Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України
суддів
Глоса Л.Ф. і Коротких О.А.,
в судовому засіданні в м. Києві 22 січня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок
Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2007 року,
вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 15 червня 2007 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, громадянина України, уродженця та жителя м. Києва, раніше не
судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_2. визначено остаточне покарання у виді позбавлення
волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_2. покладені
обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи й навчання та періодично з'являтися для реєстрації.

За апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, вирок місцевого суду в частині призначеного за ч. 2 ст. 307 і за ст. 70 КК України
засудженому покарання скасовано Апеляційним судом м. Києва та постановлено свій
вирок від 16 жовтня 2007 року, яким ОСОБА_2. за ч. 2 ст. 307 КК України
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією
майна, яке є його власністю. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_2. визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком
на 5 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_2. визнано винуватим та засуджено за те, що він у січні 2007
році у невстановленої особи незаконно придбав як для власного
вживання, так і з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс,
який незаконно зберігав за місцем свого проживання у квартирі №АДРЕСА_1 у м.
Києві.

У цій же квартирі, починаючи з 14 і впродовж до 27 лютого
2007 року, частини цього наркотичного засобу він незаконно збував ОСОБА_3, а саме: 14.02.07р. - 5, 88г., 15.02.07р. - 1, 05 г., 20.02.2007р. - 1, 26г. та двічі 27.02.07р. - 7, 62г. і 13, 50 г. Від збуту зазначеного наркотичного
засобу загальною вагою у висушеному стані - 29,31г. ОСОБА_2.
отримав від ОСОБА_3 загалом 250
грн.

Крім того, 28 лютого 2007 року працівниками міліції за місцем проживання
ОСОБА_2. було виявлено та вилучено особливо-небезпечний наркотичний засіб
канабіс, вагою 16, 03г, який він незаконно зберігав без мети збуту.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування вироку
Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2007 року з направленням справи на
новий розгляд. Свою вимогу обґрунтовує
тим, що суд постановив вирок з істотним порушенням кримінально-процесуального
закону, оскільки в резолютивній частині не призначив міру покарання засудженому
за ч. 1 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора Ковтун Н.Я.,
яка підтримала подання, захисника ОСОБА_1, яка не заперечувала проти його
задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.378 КПК України вирок апеляційного суду повинен
відповідати вимогам, зазначеним у статтях 332 - 335 цього Кодексу. Як випливає
із ч. 1 ст. 335 КПК України, в резолютивній частині обвинувального вироку
повинні бути зазначені: прізвище, ім'я та по батькові підсудного; кримінальний
закон, за яким підсудного визнано винним; покарання, призначене підсудному по
кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними; остаточна міра покарання,
обрана судом.

Цим вимогам закону вирок апеляційного суду не відповідає.

Так, в резолютивній частині вироку не зазначено, яке покарання
призначено ОСОБА_2. за ч.1 ст. 309 КК
України, а при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70
КК України не вказано норми кримінального закону, які утворюють цю сукупність.

За таких обставин вирок апеляційного суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд, у процесі якого вказані
недоліки необхідно усунути.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити, - а вирок
Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня
року щодо ОСОБА_2 скасувати, а
справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді :

Філатов В.М. Коротких О.А. Глос Л.Ф.