Справа № 11а -429/ 2007 Головуючий у першій інстанції Іонніков В.М.
Категорія ст.286 ч.2 КК України Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем
України

3 липня 2007року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого Романова ОБ.,

суддів Велидчука В.М.,
Яковлева С.В.

з участю прокурора Селюченко І.І.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав
участь у розгляді справи та потерпілого ОСОБА_1 на
вирок Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2007 року,
яким

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, мешканець м. Житомира, працюючий водієм
в ТОВ „ Чайка", несудимий, засуджений за: -СТ.286 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі без позбавлення права
керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, засудженого звільнено від відбування покарання
з випробуванням на строк терміном в 3 роки.

Стягнуто із засудженого на користь
потерпілого: -1767 грн.50 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди; -5000грн. на відшкодування
моральної шкоди. Стягнуто із засудженого на користь:

· фінансового управління Житомирської ради 462 грн.;

· УМВС України в Житомирській області 527 грн.97 коп.
судових витрат.

Запобіжний захід - підписка про
невиїзд.

ОСОБА_3 засуджено за те, що він 15 квітня 2006 року, біля 4 год. 40 хвилин в м. Житомирі, рухаючись
автомобілем ВАЗ-2108 по другорядній дорозі на вул.
Львівській в напрямку Житнього ринку, на нерегульованому перехресті, проявив неуважність щодо дорожньої обстановки і допустив зіткнення автомобіля з мотоциклом, який рухався з великою
швидкістю під керуванням потерпілого перебуваючого
в стані алкогольного сп'яніння.

В результаті зіткнення, потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

2

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку з постановлянням нового, яким призначити засудженому
покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами та на підставі Закону України „Про амністію" звільнити його від призначеного
судом покарання. Посилання на те , що суд
недостатньо врахував ступінь вини засудженого та наслідки , які настали від злочину.

В апеляції потерпілого ставиться питання про зміну вироку в частині вирішення цивільного позову щодо моральної шкоди, зі
стягненням її в повному обсязі. Посилається
потерпілий на те, що суд недостатньо врахував понесені ним фізичні , душевні та психічні страждання і необгрунтовано зменшив розмір стягнення на відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав доводи апеляцій лише в частині застосування щодо засудженого
Закону України „ Про амністію" та заперечив проти
задоволення апеляції потерпілого, думку потерпілого та
його представника , які підтримали доводи апеляції потерпілого та заперечували проти задоволення апеляції засудженого,
думку засудженого , який визнав свою вину в ДТП і
просив звільнити його від покарання на підставі
Закону України „ Про амністію" та заперечував проти задоволення апеляції
потерпілого, перевіривши справу та обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів визнала, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляція потерпілого не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчинені злочину за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи,
підтверджені наведеними у вироку доказами і під
час перегляду справи в апеляційному порядку ніким не оспорювались.

При обранні покарання ОСОБА_3, суд врахував ступінь суспільної небезпечності
вчиненого з необережності злочину, дані про особу засудженого, яка позитивно характеризується за місцем проживання та
роботи, несудимий, на його утриманні неповнолітня дитина і призначив
йому покарання з дотриманням вимог ст.65 КК України.

Визначаючи розмір стягнення на відшкодування моральної шкоди, суд врахував те, що потерпілий в межах населеного пункту
рухався на мотоциклі з великою швидкістю, при цьому
перебував у стані алкогольного сп'яніння, дані про особу засудженого, його сімейний та матеріальний стан. За даними матеріалів справи , в засудженого на утриманні
неповнолітня дитина та матір -інвалід другої групи. Із довідки про заробітну
плату та інші прибутки, - вони є незначними. З врахуванням
вищезазначеного в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з розміром стягнення
на відшкодування моральної шкоди. Підстав для задоволення апеляції потерпілого немає.

З врахуванням того, що на утриманні засудженого знаходиться дитина, якій на
день набрання чинності Закону України „ Про амністію" не виповнилось 18
років, його слід звільнити від покарання призначеного вироком по даній справі.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

3

ухвалила:

Апеляції прокурора задовольнити
частково.

Апеляцію потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_3, без зміни.

Застосувати щодо засудженого ОСОБА_3 Закон України „ Про амністію" від 19 квітня 2007 року і на підставі ст.1 п.
„б" цього Закону, звільнити його від
покарання призначеного вироком Богунського районного суду
м. Житомира від 19 квітня 2007 року.