Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5507/15-к
У Х В А Л А

28 червня 2015 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, українця, одруженого, працюючого слідчим СВ Соснівського РВ в м.Черкаси УМВС України в Черкаській області, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
28 червня 2015 року слідчий звернувся до слідчого судді суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, погодженим процесуальним прокурором відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 згідно з наказом начальника УМВС України в Черкаській області № 7 о/с від 17 січня 2014 року призначений на посаду слідчого СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , займаючи посаду слідчого СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, постійно здійснював функції представника влади і, у відповідності до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду являвся працівником правоохоронного органу.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, Закону України «Про міліцію» міліція в Україні це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, діяльність якої будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 5, ст. 20 вказаного Закону міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов`язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування. Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком повноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції. Ніхто не має права покласти на працівника міліції виконання обов`язків, не передбачених чинним законодавством.

Згідно з ст. ст. 2, 10, 11, 13 Закону України «Про міліцію» основними завданнями міліції являється «…забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів…». Крім того, працівники міліції зобов`язані: «…забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок; …виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; …брати участь у розкритті кримінальних правопорушень у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством;…» і мають право: «…висувати вимоги і приймати рішення, обов`язкові до виконання юридичними та фізичними особами незалежно від їх підвідомчості чи підлеглості, застосовувати примусові заходи впливу для забезпечення виконання цих вимог і притягнення до відповідальності осіб, які ухиляються від їх виконання; …застосовувати заходи фізичного впливу, в тому числі прийоми рукопашного бою для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків;…».

У відповідності до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV працівники міліції зобов`язані: «…дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; … захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; … поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;…».

Діючи всупереч зазначених вище норм законодавства, ОСОБА_4 , являючись працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання капітана міліції, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , працюючи на посаді слідчого СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, у період часу з 19 червня по 27 червня 2015 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, вимагав у ОСОБА_8 неправомірну вигоду за не притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0002328 від 17.06.2015 за фактом нанесення ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке перебуває у провадженні ОСОБА_4 . За умови передачі ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 2000 гривень він обіцяв закрити вказане кримінальне провадження.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 27.06.2015 близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи у автомобілі ВАЗ 211540, д.н.з. державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на проїжджій частині навпроти магазину «АТБ», розташованого по вулиці Пастерівська, 30 у м. Черкаси, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень за вирішення вищевказаних питань.

Таким чином, на даний час зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене особою, яка займає відповідальне становище.

ОСОБА_10 27.06.2015 о 14.30 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_10 28.06.2015 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Допитаний 27.06.2015 та 28.06.2015 в якості підозрюваного ОСОБА_4 від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на невизнання своєї провини, його вина в інкримінованому злочині повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами;
- заявою ОСОБА_8 ;
- протокол огляду, помітки та вручення грошових коштів;
- протокол затримання ОСОБА_4 ;
- протоколом огляду місця події від 27.06.2015.;
- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;
- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
Таким чином, досудове слідство приходить до висновку що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_4 після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства або переховуватись від органів досудового розслідування, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Зокрема є достатні підстави вважати, що слідчий СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській ОСОБА_4 , маючи спеціальні знання в роботі правоохоронних органів, має реальну можливість незаконно впливати на свідків, інших осіб, причетних до вчинення злочину, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Враховуючи, інкриміноване підозрюваному кримінальне корупційне правопорушення відноситься до категорії тяжких, мінімальне покарання, за яке передбачено у вигляді від 5 до 10 років реального позбавлення волі без можливості застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є найбільш доцільним обрати запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою. Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважаю за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави та призначити заставу в розмірі 160 мінімальних заробітних плат, що становить 194880 грн.

В даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинення тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

В рішенні від 12 березня 2009 року в справі «Олександр Макаров проти Росії» № 152117/07 Європейський суд вказав, що «… сума застави повинна оцінуватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів… іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Так ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме Мангру проти Іспанії, Ноймайстер проти Австрії.

В судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримала та просила задовольнити. Прокурор повідомила, що даний запобіжний захід буде відповідати особі підозрюваному та вчиненому злочину, який відноситься до категорії корупційного тяжкого, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Підстава обрання наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується доданими матеріалами. Мета застосування запобіжного заходу є уникнення переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Завдяки своєму службовому становищу та обізнаності може чинити тиск на свідків, спеціалістів та експертів під час досудового розслідування. Досить вагомою є мета застосування для уникнення переховування від органів розслідування та суду. Зокрема 27.06.2015 року підозрюваний намагався приховати предмет злочину, здобуті злочинним шляхом кошти, сам переховувався, що призвело до його затримання під час переслідування. Кримінальному провадження за підозрою ОСОБА_11 всього 6 днів, воно зареєстроване 22.06.2015 року, вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосовувати до нього запобіжного заходу у виді взяття під варту, також просить врахувати, що він вчинив тяжкий злочин, займає відповідальне становище. На даний час сторона захисту посилається на інформацію, що кримінальне провадження, за яке підозрюваний ніби вимагав кошти закрите 19.06.2015 року, однак на даний час постанови про закриття кримінального провадження за підозрою заявника ОСОБА_8 немає.

Адвокат заперечив щодо задоволення даного клопотання, повідомив, що немає жодних підстав для застосування виключного запобіжного заходу, підозра щодо його підозрюваного не обґрунтована, так як провадження на яке він мав можливість впливати закрите ним же ще 19.06.2015 року, на підтвердження чого надано відповідь із Соснівського РВ на його адвокатський запит, що спростовує підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ризики на які посилається сторона обвинувачення не доведені, тобто можуть бути, а можуть і не бути, ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітнього сина, виключно позитивно характеризується, тому якщо і застосовувати запобіжний захід то тільки не пов`язаний із обмеженням волі, достатньо особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку адвоката із наведених підстав. Та зазначив, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 дійсно перебувало в його провадженні. 19.06.2015 року він його закрив на законних підставах, про що виніс відповідну постанову, постанова не приєднана до матеріалів провадження у зв`язку із часом, вона у його службовому кабінеті, долучити її мав пізніше. Дійсно бачився із ОСОБА_8 також двічі телефонував йому, просив щоб той для закриття приніс йому копії документів, ксерокопія паспорта та ще чогось. Потім 27.06.2015 року зустрівся з ним із колегою, на задньому сидінні той залишив документи, гроші не залишав, тому підозру не визнає, просить врахувати сімейне положення, наявність дитини та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Його заробітня плата складає 2400 гривень.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, адвоката, підозрюваного, вивчивши матеріали провадження, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_11 , може переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати чи спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 , відповідно до ч.7 ст.194 КПК України у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідуванні та суду, забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Аргументуючи необхідність застосування саме виключного запобіжного заходу, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, будучи особою, яка займає відповідальне становище, що підозрюваний вчинив ряд дій, які вказували на спроби втекти від переслідування та приховання грошових коштів як предмету злочину, спрямоване на уникнення відповідальності. Крім цього, слідчий суддя взяв до уваги аргументування органу досудового розслідування, що досудове розслідування не проведено у повній мірі, не встановлено повне коло осіб, причетних до даного тяжкого злочину, застосування іншого запобіжного заходу дасть змогу спілкуватися підозрюваному з даними особами та впливати як на них так і на свідків. Також враховано реальну можливість впливу останнього на збирання доказів стороною обвинувачення. Існує необхідність вчинення ряду процесуальних дій для встановлення наявності постанови слідчого про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , де коли і ким була винесена та підписана вказана постанова.

Слідчий суддя, щодо посилання адвоката на відповідні докази про відсутність аргументованої підозри не бере їх до уваги, так як вони аргументуються на глибшому аналізі доказів, щодо вчинення чи не вчинення інкримінованого кримінального правопорушення і повинні бути предметом детального опрацювання при судовому розгляді даних матеріалів кримінального провадженні по суті у суді першої інстанції.

Застосування інших, більш м`яких, видів запобіжних заходів слідчий суддя визнає недостатнім для забезпечення мети застосування запобіжного заходу в даному випадку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом з наведенням доказів, що вказані кошти застави здобуті не злочинним шляхом.

А тому, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що застава може бути визначена в сумі 70 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 85260 грн., дане рішення прийняте із урахуванням сімейного та матеріального положення підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, досліджених даних про його особу та ризиків, висвітлених у клопотанні. У відповідності до частини 4 вказаної статті розмір застави не повинен бути завідомо непомірним для підозрюваного, не дивлячись на аргументацію сторони обвинувачення щодо застосування положень Європейського суду з прав людини.

Також слідчим суддею у повній мірі при застосуванні даного запобіжного заходу враховані міцні соціальні зв`язки підозрюваного, сімейне положення, наявність на утриманні малолітньої дитини, місце роботи та позитивна характеристика за місцем постійного проживання, однак зазначена інформація не доводить необхідність застосування лояльнішого запобіжного заходу на даний час, проте є достатньою для обґрунтування необхідності застосування строку запобіжного заходу у виді взяття під варту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 35 (тридцять п`ять) днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 28.06.2015 року до 01.08.2015 року включно.

Роз`яснити, у відповідності до ч.3 ст. 183 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі внесення ним, або іншою особою застави в сумі 70 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 85260 грн., відносно нього може бути змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особою, яка заявила про вчинений ним злочин, а саме ОСОБА_8 та слідчим СВ Соснівського РВ в м.Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_12 , здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

У разі застосування запобіжного заходу у виді застави покласти зазначені обов`язки на ОСОБА_4 строком 60 днів, тобто до 26.08.2015 року включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому, начальнику установи, в якій буде утримуватися підозрюваний.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1