Справа № 1-69
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого Невара О.В.

при
секретарі Боймиструк
О.Ф.

з
участю прокурора Матюк A.M.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у смт. Маневичі
справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця с Розничі Маневицького району Волинської області, українця,
громадянина України, з повною
загальною середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 , усвідомлюючи свій обов'язок по
сплаті щомісячних коштів (аліментів) в користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2006 року та до їх
повноліття, за виконавчим листом №
2-1203 від 11.07.2006 року, виданим
Маневицьким районним судом Волинської області,
будучи зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, починаючи з червня 2006 року від сплати
аліментів злісно ухиляється, бажаючи
цього. Так, будучи працездатним, після видачі виконавчого листа про примусове
стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на облік в Маневицький районний центр
зайнятості населення з метою працевлаштуватись не звертався і роботу ніде не
шукав. На усні звернення стягувача ОСОБА_1 сплачувати аліменти не реагує і в
категоричній формі сплачувати аліменти відмовляється, ніякої матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає. Влаштувавшись з 7.05.2007 року на роботу в ТзОВ „Городище", яке знаходиться в с Городище
Луцького району Волинської області,
пастухом ВРХ, нічого не повідомив
в бухгалтерію даного господарства про свій обов'язок сплачувати аліменти, а також не повідомив в державну виконавчу
службу в Маневицькому районі про своє місце роботи. З роботи був звільнений
21.05.2007 року за прогули. Отримані кошти на загальну суму 270 грн. 96 копійок
ним були використані на власні потреби. ОСОБА_2
в більшості випадків ігнорує виклики у державну виконавчу службу в
Маневицькому районі, визначені йому як
безробітному для сплати з середньої заробітної плати для даної місцевості кошти
на утримання дітей не сплачує,
незважаючи на те, що 1.09.2006
року, 1.04.2007 року ДВС у Маневицькому
районі письмово попереджувався про необхідність виконання свого обов'язку та
можливість притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання
аліментних обов'язків. Внаслідок злісного ухилення ОСОБА_2від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів), станом на 1 липня 2007 року утворилась
заборгованість по сплаті аліментів на суму 6100 гривень 02 копійки. ОСОБА_2 ніяких дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчиняє,
на профілактичні бесіди працівників ДВС в Маневицькому районі не реагує, сплачувати аліменти в добровільному порядку
категорично відмовляється.

Підсудний
ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав
повністю, показав, що 27.10.1995 році він одружився з ОСОБА_1Від
шлюбу в них народилося троє дітей -дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_4.
Спільне життя у них не склалося,
рішенням Маневицького районного суду Волинської області у 2006 році шлюб
між ними було розірвано. Діти - дочка ОСОБА_3,
сини ОСОБА_4 таОСОБА_5 проживають разом з ОСОБА_1, перебувають на її утриманні. В червні 2006
року ОСОБА_1 подала в Маневицький районний суд заяву про стягнення з нього
аліментів. Йому відомо, що за рішенням
суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх
видів заробітку, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2006 року та до їх
повноліття. З червня 2006 року по даний час він аліментів у розмірі, який вказано в рішенні суду, не сплачував,
так як ніде не працює і не має для цього необхідних коштів. Ніякої
матеріальної допомоги дітям з червня 2006 року він не надавав. Не
заперечує, що неодноразово
попереджувався працівниками ДВС в Маневицькому районі про кримінальну
відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, але необхідних коштів на утримання дітей все
одно не сплачував. У вчиненому розкаюється,
просив суворо не карати. В найближчий час заборгованість по аліментах
зобов'язується погасити.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 , будучи
зобов'язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2006 року та до їх
повноліття, від сплати встановлених
рішенням суду коштів ухиляється, ніякої
матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На її вимоги сплачувати
аліменти згідно рішення суду ОСОБА_2 не реагує, сплачувати аліменти категорично
відмовляється. Не реагує він і на виклики у ДВС в Маневицькому районі та
попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності в разі
злісного ухилення від сплати аліментів. У виборі покарання, на яке заслуговує підсудний, покладається на думку суду.

Показання
підсудного ОСОБА_2відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Крім
повного визнання підсудним ОСОБА_2вини
в інкримінованому йому злочині, його
вина у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та
встановленими під час досудової підготовки матеріалів протокольної форми, зокрема,
виконавчим листом Маневицького районного суду № 2-1203 від 11.07.2006
року (а.с. 11), з якого встановлено, що ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти в
користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2006 року та до їх
повноліття; поданням ДВС у Маневицькому районі,
заявою ОСОБА_1 (а.с. 6, 9-10),
якими підтверджується, що ОСОБА_2
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей
ухиляється, ніякої матеріальної допомоги
на їх утримання не надає, внаслідок чого
виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 1.06.2007 року на суму
5588 грн. 82 копійки; довідкою ДВС у Маневицькому районі (а.с. 14), з
якої встановлено, що сума заборгованості
по сплаті аліментів станом на 1.07.2007 року становить 6100 грн. 02 копійки;
попередженнями ОСОБА_2
про кримінальну відповідальність у випадку злісного ухилення від сплати
аліментів від 1.09.2006 року, 1.04.2007
року (а.с. 15); повідомленням
Маневицького районного центру зайнятості від 2.07.2007 року (а.с. 32),
яким підтверджується, що ОСОБА_2
на обліку в МРЦЗ як безробітний з червня 2006 року не перебував і на даний час
не перебуває; повідомленням ТзОВ „Городище", яким підтверджується, що ОСОБА_2 працював у даному господарстві з
7. по 20.05.2007 року, з роботи був
звільнений за прогули (а.с. 34).

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.
164 КК України, оскільки злісно
ухилявся з червня 2006 року від сплати встановлених рішенням Маневицького
районного суду Волинської області коштів в користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_3, синів ОСОБА_4 таОСОБА_5
(аліментів), що призвело до утворення
станом на 1.07.2007 року заборгованості на суму 6100 грн. 02 копійки.

При
призначенні покарання суд враховує, що
підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин
невеликої тяжкості.

Разом з
тим суд приймає до уваги дані про особу підсудного, а саме: посередню характеристику за місцем
проживання, що він вперше притягується
до кримінальної відповідальності, ніде
не працює, будучи працездатним.

До
обставин, що пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_2, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2,
судом не встановлено.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2,
а також запобігання вчиненню нових злочинів як
засудженим, так і іншими особами можливе
при призначенні йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції
статті, по якій він притягується до
кримінальної відповідальності, зі
звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням
іспитового строку.

Оскільки підсудному призначається покарання не пов'язане з реальним
позбавленням волі, міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу йому слід обрати підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК
України, призначивши покарання - 2 (два)
роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді
обмеження волі звільнити з випробуванням,
якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання і роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2
до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд з постійного
місця проживання.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.