Справа № 303/3554/15-к
Провадження № 1-кп/303/359/15
ряд. стат. звіту № 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2015 року за № 0001598 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого 24.05.2011 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до шести місяців арешту,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
12 червня 2015 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що в лютому 2015 року у невстановлений слідством день та час ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_6 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та потерпілим під час їх знайомства, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразилось у проханні тимчасового користування його майном та подальшого

повернення коштів за його продаж, зловживаючи довірою останнього, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих спонукань, виманив від потерпілого ОСОБА_6 водяний насос марки «Малиш», вартістю 288 грн. Після заволодіння вказаним майном взяті на себе зобов`язання не виконав та ухиляється від їх виконання, не повернув грошові кошти, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, на початку березня 2015 року, у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ними, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразилось в проханні тимчасового користування його майном та подальшого повернення коштів за його продаж, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , виманив від останнього мікрохвильову піч марки «Berg MM 820 AKF» вартістю 350 грн., що належала потерпілому ОСОБА_6 .

Не зупиняючись на цьому, 05 березня 2015 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих спонукань з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 , звідки таємно викрав жіночий велосипед марки «Fisher», бувший в користуванні, вартістю 1400,00 грн. чим самим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 10 березня 2015 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в гостях в ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в сумі 400,00 грн. чим самим своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду та вищевказану суму.

В сукупності своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

29 травня 2015 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

У відповідності до умов вказаної угоди потерпілі та підозрюваний дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження.

Під час укладення угоди про примирення потерпілі та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинення ним кримінальних правопорушень, а саме за ч.1 ст.190 КК України у виді 2-х років обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 2-х років 6 місяців обмеження волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та із застосуванням п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України та просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілими добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час підготовчого судового засідання також просили затвердити угоду про примирення, пояснили, що дана угода укладена ними з обвинуваченим добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, їм зрозумілі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом першим ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (ст. 469 КПК України).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкціями ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 травня 2015 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0001598 від 09.05.2015 року.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження воді строком на 2 роки 6 місяців;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3- х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3,4 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.3 ст.394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1