Справа № 580/1487/15-к
Номер провадження 1-кс/580/193/15
І М Е Н М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Лебединського МВ УМВС України в Сумській області;
До Лебединського районного суду Сумської області 30.07.2015 року надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Лебединського МВ УМВС щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 05.05.2015 року про кримінальне правопорушення.
Свої вимоги заявник скарги мотивує тим, що 26 липня 2015 року звернувся до Лебединського МВ із заявою про протиправні дії особи, яка о третій годині ночі 25.07.2015 року на вул. Леніна в м. Лебедині погрожувала йому вбивством та просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про зазначене кримінальне правопорушення. Проте ці відомості до ЄРДР внесені не були і ніяких дій щодо розслідування злочину вчинено не було.
Тому заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого Лебединського МВ УМВС України в Сумській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за його заявою від 05.05.2014 року та розпочати досудове розслідування.
В судовому засіданні заявник уточнив свою скаргу і пояснив суду, що звертався до правоохоронних органів 26.07.2015 року і бажає, щоб до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відповідні дані саме за цією заявою, а не за зверненням від 05.05.2014 року, поскільки дана дата вказана ним в скарзі помилково.
Крім того, він підтвердив суду, що як на час звернення до Лебединського МВ 26.07.2015 року, так і на час розгляду його скарги в суді вважає дії особи, яка вчиняла йому погрози незаконними і такими, що містять склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 129 та ч. 2 ст. 171 КК України.
Разом з тим, він зазначив, що в заяві, переданій ним до чергової частини відділу внутнішніх справ ним не було викладено достатніх об`єктивних даних, з які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями кримінального закону, вказаними заявником.
Так, зокрема заявник визнав, що взагалі не володіє інформацією про те, чи є особа, з якою він спілкувався о третій годині ночі 25.07.2015 року службовою і чи діяла вона в складі групи за попередньою змовою (що передбачено ч. 2 ст. 171 КК України); пояснив, що в своєму зверненні до Лебединського МВ від 26.07.2015 року не вказував, що є журналістом і його переслідували саме за виконання професійних обов`язків а також не навів об`єктивних даних та реальних підстав побоюватися погрозою вбивством і доказів свого побоювання, так як вважав можливим вчинити вказані дії під час досудового розслідування, проведеного за його заявою.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи це тим, що згідно вимог чинного законодавства до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
З матеріалів, доданих заявником до скарги та досліджених в судовому засіданні (а.с. 2) вбачається, що о третій годині ночі 25.07.2015 року ОСОБА_4 перебував на вул. Леніна в м. Лебедині та звернув увагу на автомобіль, який рухався в тому ж напрямку, що й він а потім зупинився, порушивши правила дорожнього руху. З цього автомобіля вийшов невідомий на той час заявнику чоловік, який влаштував з ОСОБА_4 сварку з приводу застосування останнім відеозйомки, після чого сів у машину і поїхав у невідомому напрямку. Під час сварки незнайомець пропонував заявнику покинути місце події, просив засунути в різні місця невідому камеру, вимагав пред`явити якийсь предмет та погрожував знайти і поховати заявника.
На підставі викладеного ОСОБА_4 26.07.2015 року звернувся до Лебединського МВ із заявою, в якій просив внести за його заявою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 129 та ч. 2 ст. 171 КК України.
Крім того, з матеріалів, наданих Лебединським МВ і досліджених в судовому засіданні вбачається, що співробітниками Лебединського МВ УМВС заява ОСОБА_4 була розглянута, викладені факти перевірені, ознак складу злочину в діях особи, яка посварилася з ним 25.07.2015 року не виявлено, про що заявнику повідомлено листом від 31.07.2015 року.
Вислухавши заявника та думку прокурора та дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга ОСОБА_4 не обґрунтована і до задоволення не підлягає, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 26.07.2015 року він звернувся до Лебединського МВ УМВС з повідомленням про вчинення відносно нього кримінального правопорушення не навівши в своєму зверненні достатніх об`єктивних даних, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про його попередню правову кваліфікацію.
Суд бере до уваги заперечення прокурора в тій частині, що згідно чинного законодавства внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, так як на думку суду ці доводи грунтуються на вимогах ч. 5 ст. 214 КПК України.
Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи особи, яка подала скаргу в тій частині, що достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення перебували в її розпорядженні і вона мала наміри передати їх співробітникам міліції в подальшому - під час досудового розслідування, оскільки згідно вимог чинного законодавства саме такі відомості і повинні вноситись до ЄРДР і саме їх відсутність не дала можливості почати досудове розслідування за статтями кримінального закону, вказаними ОСОБА_4 .
Тому суд вважає необхідним в задовленні скарги відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 28, 55, 56, 214, 303, 306-307 КПК України;

В задовленні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Лебединського МВ УМВС України в Сумській області, допущену при розгляді заяви ОСОБА_4 від 26.07.2015 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1