Справа № 526/2464/14-к
Провадження № 1-кп/526/14/2015
Копія:

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000421 від 16.07.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сагайдак, Шишацького району, Полтавської області, громадянки України, жительки, АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, заміжня, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, раніше не судиму,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Гадяч, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_1 , освіта середня, розлучена, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, в силу ст..89 КК України не судиму
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою , з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом входження в довіру до власників великої рогатої худоби, користуючись при цьому вагітним станом ОСОБА_4 і наявністю в неї на утриманні малолітніх дітей, та подальшого обману потерпілих, під виглядом придбання великої рогатої худоби в борг для власного тримання, начебто з метою годівлі дітей, з наступним її продажем без розрахунку з потерпілими.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , дійшовши спільної згоди на вчинення вказаних шахрайських дій, в середині березня 2014 року в газеті «Базар Медіа» знайшли оголошення ОСОБА_6 про продаж власної телиці. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та обману його власника, в березні 2014 року, близько 15 год., прибули до господарства потерпілої ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_3 , де скориставшись вагітністю ОСОБА_4 , з метою входження в довіру до ОСОБА_9 та подальшим її обманом, в ході проведення домовленостей щодо умов придбання телиці, спільно повідомили їй неправдиві відомості про придбання даного майна для власного тримання з метою отримання молока для годування дітей та попросили потерпілу продати телицю в борг, пообіцявши розрахуватися до кінця квітня 2014 року, після отримання ОСОБА_4 грошової соціальної допомоги при народженні дитини. Зазначеними доводами і переконаннями, а також залишенням при цьому ОСОБА_6 , як гарант майбутньої оплати за її майно, копії паспорта на ім`я ОСОБА_4 , паспорта громадянина України на ім`я знайомої ОСОБА_10 , яку ОСОБА_4 представила своєю сестрою та внесенням авансової плати в розмірі 200 гривень, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ввійшли в довіру до потерпілої, викликали в неї при цьому розуміння, співчуття та необхідність і вигідність продажу телиці в борг. Внаслідок вказаних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , була введена в оману та помилково впевнена в правильності та добросовісності їхніх дій, в результаті чого передала їм власну телицю вагою 300 кг, вартістю 3900 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 , заволодівши належною останній телицею, цього ж дня її продали і не маючи наміру розраховуватися з потерпілою, отримані гроші витратили для власних потреб, чим спричинили їй матеріальних збитків на суму 3700 грн..
Крім цього, в середині березня 2014 року в газеті «Базар Медіа» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайшли оголошення ОСОБА_11 про продаж власної телиці. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та обману його власника, 14.03.2014 року, близько 16 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прибули до господарства потерпілої ОСОБА_11 , розташованого в АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 , представилася сестрою ОСОБА_4 та скориставшись вагітним станом останньої, діючи за попередньою змовою між собою, з метою входження в довіру до потерпілої, повідомили їй неправдиві відомості про придбання даної телиці для власного тримання з метою отримання молока для годування дітей та попросили потерпілу продати телицю в борг, пообіцявши розрахуватися до 01 травня 2014 року, після отримання ОСОБА_4 грошової соціальної допомоги при народженні дитини. Зазначеними доводами і переконаннями, а також залишенням при цьому ОСОБА_11 , як гарант майбутньої оплати за її майно пайових документів ОСОБА_4 , паспорта ОСОБА_5 , внесенням авансової плати в розмірі 500 грн. та написанням ОСОБА_4 боргової розписки на обумовлену між ними суму вартості предмету купівлі-продажу на 3500 грн. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ввійшли в довіру до потерпілої. Внаслідок вказаних дій з боку обвинувачених, потерпіла ОСОБА_11 , була введена в оману та помилково впевнена в правильності та добросовісності їхніх дій, в результаті чого передала їм власну телицю вагою 270 кг, вартістю 3510 грн.. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 , заволодівши належною останній телицею, цього ж дня її продали і не маючи наміру розраховуватися з потерпілою, отримані гроші витратили для власних потреб, чим спричинили їй матеріальних збитків на суму 3010 грн..
Також у травні 2014 року ОСОБА_4 , знайшла в газеті «Базар Медіа» оголошення ОСОБА_12 про продаж власних овець. Після цього, ОСОБА_4 , діючи самостійно від ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та обману його власника, 17.05.2014 року, близько 17 год. 00 хв., прибула до господарства потерпілої ОСОБА_12 , розташованого в АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 , з метою входження в довіру до потерпілої та подальшим її обманом, в ході домовленостей щодо умов придбання майна останньої, повідомила їй неправдиві відомості про придбання овець для власного тримання з метою годування дітей та попросила потерпілу продати 5 овець в борг, пообіцявши розрахуватися до 10.07.2014 року, після отримання грошової соціальної допомоги за народжену дитину. Зазначеними доводами і переконаннями, а також залишенням, при цьому, ОСОБА_12 , як гарант майбутньої оплати за її майно, свого паспорта та написанням боргової розписки на обумовлену між ними суму вартості предмету купівлі-продажу на 2500 грн., ОСОБА_4 ввійшла в довіру до потерпілої. Внаслідок вказаних дій з боку ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_12 , була введена в оману та помилково впевнена в правильності та добросовісності її дій, в результаті чого передала їй п`ять овець, вагою по 10 кг кожна, вартістю 650 грн.. В подальшому, ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, заволодівши належними останній вівцями, цього ж дня їх продала і не маючи наміру розраховуватися з потерпілою, отримані гроші витратила для власних потреб, чим спричинила ОСОБА_12 матеріальних збитків на суму 650 грн..
Крім цього, на початку червня 2014 року, ОСОБА_4 , знайшла оголошення ОСОБА_13 , розміщене в газеті «Базар Медіа» про продаж власної корови. Після цього, ОСОБА_4 , діючи самостійно від ОСОБА_5 , вирішила заволодіти шляхом обману вказаною, належною ОСОБА_13 коровою з наступним її продажем та витрачанням отриманих грошових коштів на власний розсуд, без розрахунку з потерпілою. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 11.06.2014 року, вона прибула до господарства потерпілої ОСОБА_13 , розташованого в с.Харківці Гадяцького району, де з метою входження в довіру до потерпілої та подальшим її обманом, в ході домовленостей щодо умов придбання майна останньої, повідомила їй неправдиві відомості про придбання корови для власного тримання з метою годування дітей та попросила потерпілу продати її в борг, пообіцявши розрахуватися до 06.09.2014 року. Зазначеними доводами і переконаннями, ОСОБА_4 ввійшла в довіру до потерпілої, викликала в неї при цьому розуміння, співчуття та необхідність і вигідність продажу корови в борг. Внаслідок вказаних дій з боку ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_13 , була введена в оману та помилково впевнена в правильності та добросовісності її дій, в результаті чого передала їй корову, вагою 330 кг, вартістю 4290 грн.. В подальшому, ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, заволодівши належній останній коровою, цього ж дня її продала і не маючи наміру розраховуватися з потерпілою, отримані гроші витратила для власних потреб, чим спричинила ОСОБА_13 матеріальних збитків на суму 4290 грн..
Також, в середині червня 2014 року в с.Сари Гадяцького району ОСОБА_4 , випадково познайомившись із ОСОБА_7 , від якої дізналася про намір продати власну телицю. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та обману його власника, 18.06.2014 року, близько 14 год., прибули до господарства потерпілої ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_6 , де з метою входження в довіру до потерпілої та подальшим її обманом, в ході домовленостей щодо умов придбання майна останньої, спільно повідомили їй неправдиві відомості про придбання телиці для власного тримання з метою отримання молока для годування дітей та попросили потерпілу продати телицю в борг, пообіцявши розрахуватися до 20.07.2014 року. Зазначеними доводами і переконаннями, а також залишенням ОСОБА_7 , як гарант майбутньої оплати за її майно, паспорта ОСОБА_4 вони ввійшли в довіру до потерпілої, викликали в неї при цьому розуміння, співчуття та необхідність і вигідність продажу телиці в борг. Для остаточного введення в оману ОСОБА_7 щодо виплати вартості телиці, ОСОБА_4 написала їй боргову розписку на обумовлену між ними суму вартості предмету купівлі-продажу на 4500 грн.. Внаслідок вказаних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_7 , була введена в оману та помилково впевнена в правильності та добросовісності їхніх дій, в результаті чого передала їм власну телицю вагою 250 кг, вартістю 3250 грн.. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, заволодівши належною останній телицею, цього ж дня її продали і не маючи наміру розраховуватися з потерпілою, отримані гроші витратили для власних потреб, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 3250 грн..
Крім цього, в червні 2014 року, ОСОБА_4 , в газеті «Базар Медіа» знайшла оголошення ОСОБА_8 про продаж власної телиці. Після цього, ОСОБА_4 , діючи самостійно від ОСОБА_5 , вирішила заволодіти шляхом обману вказаною, належною ОСОБА_8 телицею з наступною її продажею та витрачанням отриманих грошових коштів на власний розсуд, без розрахунку з потерпілою. З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 на протязі кількох днів, в кінці червня 2014 року, телефонувала ОСОБА_8 на її мобільний телефон та, в ході домовленостей щодо умов придбання майна останньої, повідомила їй неправдиві відомості про придбання телиці для власного тримання з метою отримання молока для годування малолітніх дітей та наполегливо просила потерпілу продати телицю в борг, чим ввійшла в довіру, викликавши в неї розуміння та співчуття. Внаслідок переконань ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_8 , вході чергової розмови по мобільному телефону погодилася продати свою телицю в борг. Після цього, 25.06.2014 року, близько 11 год., ОСОБА_4 , з метою шахрайського заволодіння майном ОСОБА_8 , прибула до її господарства, розташованого по АДРЕСА_7 , де, як гарант майбутньої оплати за майно, передала їй паспорт свого співмешканця ОСОБА_14 , авансову плату в розмірі 300 грн. і написала боргову розписку на обумовлену між ними суму вартості предмету купівлі-продажу на 4500 грн., чим ввела в оману потерпілу, яка будучи помилково впевнена в правильності та добросовісності дій ОСОБА_4 , передала їй власну телицю вагою 250 кг, вартістю 3200 грн. В подальшому ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 , заволоділа належною останній телицею, яку цього ж дня продала, а отримані гроші витратила на власний розсуд, не розрахувавшись з потерпілою за придбане в неї дане майно, спричинивши їй матеріальних збитків на суму 3200 грн..
У ході судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась. Заявлені до неї позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнала повністю.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнала повністю, розкаялась, позов потерпілої ОСОБА_6 визнала повністю, відповідно до ст..63 Конституції України від дачі показань відмовилась.
Потерпіла ОСОБА_6 суду підтвердила, що у березні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом обману заволоділи в неї телицею та спричинили їй матеріальні та моральні збитки. Просила заявлений нею позов до обвинувачених задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_4 шляхом обману заволоділа в неї телицею та спричинила їй матеріальні та моральні збитки. Просила заявлений нею позов до ОСОБА_4 задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_7 також суду підтвердила , що у червні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом обману заволоділи в неї телицею , спричинивши матеріальні збитки.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з тим, що обвинувачені свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та обставини кримінального правопорушення визнали повністю, заслухавши думку інших учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, після роз`яснення учасникам судового розгляду щодо позбавлення права оскаржити обставини злочину в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Суд визнає винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і кваліфікує її дії як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб .

Суд визнає винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і кваліфікує її дії як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб .

14.02.2015 року прокуратурою було складено новий обвинувальний акт, який надійшов до суду 16.02.2015 року і яким внесено зміни в частині щодо визначення суми вартості заподіяних злочином матеріальних збитків по епізодах вчинення шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яким потерпілі та обвинувачені погодилися.
Разом з тим, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такі обтяжуючі покарання обставини як вчинення злочину повторно та за попередньою змовою групою осіб, оскільки вони відносяться до кваліфікуючих ознак, вчиненого ними злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд враховує, що вчинене ними кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості та особи обвинувачених, які мають на утриманні ОСОБА_4 чотирьох неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 - двох малолітніх дітей, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, ОСОБА_5 - позитивно, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, ОСОБА_5 в силу ст..89 КК України вважається такою , що не має судимості,на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебувають, почали частково відшкодувати завдані потерпілим збитки .

Враховуючи обставини справи, особи обвинувачених, думку потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, тому обравши їм покарання в межах санкції статті, передбачене за вчинений ними злочин у виді позбавлення волі, вважає можливим застосувати ст. 75 КК України, тобто звільнити їх від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 3700 грн. та моральної шкоди в сумі 6100 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, як доведений і підтриманий в суді.
Позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків підлягає до часткового задоволення в частині документально підтвердженої суми 3200 грн., в частині відшкодування моральної шкоди до повного задоволення в сумі 2000 грн., як доведений в суді.
Керуючись ст.ст.349 ч.3, 370, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши кожній іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обов`язки:

1) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

2) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_6 3700 грн. матеріальних збитків та 6100 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 3200 грн. матеріальних збитків та 2000 грн. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, і не підлягає оскарженню в частині заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_1