А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , представника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області (далі МРВ КВІ) заступника начальника МРВ КВІ ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2014, якою задоволено подання інспектора МРВ КВІ ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 і направлення останнього для відбування призначеного вироком покарання.
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2013 ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, з покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків: повідомляти «органи кримінально-виконавчої системи» (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в ці «органи» (КВІ).

18.11.2014 заступник начальника МРВ КВІ ОСОБА_6 вніс до Ужгородського міськрайонного суду вказане вище подання старшого інспектора МРВ КВІ ОСОБА_9 , в якому йдеться про те, що засуджений ОСОБА_7 неналежно виконує покладений на нього вказаним вироком суду обов`язок, а саме за період іспитового строку шість разів не з`явився на реєстрацію без поважних причин: 03.07 та 04.12.2013, 02.01, 15.01, 19.02 та 19.03.2014 (а.с. 114-116).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2014 вказане подання інспектора КВІ задоволено з наведених у ньому зазначених вище підстав, однак визнано доведеним факт лише трьох неявок засудженого на реєстрацію в КВІ (без зазначення конкретних дат), скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 і направлено останнього для відбування призначеного вироком покарання (а.п. 127-128).

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні наведеного вище подання КВІ з таких підстав.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, не доведені обставини, що він декілька разів не з`являвся на реєстрації саме без поважних причин, не витребувано дані, що характеризують його особу.

Крім того, судом не враховано, що під час іспитового строку засудженим нові злочини не вчинялися, ОСОБА_7 не притягувався до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох дітей, а вчинені ним окремі порушення щодо неявки на реєстрацію не носять систематичного характеру.

Також судом не взято до уваги надані ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснення, зокрема, що він не з`являвся для реєстрації у зв`язку з необхідністю надання допомоги рідним по господарству, хворобу та у зв`язку із сімейними обставинами, в тому числі й народження його доньки. Також ОСОБА_7 звертає увагу на те, що після усвідомлення ним факту неявки він приходив самостійно в КВІ, давав пояснення про причини своєї неявки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 уточнив апеляційну скаргу, подав заяву, в якій просив застосувати у його відношенні акт амністії п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» з підстав наявності на його утриманні двох малолітніх дітей, про що подав докази завірені копії свідоцтв про їх народження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали уточнену апеляційну скаргу та просили її задовольнити, засуджений також дав свою згоду та наполягав на застосуванні у відношенні до нього вказаного акту амністії, промову прокурора та думку представника КВІ, які вважають уточнену апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави для застосування у відношенні засудженого акту амністії з підстав наявності на його утриманні двох неповнолітніх, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що уточнена апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими відповідно до ст.12 КК України, особи, не позбавлені батьківських прав, якщо на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З наданих засудженим апеляційному суду свідоцтв про народження від 05.02.2010, 28.02.2013 серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей: відповідно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; засуджений за злочин, який відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

З цих підстав колегія суддів визнає, що заява засудженого ОСОБА_7 про застосування у його відношенні вказаного акту амністії обґрунтована та підлягає задоволенню, постановлена щодо нього вказана ухвала місцевого суду від 29.12.2014 скасуванню, а засуджений звільненню від покарання з наведених підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9,404,407,409,418,419 КПК України, ст.ст. 85,86 КК України, ст.9 ч.2 п.«а» Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 1,3,5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Уточнену апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2014 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити та звільнити його від відбування покарання, призначеного йому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2013 на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: