Справа: №1-30/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
лютого 2007 року м.Тростянець

Тростянецький
районний суд Сумської області складі: головуючої судді Линник О.С., при
секретарі - Долі Н.В., з участю прокурора -Мірошниченко О.Д.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянець кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Чорнухине Перевальського району
Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня,
неодруженого, непрацюючого прожив, АДРЕСА_1, раніше судимого:

-23.04.2004
року Перевальським районним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4-х років
позбавлення волі, звільнений умовно - достроково 16.03.2006 p., не відбута
частина покарання становить 1 рік 10 місяців 17 днів, у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.3 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Перевальськ Луганської області,
українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого,
непрацюючого, прож. АДРЕСА_2, в силу ст. 89 КК України не судимого; у скоєнні-
злочину, передбаченого ст. 187 ч. З КК України,

ВСТАНОВИВ :

ЗО
жовтня 2006 року близько 17 години ЗО хвилин в с. Боромля Тростянецького району
Сумської області, ОСОБА_2, після спільного вживання спиртного з ОСОБА_1, та
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з останнім прийшов до
господарства по АДРЕСА_3, де проживає ОСОБА_3, 1931 року народження, за
попередньою змовою, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим
майном, поєднаним з насильством.

Підійшовши до подвір'я вищевказаного господарства ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1
викликали ОСОБА_3, і коли остання вийшла зі свого подвір'я, ОСОБА_1, будучи
фізично сильнішим від ОСОБА_3, яка має похилий вік, заштовхнув її назад до
подвір'я, та коли ОСОБА_3 почала кликати на допомогу, ОСОБА_2 наніс останній
один удар кулакам в обличчя, від якого ОСОБА_3 впала на землю. ОСОБА_1 з кишені
дістав ніж, який заздалегідь заготовив для вчинення протиправного діяння, та,
тримаючи його у руці, демонстрував його ОСОБА_3, і почав вимагати у останньої
гроші в сумі 200 грн., при цьому погрожував їй, щоб вона припинила кричати. В
результаті нанесеного удару ОСОБА_3, спільними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
потерпіла отримала тілесні ушкодження і вигляді: гематоми в області обох очей,
рана в області внутрішньої третини нижнього краю лівої глазниці, два садна по
передній поверхні носу, крововиливи на слизистій поверхні губи по центру,
перелом спинки носу без зміщення кісних уламків, які кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження, останній із яких потягнув короткочасний розлад здоров'я.

Після цього ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 завели ОСОБА_3
спочатку до приміщення її будинку, де з погрозами застосування насильства,
небезпечного для життя чи здоров'я потерпілої, продовжували вимагати гроші, при
цьому обшукували приміщення будинку, з метою знайти гроші. Не знайшовши в
будинку грошей, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 завели ОСОБА_3 до приміщення літньої
кухні, де знову продовжували погрожувати ОСОБА_3 фізичною розправою,
небезпечною для життя та здоров'я потерпілої, якщо остання не віддасть гроші. В
результаті застосування до ОСОБА_3 фізичної сили та погроз, вона віддала
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свої грошів в сумі 2 50 грн. Крім того, ОСОБА_2 побачив на
столі мобільний телефон марки "Моторолла
НОМЕР_1", і він відкрито заволодів ним разом з сім картою оператора
"Київстар" та зарядним пристроєм, загальною вартістю 100 грн.
Протиправно заволодівши грошима та майном ОСОБА_3, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1
залишили господарство потерпілої, і вранці 31.10.2006 року виїхали до місця
свого постійного проживання в Луганську область.

Допитаний по справі як підсудний, ОСОБА_1 винним себе в скоєному ним
злочині визнав частково та пояснив, що він спільно із своїм товаришем ОСОБА_1
приїхав з Луганської області до с. Боромля Тростянецького району, де мешкає
його дядько ОСОБА_4. 30.10.2006 року після вживання спиртного спільно з ОСОБА_1
він вирішив піти до місцевої жительки, щоб попросити в неї кошти на проїзд
назад додому. Коли вони прийшли до господарства ОСОБА_3, то викликали її з
будинку на вулицю, стали в неї просити купити самогону, коли ОСОБА_3 відмовила,
то ОСОБА_1 дістав ніж, який він знайшов у господарстві свого дядька, і просто
його продемонстрував ОСОБА_3, після чого остання зробила крок до господарства і
за нею пішли він та ОСОБА_2. ОСОБА_2 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_3,
від чого вона впала на землю. Вони стали просити у неї 200 грн. на проїзд назад
додому до Луганської області. ОСОБА_3 їм відповіла, що у неї немає коштів, і
піднявшись повела хлопці до будинку, а потім до приміщення кухні, де хлопці
намагались знайти кошти. Через деякий час ОСОБА_3 в приміщенні кухні із-за
картини дістала пластиковий стаканчик,
в якому були кошти, відрахувала сама 200 грн., які віддала хлопцям, після
чого вони її залишили і повернулись до дядька. ОСОБА_1 стверджує, що ніж був
непридатний для заподіяння тілесних ушкоджень, та вони взяли у потерпілої гроші
лише на проїзд додому, хоча могли забрати всі кошти.

Підсудний ОСОБА_2 винним себе в пред'явленому йому обвинуваченні визнав
частково, та показав, що він спільно зі своїм товаришем ОСОБА_1 приїхав до с.
Боромля Тростянецького району до ОСОБА_4 - дядька ОСОБА_1. ЗО жовтня 2006 року
він разом з ОСОБА_1 після вживання спиртних напоїв пішли до магазину в с.
Боромля Тростянецького району, де випили пива, а потім пішли до ОСОБА_3, у якої
декілька разів купували спиртне. Він запропонував ОСОБА_1 взяти у тієї жінки
гроші на проїзд додому. Коли потерпіла вийшла до них на вулицю, ОСОБА_1 її
запитав, чи є у неї самогон, та потерпіла відмовила. Вони попросили у неї пусту
пляшку, і коли вона винесла її, то ОСОБА_1 заштовхнув її до господарства, і
вони зайшли за нею, першим йшов ОСОБА_1. У господарстві ОСОБА_3 почала кричати,
і ОСОБА_2 кулаком правої руки вдарив її один раз в область обличчя. Від удару
потерпіла впала, але ОСОБА_1 її підхопив, потім з кишені одягу дістав ніж, який
показав потерпілій. ОСОБА_3 запевнила їх, що кричати не буде і просила її не
чіпати. Вони їй сказав, що ніхто її чіпати не буде, якщо вона дасть їм 200 грн.
на дорогу. Після того вони запропонували бабі піти до будинку, де її посадили
на стілець, та почали їй витирати кров на обличчі. Вона говорила, що грошей у
неї немає. Вони оглянули сервант, однак грошей не знайшли. Потім ОСОБА_3
погодилась дати їм гроші і вони з нею пішли до приміщення літньої

кухні, де у кімнаті на столі стояв за картиною пластиковий стакан, в якому
були гроші. Відрахувавши 200 грн. ОСОБА_3 віддала їх, а решту грошей поклала
назад до стаканчика, який
поставила на теж місце. Коли вони виходили з тієї кімнати, то він побачив
мобільний телефон марки "Моторолла",
та гроші у сумі близько 9 грн., які лежали на столику. Телефон та гроші він
забрав також.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона
проживає сама у с. Боромля Тростянецького району. 30.10.06 року до неї увечері
додому прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які почали у неї просити самогон, на що вона
їм відмовила, після того вони попросити винести пусту пляшку, та коли вона їм
винесла, вони заштовхнули її у двір та почали вимагати гроші. Вона їм сказала,
що у неї немає грошей і почала голосно кричати, після чого ОСОБА_2 наніс їй
удар в обличчя, від якого вона впала. Інший дістав ножа, який тримав у руці і
продовжував вимагати гроші. Потім вони завели її до будинку, всадили на
стілець, самі почали шукати гроші. Після того повели її до літньої кухні.
Побоюючись за своє життя і здоров'я, вона повідомила, що у неї в гаманці є 50
грн, які вони забрали, а потім ще дістала 200 грн. із пластикового стакана,
який стояв на поличці за картиною та віддала хлопцям, які одразу пішли із її
подвір'я. Покидаючи приміщення ОСОБА_1 при ній зламав ножа, яким погрожував.
Після того, як хлопці вже пішли, вона виявила також пропажу належного їй
мобільного телефону.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 Миколайович пояснив, що у
вересні 2006 року до нього додому приїхав його племінник ОСОБА_1 ОСОБА_1 зі
своїм другом ОСОБА_2. 30.10.06 року увечері вони прийшли додому та принесли з
собою пляшку із самогону, який вони разом вживали. Вранці 31.10.06 року хлопці
швидко зібралися та пішли, повідомивши, що скоро повернуться, після чого він
виявив, що вони забрали його куртку та взуття. Його дружина пішла до ОСОБА_3, а
коли повернулась додому, повідомила, що на неї увечері 30.10.06 р. напали
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, побили та забрали кошти.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що вранці 31.10.06
року вона пішла до ОСОБА_3 позичити гроші, яка розповіла свідкові, що 30.10.06
року увечері до неї додому прийшли ОСОБА_1 з товаришем, які її побили і забрали
гроші. Коли вона поверталась додому, то побачила на автобусній зупинці ОСОБА_1
та ОСОБА_2, і на її питання "що вони наробили?", вони відповіли, що
їм нікуди було діватись. Після того хлопці сіли в автобус та поїхали до
Харкова.

Крім показів потерпілої, свідків, вина підсудних повністю підтверджується
матеріалами кримінальної справи.

Із протоколу огляду місця пригоди вбачається, що на місці скоєння злочину у
господарстві в АДРЕСА_3 біля піноцементних блоків на асфальтовому покритті
мається пляма темно-бурого кольору, схожа на кров (а.с.6-13). Як показала
потерпіла, саме в цьому місці від удару вона впала і в неї пішла кров із носа.

Згідно протоколу особистого огляду затриманого ОСОБА_2 (а.с.29) при ньому
виявлено та вилучено мобільний телефон "Моторола"
із зарядним пристроєм.

За висновком товарознавчої експертизи залишкова вартість телефонного
апарату мобільного зв'язку ОСОБА_3 на час скоєння злочину складає 100 грн. (
а.с.35-37).

За висновком судово-медичної експертизи ( а.с.47) у ОСОБА_3 виявлені
тілесні ушкодження гематоми навколо обох очей, рана в області внутрішньої
третини нижнього краю лівої глазниці, два садна по передній поверхні носа,
синець на слизистій верхньої губи по центру, перелом спинки
носа без зміщення
кісних уламків, які
виникли у

результаті ударної дії тупих твердих предметів, серед яких перелом спинки
носа по тривалості розладу здоров'я кваліфікується як легке тілесне ушкодження,
що потягло короткочасний розлад здоров'я.

Під час проведення очних ставок між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (
а.с.75-76) потерпіла розповіла про обставини скоєного злочину стосовно неї,
покази якої обвинувачені підтвердили, заперечуючи лише в частині того, що
ОСОБА_1 приставляв ніж до шиї потерпілої.

Під час відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1 (а. с 108-113)
останній докладно показав та розповів про обставини скоєного злочину.

Під час відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_2 (
а.с.136-144) обвинувачений показав як він скоював злочин разом із ОСОБА_1

Вказаними доказами повністю підтверджується вина підсудних у скоєнні
злочину, невизнання вини ОСОБА_1 стосовно того, що він приставляв ніж до тіла
потерпілої дійсно підтвердилось у судовому засіданні, так як сама потерпіла
дала покази, що підсудний лише демонстрував їй ножа, тримаючи його на відстані
від неї у руці. Посилання підсудного, що ніж був не придатний до скоєння
злочину, суд до уваги не приймає, оскільки потерпіла зазначала, що вказаним
ножем вони могли їй спричинити тілесні ушкодження. Часткове визнання вини
ОСОБА_2 у скоєнні розбою стосовно суми викраденого не підтвердилось під час
судового слідства, оскільки потерпіла з самого початку заявляла про викрадення
250 грн. підсудними ( а.с.5, 14, 18).

За таких обставин, суд вважає, що вина підсудних у скоєнні вказаного злочину
повністю доведена, а часткове визнання вини підсудними суд розцінює як засіб
захисту, та намагання уникнути покарання за скоєний злочин.

Отже, проаналізувавши всі докази у справі в їх сукупності, врахувавши
показання підсудних, потерпілої, суд вважає, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
скоєнні вказаного злочину повністю доведена, а їхні дії суд кваліфікує за ч.3
ст. 18 7 КК України, так як вони своїми умисними діями вчинили напад із метою
заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства
(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням
у житло та інше приміщення.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудним, суд відповідно до
вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
характер і тяжкість наслідків, дані про особу винних та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 раніше судимий, скоїв злочин під час умовно-дострокового
звільнення, невідбутий строк становить 1 рік 10 місяців 17 днів, збитки не
відшкодував, характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем
колишнього відбування покарання позитивно.

ОСОБА_2 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується за
місцем проживання посередньо, збитки не відшкодував.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудним, судом не встановлено, а
обставиною, яка обтяжує покарання - є вчинення злочину підсудними у стані
алкогольного сп'яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_1 необхідно застосувати ст. 71 КК України,
частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Перевальського райсуду від 23.04.2004
року.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту необхідно залишити підсудним до
вступу вироку в законну силу, а строк відбуття ними

покарання рахувати із часу їх затримання в порядку статті 115 КПК України -
із 02.11.2006 року.

Цивільний позов, заявлений потерпілої на суму 1500 грн. підсудні визнали
повністю. Вказаний позов необхідно задовольнити, так як у судовому засіданні
доведено вину підсудних у вчиненні вказаного злочину. Матеріальні збитки
ОСОБА_3 на суму 250 грн. відкрито викрадених коштів підтверджуються
дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд вважає, що моральна шкода, заявлена потерпілою у розмірі 1250 грн.
підлягає повному задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло своє
підтвердження те, що ОСОБА_3 потерпіла від злочинних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їй
було завдано тілесних ушкоджень, через які вона фізично страждала, зазнаючи
болю, хвилюючись за своє життя та здоров'я, діями підсудних вона була
позбавлена своєї власності, збитки на даний час їй не відшкодовані. За таких
обставин сума заподіяних потерпілій збитків підлягає повному відшкодуванню,
відповідно до ст.ст. 1166, 1167, 1190 ЦК
України із підсудних у солідарному порядку.

По справі є судові витрати 117,70 грн. за проведення товарознавчої
експертизи та 109,83 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи, які
необхідно покласти на підсудних, стягнувши із них витрати на користь експертних
установ у дольовому порядку у рівних частках із кожного (а.с.35,55).

Речовий доказ у справі - телефонний апарат мобільного зв'язку "Моторола" необхідно
залишити у користуванні потерпілої.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 187 КК
України, і по цьому закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі
строком на сім років із конфіскацією майна.

На підставі ч.І ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового
приєднання невідбутого покарання у виді шести місяців позбавлення волі за
вироком Перевальського районного суду від 23 квітня 2004 року, остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість
місяців із конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - взяття під варту, і строк відбування покарання обчислювати з
моменту затримання, тобто з 02 листопада 2006 року.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК
України, і по цьому закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі
строком на сім років із конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - взяття під варту, і строк відбування покарання обчислювати з
моменту затримання, тобто з 02 листопада 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 250 грн. матеріальної
шкоди та 1250 грн. у відшкодування моральної шкоди у солідарному порядку.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у дольовому порядку судові витрати на користь
НДЕКЦ УМВС

України в Сумській області за проведення товарознавчої експертизи в сумі по
58,85 грн. із кожного, дактилоскопічної експертизи - в сумі по 54,91 грн. із
кожного.

Речовий доказ -
телефонний апарат мобільного зв'язку "Моторола"
залишити у користуванні ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через
Тростянецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а
засудженими, які перебувають під вартою, в той же строк, з моменту вручення їм
копії вироку.