У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка
О.С.,

суддів

Глоса Л.Ф., Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Дрогобицької О.М.,

захисників та засуджених

ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 13
листопада 2007 року справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, та за касаційними скаргами засуджених
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. і захисників ОСОБА_2, ОСОБА_1 на
вирок апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2007 року щодо
засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

За вироком апеляційного суду Хмельницької
області від 20 березня 2007 року засуджені:

ОСОБА_5, 1977 р. на-

родження, громадянин України, раніше су-

димий - 23.06.1998 року за ст. ст. 101 ч.3,

140 ч.2
КК України на 8 років позбавлення

волі,

за ст.
115 ч.2 п.п. 6,12 КК України до
довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 187 ч.4 КК
України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст.
289 ч.3 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім
житла; за ст. 357 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі; за ст. 357 ч.3 КК
України на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів суд визначив ОСОБА_5 остаточне покарання - довічне
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

ОСОБА_6, 1980 р. народ-

ження, громадянка України, раніше не су-

дима,

за ст.
115 ч.2 п.п. 6,12 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України, на 7 років позбавлення волі з конфіскацією
майна, крім житла; за ст. 187 ч.4 КК України, із застосуванням ст. 69 КК
України, на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст.
289 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення
волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 357 ч.1 КК України до штрафу в
сумі 510 грн; за ст. 357 ч.3 КК України до штрафу в сумі 510 грн.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів суд визначив ОСОБА_6 остаточне покарання - 7 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

ОСОБА_4, 1987 р.

народження, громадянин Республіки

Молдова,
раніше не судимий,

за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12 КК України на 14 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, крім житла; за ст. 187 ч.4 КК України на 13 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 289 ч.3 КК України на
12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 357 ч.1 КК
України на 2 роки обмеження волі; за ст. 357 ч.3 КК України на 2 роки обмеження
волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів суд визначив ОСОБА_4 остаточне покарання - 14 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

ОСОБА_3, 1963 р.

народження, громадянин України, не су-

димий згідно ст. 89 КК України,

за ст.
115 ч.2 п.п. 6,12 КК України на 13 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 187 ч.4 КК України на
11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 289 ч.3 КК
України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст.
357 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі; за ст. 357 ч.3 КК України на 1 рік
обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів суд визначив ОСОБА_3 остаточне покарання - 14 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

ОСОБА_7, 1987 р.

народження,
громадянка України, раніше

не судима,

за ст.
115 ч.2 п.п. 6,12 КК України на 10 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 187 ч.4 КК України на
8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст. 289 ч.3 КК
України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за ст.
357 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі; за ст. 357 ч.3 КК України на 2 роки
обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів суд визначив ОСОБА_7 остаточне покарання - 10 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

На відшкодування заподіяної
моральної шкоди суд постановив стягнути із засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7. та ОСОБА_6, солідарно, 100 000 грн. на користь потерпілої
ОСОБА_8.

ОСОБА_5 та інші засуджені визнані
винуватими у вчиненні злочинів при наступних обставинах.

Ввечері 22 червня 2006 року ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час вживання спиртних напоїв за місцем проживання
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 у м. Шепетівка, з метою заволодіння автомобілем та грошима,
вирішили вчинити розбійний напад на водія “таксі” і вбити його. Розробивши відповідний
план та визначивши роль кожного при нападі, засуджені озброїлись металевим
льодорубом і прийшли на стоянку таксі, розташовану на вул. К. Маркса. У першій
половині ночі 23 червня 2006 року, відповідно з розподілом ролей ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. зупинили автомобіль “ЗАЗ-ДЕУ”, що належав ОСОБА_9, і яким за
дорученням керував ОСОБА_10 Крім них у цей автомобіль також сіли інші
засуджені. За пропозицією ОСОБА_5 та ОСОБА_4 водій повіз їх до с. Плесна
Шепетівського району. Вибравши безлюдний відрізок дороги і використовуючи темну
пору доби, ОСОБА_7., згідно попередньої домовленості, попросила ОСОБА_10
зупинити автомобіль. Всі підсудні вийшли з нього. Вибравши зручний момент, коли
ОСОБА_10 також вийшов з автомобіля, засуджений ОСОБА_5 льодорубом із значною
силою завдав удар потерпілому у ліву скронево-потиличну ділянку голови, а коли
ОСОБА_10 від удару упав, ОСОБА_4 завдав йому ще декілька ударів ногами по
голові та тулубу. Від отриманої черепно-мозкової травми ОСОБА_10 помер на місці
подій. Після скоєного вбивства засуджені ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7. та
ОСОБА_6 заволоділи грошима та іншим майном потерпілого на загальну суму 353
грн. 50 коп., а також його документами - посвідченням водія і талоном
попередження. Крім того, засуджені заволоділи автомобілем “ЗАЗ-ДЕУ”, вартістю
16 839 грн. 52 коп. та свідоцтвом про реєстрацію на цей автомобіль на ім'я
ОСОБА_9, а також автомагнітолою, радіостанцією та автомобільним знаком “таксі”,
загальною вартістю 775 грн. 50 коп., що належали ОСОБА_11. На указаному
автомобілі засуджені заїхали у Кліментовецький ліс біля с. Романів і залишили
його там, а свідоцтво про реєстрацію автомобіля на ім'я ОСОБА_9 та посвідчення
водія і талон попереджень на ім'я ОСОБА_10 вони знищили.

У
касаційному поданні прокурор просить змінити вирок суду, виключивши із нього
вказівку про наявність у ОСОБА_3 судимостей, а також висновок про
визнання за обставину, яка обтяжує покарання, вчинення раніше судимим за умисні
злочини ОСОБА_3 нових умисних злочинів (рецидив злочинів), оскільки ОСОБА_3 слід вважати особою, що не має судимостей.

У касаційних скаргах та доповненнях:

захисник ОСОБА_1 просить вирок
щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у
зв'язку з істотними порушеннями вимог КПК та неправильним застосуванням
кримінального закону і невідповідністю призначеного ОСОБА_5 покарання
тяжкості злочину та особі засудженого;

засуджений ОСОБА_5 просить скасувати
вирок у частині його засудження за ст.ст. 115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4, 357
ч.ч.1,3 КК України і закрити провадження по справі за відсутністю в його діях
складу злочину. Вважає, що викладені у вироку висновки суду не відповідають
встановленим по справі обставинам і ґрунтуються лише на показаннях інших
засуджених, які його обмовили;

захисник ОСОБА_2 просить скасувати
вирок щодо ОСОБА_6 та закрити провадження по справі,
посилаючись на необґрунтованість цього вироку, на однобічність та неповноту
судового слідства у зв'язку з тим, як це видно із змісту касаційної скарги, що
судом не було допитано свідка ОСОБА_12. Крім того, захисник указує на
невідповідність висновків суду дослідженим у судовому засіданні доказам і на
відсутність доказів, які б підтверджували наявність змови у ОСОБА_6 з іншими засудженими на вчинення злочинів та її участь у
вчиненні цих злочинів;

засуджена ОСОБА_6 теж просить вирок
щодо неї скасувати, а провадження по справі закрити, оскільки вона не приймала
участі у вчиненні злочинних дій стосовно потерпілого, а була лише присутня під
час розмови, коли інші засуджені домовлялись про вчинення злочину, а також була
присутня при вчиненні указаного у вироку злочину;

засуджений ОСОБА_4 просить
перевірити законність та обґрунтованість винесеного щодо нього вироку,
посилаючись на безпідставність його засудження за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12 КК
України, що призвело до призначення йому надмірно суворого покарання. Крім
того, він просить перекваліфікувати його дії з ч.4 на ч.2 ст. 187 КК України.
Під час розгляду справи касаційним судом засуджений уточнив свої прохання і
вважав, що вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на додаткове
розслідування;

засуджений ОСОБА_3, як видно із
змісту скарги, просить вирок у частині засудження його за ст.ст. 115 ч.2 п.п.
6,12, 187 ч.4, 357 КК України скасувати, а справу закрити, оскільки вважає, що
висновки суду в цій частині не відповідають встановленим по справі обставинам.
Зокрема, засуджений посилається на відсутність домовленості між засудженими на
вчинення умисного вбивства потерпілого. За ст.ст. 289 ч.3, 357 ч.1 КК України
він просить пом'якшити призначене йому покарання;

засуджена ОСОБА_7., як видно із
змісту скарги, просить змінити вирок в частині її засудження за ст.ст. 115 ч.
п.п.6,12 України, перекваліфікувавши її дії на ст. 121 ч.2 КК України у зв'язку
з відсутністю доказів на умисне позбавлення життя потерпілого. Крім того, вона
просить пом'якшити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Під час
розгляду справи касаційним судом вона також уточнила свої прохання і просила
вирок у частині її засудження за ст.ст. 115 ч.2 п.п.6,12, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України
скасувати, а справу закрити, оскільки до вчинення цих злочинів вона не
причетна.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
який підтримав касаційне подання і просив залишити без задоволення касаційні
скарги засуджених та захисників, пояснення захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтримали
свої скарги, уточнивши деякі свої прохання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у поданні та скаргах доводи, колегія суддів вважає, що
касаційне подання прокурора слід задовольнити повністю, касаційні скарги
захисника ОСОБА_2, засудженої ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_3 - частково, а касаційні скарги захисника ОСОБА_1 та засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_7. залишити без задоволення з наступних підстав.

Формулювання судом обвинувачення і
висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 та інших засуджених у вчиненні ними
злочинів при зазначених у вироку обставинах відповідають дослідженим у судовому
засіданні доказам.

Так із змісту показань засудженої ОСОБА_7. видно, що під час вживання спиртних напоїв з іншими
засудженими вони домовились вчинити напад на таксиста з тим, щоб заволодіти
його грошима. З собою вони взяли металевий прут, довжиною більше 50 см., який,
зокрема, ніс ОСОБА_3 Згідно попередньої домовленості вона і
ОСОБА_6 повинні були зупинити автомобіль. Під час руху в
напрямку с. Плесна, також згідно попередньої домовленості, вона попросила водія
зупинитись. Після того, як потерпілому завдали декілька ударів, вона разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відтягли його в кювет. При цьому,
оскільки потерпілий подавав ознаки життя, ОСОБА_4 декілька раз
ударив його ногою. Обшукавши одяг потерпілого, вона забрала з його кишень
документи. Коли вони на автомобілі потерпілого поїхали з місця подій ОСОБА_4 передав їй гроші у сумі 82-83 грн. Також із автомобіля
були забрані мобільний телефон та автомагнітола.

Засуджена ОСОБА_6 показала суду, що
першим потерпілого ударив ОСОБА_5 по голові металевим предметом, який
перед цим ніс ОСОБА_3 Від цих ударів потерпілий упав і його
лежачого декілька раз по голові ногою ударив ОСОБА_4 Вона обшукувала
кишені одягу потерпілого і допомагала ОСОБА_7. та ОСОБА_4 відтягувати його
від машини в кювет. При цьому, коли потерпілий захрипів ОСОБА_4 скочив йому на
голову.

Із показань засудженого ОСОБА_4 видно, що після того, як ОСОБА_5 ударив
потерпілого металевим предметом по голові, він також декілька раз ударив його
ногою. Після цього, разом з іншими засудженими на автомобілі потерпілого вони
поїхали з місця подій. Підтверджував засуджений і те, що з кишень потерпілого
він забрав гроші. Крім того, у потерпілого вони забрали документи, мобільний
телефон і автомагнітолу. Годинник з руки потерпілого зняв ОСОБА_5 На виручені від
продажу телефону та автомагнітоли гроші він купив спиртне, продукти. Не
заперечував засуджений і того, що перед нападом зупинити таксі повинні були ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Засуджений ОСОБА_3 показав суду, що
він дійсно ніс з собою металевий льодоруб, який потім був використаний при
нападі на таксиста. Також він бачив, як ОСОБА_4 бив лежачого потерпілого ногами по
голові.

Дані судово-медичної експертизи
свідчать про те, що смерть потерпілого настала від відкритої черепно-мозкової
травми у виді переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливів над та
під оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку. Крім того,
експерти указують на можливість виникнення частини виявлених на голові
потерпілого ушкоджень від ударів зі значною силою металевим предметом довгастої
форми, а частини - від ударів взутих ніг людини.

Доводи засудженого ОСОБА_5 про його непричетність до умисного вбивства, вчинення
розбійного нападу на потерпілого і посилання засудженого на те, що інші
засуджені його обмовлюють, даючи показання про його участь у вчиненні ним
указаних злочинів, колегія суддів розцінює як надумані і такі, що суперечать
встановленим по справі обставинам.

Ні під час досудового слідства, ні у
судовому засіданні не було встановлено даних, які б свідчили про те, що між ОСОБА_5 та іншими засудженими існували неприязні стосунки, які б
були причиною іншим засудженим обмовити ОСОБА_5 Крім того, на думку колегії суддів,
про відсутність зацікавленості в інших засуджених безпідставно указувати на
участь ОСОБА_5 у вчиненні злочинів свідчить той факт, що даючи
показання про обставини вчинення злочинних дій стосовно потерпілого ОСОБА_10, вони указують і на свою причетність до вчинення цих
злочинних дій.

З врахуванням обставин вчинення
засудженими злочинів щодо потерпілого - у нічну пору, за відсутності очевидців,
а також з врахуванням об'єму проведеного по даній справі судового слідства,
посилання у касаційних скаргах захисника ОСОБА_2 та засуджених на неповноту судового
слідства, зокрема, у зв'язку з тим, що у судовому засіданні не була допитана
свідок ОСОБА_12, колегія суддів не може розцінити як підставу для
визнання судового слідства по даній справі не повним. Крім того, із матеріалів
справи видно, що судом вживались передбачені законом заходи для забезпечення
явки указаного свідка у судове засідання, але це не дало позитивних
результатів.

Суперечать матеріалам даної справи
посилання захисника ОСОБА_2 на помилковість висновків суду про те,
що ОСОБА_6 давала у судовому засіданні показання про наявність між
засудженими попередньої змови на вчинення злочину щодо потерпілого.

Дані протоколу судового засідання
свідчать про те, що після оголошення показань ОСОБА_6, які вона давала
під час досудового слідства про наявність між засудженими змови про напад на
таксиста з метою заволодіння його майном, про розподіл обов'язків під час цього
нападу та про інші обставини, засуджена ОСОБА_6, фактично, підтвердила суду
достовірність цих показань. Із цих же показань засудженої ОСОБА_6 видно, що після
досягнутої домовленості щодо нападу на таксиста засуджені взяли з собою не
тільки металевий прут, а й “удавку” для того, щоб накинути її на шию
потерпілому.

Таким чином, з врахуванням показань
засуджених та інших досліджених судом першої інстанції доказів, було
встановлено, що засуджені ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7., ОСОБА_6 та ОСОБА_3 під час вживання
спиртного домовились про вчинення нападу на водія таксі. Надалі вони діяли
узгоджено, згідно цієї домовленості, починаючи від зупинки таксі і до залишення
місця подій. Зокрема, з цією метою вони взяли з собою металевий прут, який ОСОБА_5 застосував під час нападу на потерпілого, завдаючи йому
удари цим прутом по голові. Також було встановлено, що удари потерпілому ногами
по голові завдавав ОСОБА_4, у тому числі, в той момент, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7. відтягували потерпілого від
автомобіля в кювет. Заволодівши грошима та іншим майном, засуджені на
автомобілі потерпілого залишили місце подій.

Приймаючи до уваги наведені обставини,
та враховуючи характер заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, колегія
суддів вважає, що все це свідчить про узгодженість дій засуджених, спрямованих
на позбавлення життя потерпілого, з метою заволодіння його майном, а тому
обґрунтованими є висновки суду першої інстанції стосовно причетності засуджених
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7., ОСОБА_6 та ОСОБА_3 до умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 у ході вчиненого на нього розбійного нападу і в
незаконному заволодінні транспортним засобом.

У зв'язку з цим, посилання у скаргах
захисників та засуджених на непричетність засуджених до вчинення злочинних дій
щодо потерпілого ОСОБА_10, на відсутність між ними попередньої
змови про вчинення цих неправомірних дій і на відсутність умислу на позбавлення
життя потерпілого колегія суддів вважає безпідставними.

У зв'язку з цим кваліфікація дій ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7., ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за ст.ст.115 ч.2 п.п.6,12, 187 ч.4,
289 ч.3 КК України є правильною. Також правильною є кваліфікація дій засуджених
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7. та ОСОБА_3 за ст.ст.357 ч.1, 357 ч.3 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7. та ОСОБА_6 покарання, то вирішення судом першої інстанції цього
питання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а щодо ОСОБА_5 - і вимогам ст.
64 КК України, оскільки судом було враховано ступінь тяжкості вчинених
злочинів, які відносяться до особливо тяжких, характеризуючі засуджених дані та
установлені по справі обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи подання прокурора про безпідставне посилання у вироку на
наявність у ОСОБА_3 судимостей, оскільки згідно ст. 89 КК
України його слід вважати таким, що не має судимості.

У зв'язку з цим безпідставним є
посилання у мотивувальній частині вироку на визнання за обставину, що обтяжує
покарання вчинення раніше судимим ОСОБА_3 нових злочинів (рецидив злочинів).
Враховуючи це, колегія суддів вважає правильним внести у вирок відповідні
зміни, задовольнивши касаційне подання прокурора.

Крім того, приймаючи до уваги наведені
у вироку дані, що позитивно характеризують ОСОБА_3, а також
приймаючи до уваги його незначну роль у вчиненні перелічених у вироку злочинів,
характер його дій, колегія суддів вважає можливим пом'якшити призначене йому
покарання як за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12 КК України, так і за сукупністю злочинів.

Як видно із змісту вироку суд також
визнав винною ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.
357 ч.ч.1,3 КК України. Із змісту показань ОСОБА_6 вбачається, що
вона як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні не визнавала
себе винуватою у вчиненні цих злочинів. Не підтверджується її винуватість у
вчиненні цих злочинів і показаннями інших засуджених, які свідчили лише на свою
причетність до заволодіння указаними у вироку документами і до знищення цих
документів. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_6 указаних неправомірних дій по справі не встановлено.

При таких обставинах колегія суддів
вважає правильним вирок у цій частині скасувати, а провадження по справі
закрити за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України.
Оскільки такі зміни вироку не є суттєвими питання пом'якшення ОСОБА_6 покарання не розглядається.

В результаті перевірки матеріалів даної
справи не було встановлено порушень вимог кримінально-процесуального закону,
які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно
розглянути справу і постановити законний та обґрунтований вирок.

Посилання засудженого ОСОБА_4 на порушення його прав у зв'язку з тим, що по справі не
було забезпечено участь перекладача, колегія суддів вважає безпідставними і
надуманими. Як видно із матеріалів справи під час досудового слідства це
питання слідчим з'ясовувалось і з боку ОСОБА_4 не було ніяких заперечень щодо
проведення судочинства по даній справі українською мовою. У ході судового
розгляду від нього також не надходило ніяких клопотань чи заперечень з цього
приводу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити повністю,
касаційні скарги захисника ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 задовольнити частково, а касаційні скарги захисника ОСОБА_1 та засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_7. залишити без задоволення.

Вирок
апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2007 року щодо ОСОБА_6 в частині її засудження за ст.ст. 357 ч.1, 357 ч.3 КК
України скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях
складу злочину на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України. Згідно ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне
покарання - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Цей же вирок щодо ОСОБА_3 змінити: виключити із нього вказівку про
наявність у ОСОБА_3 судимостей, а також висновок про
визнання за обставину, яка обтяжує покарання, вчинення раніше судимим за умисні
злочини ОСОБА_3 нових умисних злочинів (рецидив злочинів); за ст. 115
ч.2 п.п. 6,12 КК України пом'якшити призначене ОСОБА_3 покарання до 10
років позбавлення волі, з конфіскацією майна, крім житла. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.
115 ч.2 п.п.6,12, 187 ч.4, 289 ч.3, 357 ч.1, 357 ч.3 визначити ОСОБА_3
остаточне покарання - 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім
житла.

В решті цей вирок щодо ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 і ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді:

Нікітін Ю.І. Глос
Л.Ф. Федченко О.С.