Справа № 421/3103/13-к
Провадження № 1-кп/421/220/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 р. Первомайський міський
суд Луганської області

у складі: головуючого судді
Скочій Г.Д.

при секретарі
Бондар К.В.

за участю прокурора
Кардаш А.Р.

захисника
ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Первомайська
матеріали кримінального провадження №
1-кп/421/220/2013, якому присвоєний в ЄРДР
№0000036 від 24.11.2012 року та №
0002829 від 16.05.2013 р., за
обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Первомайська
Луганської області, громадянина
України,

освіта середня,
одруженого, невійськовозобов'язаного,

раніше судимого: 30.06.1987 р.
Первомайським міським судом за ч.1

ст. 215-3 КК України (1960 р.) до
10 міс. позбавлення волі;

14.05.1991 р. Первомайським
міським судом за ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 215, ч.2

ст. 215-3, 42 КК України (1960 р.)
до 5 р. позбавлення волі;

08.12.1997 р. Первомайським
міським судом за ч.1 ст. 117, 121, ч.2,

ст. 141, ч.2 ст. 143, ч.2 ст. 196-1,
ч.2 ст. 215-3, 42 КК України (1960 р.)

до 6 р. 6 міс. позбавлення
волі з конфіскацією майна;

22.04.1998 р. Стахановським
міським судом за ч.3 ст. 222, ст.43 КК

України (1960 р.) остаточно
до 7 р. позбавлення волі;

01.02.2005 р. Стахановським
міським судом за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289

ст. 70, 71 КК України,
остаточно до 7 р. позбавлення волі,

звільнився 16.09.2011 р. із
Славяносербської ВК №60 за відбуттям
строку,

працював: TOB
"Промстройвугілля», що мешкає за
адресою:

АДРЕСА_1,

ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст. 190, ч.2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

10.09.2012 г. приблизно в 14-20 год. водій
ОСОБА_2, у стані алкогольного сп'яніння,
чим грубо порушив п. 2.9а) Правил
дорожнього руху України, керуючи
автомобілем "Урал", здійснюючи рух
заднім ходом по території ділянки по
виробництву цегли TOB
"Промстройвугілля", розташованому в м.
Золоте-1, будучи неуважним і необачним,
в умовах обмеженої видимості, не
переконався, що позаду немає пішоходів,
не звернувся за допомогою до інших
осіб, чим грубо порушив п. 10.9 Правил
дорожнього руху України, в результаті
чого скоїв наїзд задньою частиною
автомобіля на пішохода ОСОБА_3, який
рухався позаду автомобіля під
управлінням ОСОБА_2 в попутному
напрямку, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3
були заподіяні тілесні ушкодження у
вигляді: рана в волосистої частини
потиличної області по середній лінії,
садина обличчя, садина і синці задньої
поверхні правого стегна, садина
нижньої третини правої гомілки по
задній поверхні, крововилив в м'які
тканини з їх відшаруванням правої
гомілки по задній поверхні і лівої
сідниці, крововилив і відшарування
м'яких тканин спини у вигляді "кишені"
на рівні від 7-го грудного хребця до
крижів, многооскольчатий перелом
кісток тазу, переломи ребер справа і
зліва, розрив діафрагми зліва,
крововилив в жирову клітковину нирок,
зв'язковий апарат печінки та м'які
тканини таза, рана мошонки, які згідно з
висновком судово-медичної експертизи
№ 483 від 19.10.2012 г. відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для
життя в момент заподіяння. У цей же день
10.09.2012 р. ОСОБА_3 помер у лікарні.

Згідно з висновком автотехнічної
експертизи № 274/6 від 16.10.2012 г. в дорожній
ситуації водій автомобіля "Урал"
ОСОБА_2 розташовував технічною
можливістю запобігти
дорожньо-транспортну пригоду шляхом
виконання вимог п.10.9 Правил дорожнього
руху України.

Стосовно до Правил дорожнього руху
України в діях водія ОСОБА_2 вбачається
грубе порушення п.2.9а), п. 10.9 Правил
дорожнього руху України:

П.2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння, або
перебуваючи під впливом наркотичних чи
токсичних речовин;

п. 10.9 "Під час руху транспортного
засобу заднім ходом водій не повинен
створювати небезпеки чи перешкод іншим
учасникам руху. Для забезпечення
безпеки руху він при необхідності
повинен звернутися за допомогою до
інших осіб".

15.05.2013 р. приблизно о 17-00 год. ОСОБА_2,
знаходячись у дворі будинку за адресою:
АДРЕСА_2, побачив знайому ОСОБА_4, у якій
був мобільний телефон марки «NOKIA».
Після цього у нього виник злочинний
умисел на заволодіння мобільний
телефоном ОСОБА_4

Реалізуючи свій злочинний умисел ,
спрямований на заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання
довірою, ОСОБА_2, повторно, 15.05.2013 р.
приблизно о 17-30 год., діючи з корисливих
мотивів, попросив у ОСОБА_4 телефон, щоб
зателефонувати, при цьому не мав намір
його повертати. ОСОБА_4, будучи
впевненою, що телефон їй повернуть,
передала свій мобільний телефон «NOKIA
2700» IMEL НОМЕР_2, ОСОБА_2, після цього, він
заволодівши мобільним телефоном
вийшов із двору будинку і з місця
вчинення злочину зник, в подальшому
розпорядився мобільним телефоном на
свій розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої
експертизи № 1308122/254 від 13.08.2013 р.
вартість викраденого мобільного
телефону «NOKIA 2700» IMEL НОМЕР_2, із
урахуванням зносу складає 400 грн., чим
спричинена матеріальна шкода
потерпілій ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав
свою вину та пояснив, що він працював
ТОВ «Промбудвугілля» з 04.09.2012 р. водієм
автомобіля «Урал». 11.09.2012 р. о 08-00 год.
він приступив до роботи. В його
обов'язки входило перевозити глину з
кар'єру до конвеєра. З ним працював
екскаваторник ОСОБА_3, який працював на
екскаваторі та бульдозері, і
завантажував його машину. В цей день
зранку він випив біля 100 грам горілки.
Зранку він разом з ОСОБА_3 ремонтували
його машину, перевезли та вивантажили
2-3 машини глини. Приблизно о 14-20 год.
ОСОБА_3 завантажив кузов його машини
глиною, після цього вийшов з
екскаватора і пішов в сторону конвеєра,
а він через декілька хвилин поїхав
вивантажувати. Так як сировини було
достатньо, вони чекали подальших
вказівок. Він підійшов до ОСОБА_3, який
сказав, що роботи вже не буде і пішов на
гору. Він вирішив поставити автомобіль
і став рухатися заднім ходом. В
дзеркалі заднього виду він не бачив, де
знаходиться ОСОБА_3, почув крики,
зупинив автомобіль, вийшов і побачив,
що він наїхав на ОСОБА_3. Він визнає вину
в тому, що дійсно порушив Правила
дорожнього руху, оскільки не
переконався де знаходиться ОСОБА_3 та
його діями була спричинена смерть
потерпілому.

Вину в шахрайстві визнає повністю, не
заперечує, що дійсно шляхом обману
попросив телефон у потерпілої, що б
зателефонувати, але не повернув.
Телефон продав, гроші витратив на себе.
З позовом потерпілої згодний.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що до 15.05.2013 р. ОСОБА_2 бачила
декілька разів, він знайомий її
знайомих. 15.05.2013 р. ОСОБА_3 попросив її
телефон, що б зателефонувати. Сказав, що
вийде на вулицю, що б переставити
машину, але не повернувся. Вважає, що її
телефон зараз коштує 500 грн. і просить
цю суму стягнути.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченим, його винуватість в
скоєнні злочину підтверджується
доказами, які ніким із учасників
судового розгляду не оспорюються, і
відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в
судовому засіданні не досліджувалися.

За таких обставин суд вважає
винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 в
скоєнні злочину повністю доведеною.

Суд за добутими в судовому засідання
доказами кваліфікує дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст. 286 КК
України, оскільки він, керуючи
транспортним засобом, дійсно порушив
правила безпеки дорожнього руху, що
спричинило смерть потерпілого, а також
кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК
України, оскільки в суді встановлено,
що він дійсно, повторно, заволодів
чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою.

Призначаючи покарання обвинуваченому,
у відповідності зі ст. 65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, який
характеризується задовільно, повністю
визнав вину та щире розкаявся, що
пом'якшує покарання. Разом з тим
обвинувачений вчинив злочин,
передбачений ч.2 ст. 286 КК, у стані
алкогольного сп'яніння, що є
обставиною, яка обтяжує покарання, що
внаслідок цього злочину сталася
загибель людини і що раніше
неодноразово був засуджений, суд
вважає, що його виправлення можливе
лише в місцях позбавлення воля.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 500 грн. підлягає частковому
задоволенню, оскільки вартість
мобільного телефону підтверджується
висновком товарознавчої експертизи та
з урахування зносу складає 400 грн.
Враховуючи, що потерпіла не надала
доказів про вартість телефону в сумі 500
грн., суд задовольняючи позов, виходить
із вартості телефону, яка встановлена
висновком експерта.

Судові витрати за
проведення товарознавчої експертизи в
сумі 343 грн. та автотехнічної
експертизи в сумі 705,60 грн. підлягають
стягненню з обвинуваченого.

Речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 369, 370, 371, 373, 374 КПК
України, ст.1166 ЦК України, суд, -

У Х
В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ч.2
ст. 286 КК України, та призначити йому
покарання:

- за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді
одного року позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді п'яти
років позбавлення волі, з позбавленням
права керувати транспортними засобами
на строк до двох років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом
поглинення менш суворого показання
більш суворим, за сукупністю злочинів
визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді
п'яти років позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк до
двох років з відбуванням покарання у
кримінально-виконавчій установі
закритого типу.

Строк відбування покарання
обчислювати з 17.07.2013 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 у

відшкодування матеріальної шкоди 400
грн. (чотириста грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за
проведення автотехнічної експертизи в
сумі 705,60 грн. (сімсот п'ять грн. 60 коп.)
на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за
проведення товарознавчої експертизи в
сумі 343 грн. (триста сорок три грн.) на
користь держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
апеляційного суду Луганської області
через Первомайський міський суд
протягом 30 діб із моменту його
проголошення, а обвинуваченим, який
перебуває під вартою - з моменту
вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду. Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя
Г.Д. Скочій