Справа № 1-16/11
Провадження № 1-16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2011 р. Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюк О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

з участю прокурора Скибенка О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовозобов'язаний, не працює, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий, -

в скоєні злочину передбаченого ст.ст. 286 ч. 1, 289 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

суд визнав доведеним, що 18.06.2010 року близько 18 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_2 за адресою с. Корніївка вул. Діброва 178 Баришівського району Київської області, без дозволу господаря, який після вживання спиртних напоїв спав на ліжку, забрав ключі від його автомобіля марки ВАЗ 21011 д.н.з. 033-74КХ та не маючи права на керування зазначеним автомобілем виїхав із с. Корніївна в напрямку озера Вовкове, що знаходиться біля с. Паришків Баришівського району.

Рухаючись по автодорозі Паришків Баришівка, на відстані 1 км.100 м. від населеного пункту с. Паришків, ОСОБА_1 допустив неуважність та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, який рухався по правому узбіччю автодороги в попутному напрямку. Згідно висновку судово-медичної експертизи №428 від 19.07.2010 року, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в скоєнні даних злочинів ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Так, допитаний на досудовому слідстві і в залі суду ОСОБА_1 свою вину в скоєні злочинів визнав повністю пояснивши, що 23.06.2010 року протягом дня він перебував в гостях в будинку громадянина ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Крім нього, в ОСОБА_2 в будинку знаходилась жителька с. Паришків ОСОБА_4, з якою вони разом розпивали спиртні напої. В той вечір, особисто він випив приблизно 150 грамів горілки і заснув. Прокинувшись близько 18 години він побачив, що ОСОБА_4 збирається додому, а тому, він запропонував відвезти її. Без дозволу ОСОБА_2, який в цей час спав на ліжку, він забрав у нього ключі від автомобіля, які останній тримав у руці, та разом із ОСОБА_4 вийшов на вулицю де підійшовши до водійських дверей автомобіля ВАЗ-21011 відімкнув їх та сів до салону. Тетяна сіла поряд на переднє пасажирське сидіння і вони у двох поїхали в с. Паришків. Неподалік від подвір'я свого будинку, ОСОБА_4 вийшла з автомобіля і пішла додому, а він вирішив проїхати до озера "Вовкове" для того, щоб покупатись. Рухаючись по автошляху Паришків-Баришівка, в напрямку смт. Баришівка іх швидкістю 60-65 км./год, за 150 м. до повороту на озеро, він побачив попереду себе на проїзній частині велосипедиста, який рухався по правій стороні дороги в попутному з ним напрямку. Здійснюючи маневр обгону, він повернув голову назад, відволікши тим самим свою і допустив наїзд на велосипедиста. Від отриманого удару, велосипедист впав на лобове скло та розбивши його, впав на праве узбіччя по ходу руху. В цей час, біля місця ДТП зупинився автомобіль з якого вийшла жителька с. Паришків ОСОБА_5, яка по телефону викликала карету швидкої допомоги, та працівників міліції. Пізніше йому стало відомо, що велосипедистом був житель с. Дернівка ОСОБА_3, який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та був доставлений на лікування Баришівську ЦРЛ.

Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль на якому він рухався був в технічно справному стані. Прав на керування автомобілем він не мав, тому, що не навчався в навчальних закладах які готують водіїв. Дорожньо-транспортна пригода він вважає сталась з його вини, тому що він керував транспортним засобом не маючи водійського посвідчення, в стані алкогольного сп'яніння і під час руху відволік увагу, втративши контроль за рухом автомобіля за кермом якого знаходився.

Свою вину в скоєному злочині визнав повністю та чистосердечно розкаюється.

Окрім визнання підсуднім ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні злочину, його винність підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2 який пояснив в судовому засіданні, що 23.06.2010 року він разом із ОСОБА_1 та його знайомою ОСОБА_4 у нього в будинку в с. Корніївка розпивали спиртні напої. Під впливом випитого алкоголю він заснув та прокинувся від того, що його розбудили працівники міліції повідомивши про те, що ОСОБА_1 самовільно заволодів його автомобілем і при поїздці скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Про самі обставини незаконного заволодіння автомобілем та дорожньо-транспортну пригоду йому нічого не відомо. Цивільний позов по справі він заявляти не бажає.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 23.06.2010 року, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6, жителем ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходився у свого діда, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7. Після 17 години, вони разом з ОСОБА_6 на велосипедах виїхали додому, рухаючись по обочині дороги в напрямку смт. Баришівка. Приблизно за 100-150 м. до повороту на озеро "Вовкове", він почув, що позаду нього рухається автомобіль ВАЗ, який обігнавши ОСОБА_6, повернув в його бік і рухався прямо на нього. Коли він це побачив, то відстань між ним і автомобілем була вже не значна і водій не встиг повернути кермо і допустив наїзд на велосипед, на якому він рухався. Зіткнення відбулось правою передньою частиною автомобіля ВАЗ в заднє колесо велосипеда на якому він рухався. В результаті зіткнення, він впав на капот автомобіля, а далі на лобове скло, від чого воно розбилось. Автомобіль ще трохи проїхав, а потім зупинився. Коли з автомобіля вийшов водій, то він його впізнав, це був ОСОБА_1, якого він добре знає оскільки той раніше проживав в с. Дернівка по сусідству з його подвір'ям. Після зіткнення він намагався встати, але в нього сильно боліла нога, тому ОСОБА_1 посадив його в салон автомобіля. В той час біля них зупинився автомобіль, водій якого по телефону викликав працівників міліції та швидку допомогу. Максим не дочекавшись приїзду міліції, поїхав на велосипеді додому. Швидка допомога доставила його на лікування в Баришівську ЦРЛ а потім його перевели на лікування в Київську обласну лікарню.

Законний представник неповнолітнього потерпілого його мати ОСОБА_7 пояснила суду, що після скоєної ДТП ні підсудній ОСОБА_1 , ні його рідні не цікавилися станом здоров я її сина, будь-якої матеріальної допомоги не пропонували.

Просить суд стягнути з підсудного ОСОБА_1 на користь її сина завдані злочином матеріальні збитки в розмірі 1180 грн.99 коп. та 5000 грн. заподіяної моральної шкоди.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи у спрощеному порядку. Від вивчення письмових доказів, показів свідків відмовився. Пояснив, що правильно розуміє значення свого клопотання. Цивільний позов заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_7 визнає повністю.

Враховуючи те, що підсудний не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що ОСОБА_1 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України суд визнає не доцільним подальше дослідження інших доказів по справі.

З урахуванням викладеного, суд визнає підсудного ОСОБА_1 винним у незаконному заволодінні транспортним засобом та у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.289, ч.1 ст.286 КК України.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який згідно представленої суду характеристики позитивно характеризується за місцем проживання. Як вбачається із наданої суду характеристики, ОСОБА_1 має трьох дітей. Однак, в судовому засіданні було встановлено, що участі у їхньому вихованні та матеріальному забезпеченні він не приймає, їхнім розвитком та життям абсолютно не цікавиться.

Згідно представлених суду довідок Баришівської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом'якшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_1 щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.

Обтяжуючими вину обставинами суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Окрім того, суд приймає до уваги поведінку підсудного ОСОБА_1, який намагався уникнути передбаченої законом відповідальності в звязку з чим, постановою суду був оголошений в розшук та йому був замінений запобіжний захід.

За таких обставин суд вважає, що міра покарання підсудному ОСОБА_1 повинна бути обрана в межах санкції вказаних статей.

Вирішуючи цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого , суд вважає за необхідне, вказаний позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 321, 323 - 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.289 та ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання:

· за ч.1 ст.289 КК України 3 роки обмеження волі,

· за ч.1 ст.286 КК України 5 років обмеження волі

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити 5 ( пять) років обмеження волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою та утримувати засудженого до вступу вироку в законну силу в Чернігівському СІЗО Державного Департаменту України з питань виконання покарань.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3 1180 грн. 99 коп. заподіяної матеріальної шкоди та 5000 грн. заподіяної моральної шкоди, а всього стягнути 6180 грн.( шість тисяч сто вісімдесят грн.) 99 коп.

Речові докази по справі автомобіль НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_2 та велосипед « Україна» який належить потерпілому ОСОБА_3 та зберігаються на штрафмайданчику Баришівського РВ ГУ МАС України в Київські області повернути власникам

На даний вирок протягом п'ятнадцяти днів може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області, а засудженим ОСОБА_1 Валерієвичем протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії вироку .

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_8