У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянувши
в судовому засіданні у м.Києві 24 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав учать у розгляді справи у суді першої інстанції, на судові
рішення щодо ОСОБА_1.,

в
с т а н о в и л а :

постановою Ленінського районного суду
м.Луганська від 10 квітня 2007 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_2 і
скасовано постанову прокурора відділу прокуратури Луганської області від 20
січня 2007 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_1за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК
України, та відмовлено у порушенні кримінальної справи
щодо нього за фактом умисного ухилення від сплати ПДВ в сумі 985346,38 грн. за
березень 2006 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України за
відсутністю складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 25 квітня 2007 року постанова суду першої інстанції
залишена без зміни.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати судові
рішення щодо ОСОБА_1., а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається
на порушення кримінально-процесуального закону. Вказує, що суд не врахував
наявність доказів, що містяться в матеріалах дослідчої перевірки, і свідчать
про наявність ознак складу злочину у діях посадових осіб ТОВ «Джерело». Також
вважає, що апеляційний суд не взяв до уваги доводи, наведені в апеляції
прокурора, тому необґрунтовано відмовив у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді Шевченко
Т.В., думку прокурора Опанасюка О.В., який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційного подання, суд
вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи,
постановою прокурора відділу прокуратури Луганської області від 20 січня 2007
року скасовано постанову старшого слідчого ОРУД у м.Луганську від 15 січня 2007
року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо службових осіб ТОВ
«Джерело» та порушено кримінальну справу
щодо директора названого ТОВ ОСОБА_1. за фактом умисного ухилення від сплати
ПДВ у сумі 985346,38 грн. за березень 2006 року за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст.212 КК України. При цьому, прокурор зазначив у якості
приводів і підстав для порушення кримінальної справи безпосереднє виявлення
прокурором ознак злочину при перевірці даних, що містяться в акті податкового
органу №483-23 30876885 від 16 серпня 2006 року і в матеріалах кримінальної
справи №37/06/9182.

Однак, відповідно до п.5.2.6. Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000 року, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу до суду,
обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на
такому рішенні контролюючого органу до остаточного вирішення справи судом,
за винятком, коли таке обвинувачення не
тільки базується на рішенні контролюючого органу, а й доведено на підставі
додатково зібраних доказів відповідно до вимог кримінально-процесуального
законодавства України.

З матеріалів кримінальної справи видно,
що на час її порушення остаточного рішення щодо зазначеного акту перевірки податкового органу прийнято не
було. В подальшому постановою Луганського апеляційного господарського суду від
29 січня 2007 року податкове повідомлення-рішення, визначене на підставі акту
документальної перевірки, визнано недійсним. Тому слід зазначити, що на момент
порушення кримінальної справи у прокурора не було для цього достатніх даних.

У той же час, такою підставою не можуть бути і матеріали кримінальної
справи №37/06/9182, зібрані після винесення постанови прокурора від 31 серпня
2006 року про її порушення, оскільки постановою Ленінського районного суду
м.Луганська від 16 листопада 2006 року, яка набрала законної сили, цю постанову
прокурора скасовано. Після цього рішення суду по справі не було отримано
будь-яких даних, що могли б бути підставою для повторного порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_1.

Разом з тим, відповідно до вимог
ст.236-8 КПК України, суд, відмовляючи у порушенні кримінальної справи,
неправильно послався на відсутність складу злочину у діях ОСОБА_1., оскільки
таке рішення суперечить вимогам закону.

Так, відповідно до ч.13, п.2 ч.14 ст.236-8 КПК України за результатами
розгляду скарги суддя, окрім іншого, може скасувати постанову про порушення
кримінальної справи і винести постанову про відмову в порушенні справи. При
прийнятті цього рішення він повинен перевіряти наявність приводів і підстав для
винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали
підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, і не має
права заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді
справи по суті.

За таких обставин, на підставі ч.1 ст.398 КПК України, судові рішення у
даній справі підлягають зміні.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 10 квітня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_1змінити й виключити з них рішення про відсутність у діях останнього
ознак складу злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

У решті зазначені судові рішення залишити без зміни.

Су
д д і:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Пошва
Б.М.