Справа № 459/4365/13-к
Головуючий у 1 інстанції: М.Д. Кріль
Провадження № 11-кп/783/286/13
Доповідач: Партика І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області
у складі:

Головуючої-судді
Партики І.В.,

суддів:
Белени А.В., Гончарук Л.Я.,

при секретарі
Нікітчук П.В. , Сеньківа А.Р.

за участю: прокурора
Свореня І.М.,

обвинувачених:
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисників:
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

законного представника
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові кримінальне
провадження за апеляційною скаргою
прокурора Свореня І.М. на вирок
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23 жовтня 2013р.
відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Великі Підліски Кам’янка-Бузького
району Львівської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
згідно ст. 89 КК України раніше не
судимого

засуджено за ч.3 ст. 185 КК України
на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 15,
ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі без конфіскації
майна.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим ОСОБА_2
остаточно призначено покарання у виді 3
років 6 місяців позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнено від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на
ОСОБА_2 покладено обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтись в
кримінально-виконавчу інспекцію для
реєстрації.

Обраний ОСОБА_2 запобіжний захід у
виді тримання під вартою змінено на
особисте зобов'язання та покладеного
на нього обов'язки: прибувати по
першому виклику до службової особи на
визначений нею час; не відлучатись з
населеного пункту, в якому він
зареєстрований та проживає, без
дозволу слідчого прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд
про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_2 звільнено з-під варти із
зали суду.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. уродженця м.
Заллє-Галлє ФРН, українця, громадянина
України, учня Кам’янка-Бузького ВПУ №?
71, неодруженого, непрацюючого,
зареєстрованого АДРЕСА_2, згідно ст. 89
КК України раніше не судимого

засуджено за ч.3 ст. 185 КК України
на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 15,
ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі без конфіскації
майна.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим ОСОБА_3
остаточно призначено покарання у виді 3
років 6 місяців позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік 6 міясців.

Відповідно до ст. 76 КК України на
ОСОБА_3 покладено обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтись в
кримінально-виконавчу інспекцію для
реєстрації.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід
у виді тримання під вартою змінено на
особисте зобов'язання та покладеного
на нього обов'язки: прибувати по
першому виклику до службової особи на
визначений нею час; не відлучатись з
населеного пункту, в якому він
зареєстрований та проживає, без
дозволу слідчого прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд
про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_3 звільнено з-під варти із
зали суду.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна, для
реалізації свого злочинного наміру
вступили у попередню злочинну змову
між собою, в ніч з 21 на 22 липня 2013р.,
знаходячись в гаражному кооперативі,
що по АДРЕСА_3 шляхом пошкодження
покрівлі даху, проникли в середину
приміщення гаражу ОСОБА_7, звідки
таємно, спільними діями, викрали майно
останнього, а саме: мопед марки «Kanuni
Savage» вартістю 5000 грн., мотоциклетний
шолом вартістю 200 грн., болгарку
вартістю 100 грн, після чого з викраденим
з місця вчинення злочину втекли, чим
завдали потерпілому ОСОБА_7
матеріальної шкоди на загальну суму 5300
грн.

Окрім того, продовжуючи
реалізацію свого злочинного наміру
щодо таємного викрадення чужого майна,
в один із днів кінця липня 2013р. ОСОБА_2
та ОСОБА_3. діючи за попередньою змовою,
з метою крадіжки чужого майна для
особистого збагачення, прибули у
гаражний кооператив АДРЕСА_4, де шляхом
пошкодження навісного замка проникли в
гараж НОМЕР_2 звідки, діючи повторно,
спільними діями таємно викрали майно
ОСОБА_8, а саме: мопед марки «Дельта»
вартістю 2500 грн., бензопилу «Хаус
Гартен» вартістю 1300 грн., 4л бензину на
суму 40 грн., мотоциклетний шолом
вартістю 100 грн. та елекртодрель
вартістю 250 грн., після чого з
викраденим з місця вчинення злочину
втекли, чим завдали потерпілому ОСОБА_8
матеріальної шкоди на загальну суму 4190
грн.

Продовжуючи свою злочинну
діяльність направлену на таємне
викрадення чужого майна для особистого
збагачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діючи за
попередньою змовою, реалізовуючи свій
злочинний умисел в ніч з 31.07.2013р. на
01.08.2013р. прибули у гаражний кооператив
по АДРЕСА_3, де шляхом пошкодження
задньої стінки дерев'яного гаражу,
проникли в гараж ОСОБА_9, звідки діючи
повторно спільними діями таємно
викрали належні останньому мопед марки
«Sabur» вартістю 2800 грн. та ручний насос
вартістю70 грн., після чого з викраденим
з місця вчинення злочину втекли, чим
завдали потерпілому ОСОБА_9
матеріальної шкоди на загальну суму 2870
грн.

Окрім цього, 03.08.2013р. ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння
чужим майном для особистого
збагачення, діючи за попередньою
змовою між собою прибули в гаражний
кооператив по АДРЕСА_3, знаходячись у
вказаному гаражному кооперативі
виявили, що у гаражі знаходиться
належний ОСОБА_10 мотоцикл марки «Sabur».
Діючи згідно розподілених ролей ОСОБА_3
04.08.2013р. близько 3 год., використовуючи
металеву трубу, відігнув дверцята
воріт гаражу та проник в середину, а
ОСОБА_2 знаходився поряд із гаражем,
чекаючи поки ОСОБА_3 відкрив ворота
гаражу, щоб впустити в середину ОСОБА_2
та з його допомогою незаконно
заволодіти мотоциклом марки «Sabur» з
об'ємом двигуна 107,5 см. куб. д.н.з. НОМЕР_1
вартістю 6500 грн., що належить ОСОБА_10,
однак довести свої злочинні дії до
кінця не змогли, з причин, що не
залежали від їх волі, оскільки їх
неправомірні дії були викриті та
припинені працівниками міліції.

Не погоджуючись з вироком
прокурор подав апеляційну скаргу, у
якій, не оспорюючи вірність
кваліфікації дії обвинувачених,
просить скасувати даний вирок у зв'язку
з неправильним застосуванням
кримінального закону та
невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

Постановити новий вирок, яким:
ОСОБА_2 визнати винним за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.
15, ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому
покарання за ч.3 ст. 185 КК України - 4 роки
позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК
України - 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна, на підставі ст. 70 КК
України ОСОБА_2, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити покарання у виді 5
років позбавлення волі без конфіскації
майна; ОСОБА_3 визнати винним за ч.3 ст.
185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України і
призначити йому покарання за ч.3 ст. 185
КК України - 4 роки позбавлення волі, за
ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України - 5 років
позбавлення волі без конфіскації
майна, на підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_3, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити покарання у виді 5
років позбавлення волі без конфіскації
майна.

В обґрунтування покликається на
те, що суд при призначенні
обвинуваченим покарання фактично не
врахував ступінь тяжкості скоєного,
лише перерахував дані про особу
обвинувачених і пом'якшуючі обставини,
які визнав виключними, але не навів
належних мотивів, з яких підстав ці
обставини істотно знижують ступінь
тяжкості вчинених злочинів, та
безпідставно застосував положення ст.69
КК України із подальшим звільненням
обвинувачених від відбування
покарання на підставі ст. 75 КК України.

Окрім цього, суд не взяв до уваги, що
обвинуваченим ОСОБА_2 не відшкодовано
жодних збитків, значну суму шкоди,
заподіяної злочинами, а саме:
потерпілому ОСОБА_7 2550 грн., потерпілому
ОСОБА_8 - 1450 грн., потерпілому ОСОБА_9 - 550
грн.

Вказує, що суд, у порушення вимог ст. 65
КК України, при призначені
обвинуваченим покарання не врахував у
повній мірі той факт, що обвинувачені
раніше притягувались до кримінальної
відповідальності за вчинення
корисливих злочинів, хоча відповідно
до ст. 89 КК України вони вважаються
такими що не мають судимостей.

При обранні покарання не враховано, що
відносно кожного обвинуваченого у
Кам'янка-Бузькому районному суді
знаходяться на розгляді кримінальні
провадження за ч.2, 3 ст. 183 КК України, та
обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дані
злочини після обраного йому 21.06.2013р.
запобіжного заходу у вигляді
домашнього арешту.

За таких обставин, вважає, що
обране ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання є
занадто м'яким та не відповідає особам
обвинувачених, тяжкості злочинів і їх
суспільній небезпеці, оскільки дії
обвинувачених були припинені тільки
тому, що їх було затримано на місці
вчинення злочину працівниками міліції
і викрадене було вилучено.

В запереченнях на апеляційну
скаргу прокурора захисник ОСОБА_4 в
інтересах обвинуваченого ОСОБА_3
просить відхилити подану апеляційну
скаргу та залишити вирок суду без змін,
оскільки такий є законним та достатньо
обґрунтованим. Так, судом враховано
характеристику ОСОБА_3, пом'якшуючі
покарання обставини, зокрема повне
визнання вини обвинуваченим, щире
каяття, відшкодування нанесеної шкоди.
Звертає увагу на неповнолітній вік
ОСОБА_3, а також прохання потерпілих не
позбавляти його волі. Вважає, що
призначене ОСОБА_3 покарання є
необхідним та достатнім для його
виправлення та попередження нових
злочинів.

В заперечення на апеляційну
скаргу прокурора захисник ОСОБА_5 в
інтересах обвинуваченого ОСОБА_2
просить залишити без задоволення
апеляційну скаргу прокурора, а вирок
суду без змін, оскільки вважає такий
вирок гуманним та справедливим,
призначене ОСОБА_2 покарання є достатнє
для його виправлення та попередження
вчинення ним нових злочинів. Вказує, що
суд належним чином врахував особу
ОСОБА_2, його тяжкий матеріальний стан.
Вважає безпідставним покликання в
апеляції на те, що при призначені
покарання судом не враховано, той факт,
що відносно обвинуваченого в
Кам'янка-Бузькому районному суді
знаходяться на розгляді кримінальні
провадження, оскільки вина ОСОБА_2 у
цьому кримінальному провадженні ще не
доведена.

Заслухавши доповідь судді,
прокурора, який підтримав подану
апеляцію, обвинувачених та їх
захисників , які заперечили проти
апеляції прокурора, вивчивши матеріали
кримінального провадження . колегія
суддів вважає, що така не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
вчиненні зазначених у вироку
кримінальних правопорушень ,
підтверджується сукупністю доказів
, зібраних у встановленому законом
порядку, і в апеляції не оспорюється.

При обранні виду і розміру
покарання обвинуваченим , судом
першої інстанції враховано ступінь
тяжкості вчиненого злочину , дані про
особи винних, які визнали вину і щиро
розкаялись у вчиненому , їх молодий
вік , а ОСОБА_3 на час скоєного був
неповнолітнім , часткове відшкодування
ОСОБА_3 матеріальної шкоди ,
проживання ОСОБА_2 у неповній
багатодітній та малозабезпеченій
родині, характеристики з місця
проживання, а також думку потерпілих
не позбавляти волі обвинувачених.

Сукупність обставин, що
пом`якшують покарання, підставно були
враховані судом при призначенні
обвинуваченим покарання із
застосуванням ст. 69 КК України за
вчинення кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 15
ч. 2 ст. 289 КК України , а також висновку
про те , що виправлення обвинувачених
можливе без ізоляції від
суспільства , з огляду на конкретні
обставини по справі.

Тому доводи апелянта про те , що
обране покарання є занадто м'яким
та не відповідає особам засуджених ,
тяжкості злочинів і їх суспільній
небезпеці , не є переконливими , а тому
не заслуговує на увагу.

Істотних порушень кримінально -
процесуального закону , які б вплинули
на законність постановленого рішення
, колегія суддів не знаходить .

За наведених обставин, колегія
суддів вважає , що вирок суду 1
1нстанції є законним та обґрунтованим,
а тому подану апеляцію слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 , 418 КПК
України , колегія суддів ,

у х в а л
и л а :

апеляційну скаргу прокурора Свореня
І.М. на вирок Червоноградського
міського суду Львівської області від 23
жовтня 2013р. щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
залишити без задоволення, а вирок
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23 жовтня 2013р.
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 3 місяців з дня
проголошення судового рішення.

С у д д
і

Партика І.В. Белена
А.В. Гончарук Л.Я.