Справа №212/4223/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 15 березня 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 15 березня 2015 року о 05.20 годині, знаходячись на алеї на вул. Коротченко в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, побачивши раніше незнайому жінку, а саме ОСОБА_6 , що йшла по алеї в напрямку від будинку № 14 по вул. Кротченко в бік зупинки громадського транспорту «Кафе Степове», упевнившись в тому, що ОСОБА_6 ніхто не супроводжує та вона не звертає на нього уваги, направився слідом за нею.
В той же день 15 березня 2015 року о 05.25 години ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, наздогнавши ОСОБА_6 біля вищезазначеної зупинки громадського транспорту з метою відкритого викрадення чужого майна та звернення його в свою користь, застосував до останньої насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, що виразилось в тому, що ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 у спину рукою від чого остання впала на землю, не маючи змогу здійснити будь який опір. Одночасно ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочині дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих намірів на досягнення бажаного злочинного результату, скориставшись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_6 шляхом ривку відкрито викрав із її рук жіночу сумку вартістю 246,40 гривень, в якій знаходились планшет «Ленова А-3000» вартістю 2 400 грн.40 коп., з сім картою оператора «Київстар» вартістю 25 грн., та грошима на рахунка 15 грн., сім картою оператора «МТС» абонентський номер НОМЕР_1 вартістю 25 грн., з грошима на рахунку в сумі 10 грн., ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг «D900і» вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім карта оператора «МТС» вартістю 25 грн. з абонентським номером НОМЕР_4 та грошима на рахунку 40 грн., мобільний телефон «Самсунг GТ-S5233Т» вартістю 880 грн., в якому знаходилась сім карта оператора Київстар вартістю 25 грн. з абонентським номером НОМЕР_5 та грошима на рахунку 50 грн., жіночий гаманець вартістю 264 грн., з коштами в сумі 700 грн., пропуск на завод на ім`я ОСОБА_6 , матеріальної цінності не представляє, манікюрний жіночий набір вартістю 180 грн., флеш носій на 16 гб вартістю 135 грн., ліхтар металевий вартістю 18 грн. 40 коп., всього на суму 5339 грн. 20 коп. Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись на свій розсуд, заподіявши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що все відбувалось саме так, як зазначено в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності, оскільки їй морально важко бути присутньої. Призначення покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду, претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Згідно із ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, не працює, частково в розмірі 300 грн. компенсував шкоду потерпілій.
Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді від 20.05.2015 до обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якої спливає 19.07.2015, суд вважає необхідними продовжити дію запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 19 травня 2015 року.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Самсунг «D900і», який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у розпорядженні власника.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1