктом 3 частини 1 статті 93 КК України, також встановлено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Враховуючи викладені вимоги Закону, а також те що ОСОБА_5 захворів на психічну хворобу під час проведення досудового розслідування, і його психічний стан виключає можливість призначення йому будь якого покарання встановленого санкцією статті, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусового порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369 372, 375, 376, 508, 512, 513, 516 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення передбачене ст. 122 ч.1 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусового порядку.

Ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру, може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_1