Справа №133/1708/14-к
Провадження №1-в/127/452/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії №86 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього акту амністії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_5 про застосування до нього положень ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році».

ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був, згідно з поданою до суду заявою просив розглянути справу у його відсутність.

Прокурор та представник колонії заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів особової справи вбачається, що 10.07.2014 р. ОСОБА_5 засуджений Козятинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

З копії вказаного вироку вбачається, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини були вчинені 17.04.2013 р., 12.02.2014 р., 17.02.2014 р. та 31.03.2014 р., відомості про які внесені до ЄРДР 18.04.2014 р. за № 0000389.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про амністію в 2014 році» дія цього закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі злочини або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про амністію в 2014 році» він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Офіційне опублікування Закону відбулось 18.04.2014 р. в газеті «Голос України» за № 77, таким чином, закон набув чинності 19.04.2014 р.

Таким чином, інкриміновані ОСОБА_5 злочини були вчиненні ним до набрання вищевказаним Законом законної сили.

Зі змісту п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» випливає, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
З матеріалів особової справи випливає, що обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», не виявлено. Однак, з матеріалів особової справи також випливає, що ОСОБА_5 02.10.2003 р. був звільнений умовно-достроково. Зі змісту ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» випливає, що строкових обмежень щодо застосування амністії до осіб, які раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно-достроково не встановлено. З вироку від 10.07.2014 р. випливає, що ОСОБА_5 був засуджений, в тому числі й за вчинення тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
За таких обставин суд вважає, що правові підстави для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» відсутні.
Керуючись ст. 538, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: