Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
за участю обвинуваченого ОСОБА_8
за участю потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002534 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 серпня 2013 року близько 21 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21124» р.н. НОМЕР_1 , рухався по пр.-ту. Героїв Сталінграду зі сторони пр.-ту. 50 річчя СРСР. зі швидкістю близько 95 км./год.
В ході руху по вказаному проспекту, знаходячись перед поворотом на вул. Холмогорська м. Харків рухаючись на вищевказаному автомобілі зі швидкістю близько 87 км./год. грубо порушив вимоги п. 12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
- п.12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпеки для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
- п. 12.4 : «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км./год.».
та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1945 року народження, яка перетинала проїжджу частину пр.-ту. Героїв Сталінграду з ліва направо відносно руху автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , згідно висновку судово медичної експертизи № 1539-С від 26.09.2013 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді, закритого перелому зовнішньої та внутрішньої лодижки правої гомілки з пошкодженням дистального синдесмозу правої гомілки з підвивихом стопи зовні, які відносяться до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода перетинаючого проїжджу частину, якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, та перед зміною руху вліво не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та скоїв наїзд на пішохода, що спричинило вказані вище наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав , вказав, що 04.08.2013 року він дійсно керував автомобілем «ВАЗ»-21124, рухаючись по пр. Героїв Сталінграду, зі швидкістю, приблизно 50 км/год на зелений сигнал світлофору.
Під час руху, лівою частиною свого автомобіля, а саме дзеркалом він зіткнувся з ОСОБА_9 .
Внаслідок зіткнення ОСОБА_9 впала, а він з метою не перешкоджати руху іншим транспортним засобам переїхав на безпечне місце.
ОСОБА_9 було надано медичну допомогу, прибувшою на місце дорожньо-транспортної пригоди бригадою швидкої медичної допомоги.
ОСОБА_8 вказав, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні ушкодження , а саме було пошкоджено та розбите дзеркало лівого дзеркала заднього виду , та розбилося скло лівої передньої двері.
ОСОБА_8 виключає можливість отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, встановлених у неї судово-медичними експертизами під час даної дорожньо- транспортної пригоди.
Однак крім повного невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина в скоєнні кримінального правопорушення, встановленого судом, підтверджується дослідженими судом доказами:
Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04.08.2013
року вона переходила проїжджу частину по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові на дозволяючий їй рух сигнал світлофору.
Знаходячись на проїжджій частині її збив автомобіль під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого їй було завдано ушкодження , в результаті чого вона проходила лікування в медичних закладах.
Свідченнями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є синами потерпілої ОСОБА_9 , які вказали, що 04.08.2013 року їм, зі слів матері, стало відомо про те, що їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.08.2013 року по пр.. Героїв Сталінграду в м. Харкові, завдано тілесні ушкодження внаслідок наїзду на неї автомобіля. У зв`язку з чим вона була направлена до медичного закладу де і перебувала тривалий час.
- витягом з ЄРДР від 05.08.2013 року, згідно якого встановлена правова кваліфікація події, яка сталася 04.08.2013 року за участю водія ОСОБА_8 та пішохода ОСОБА_9 , за ознаками ст. 286 ч.1 КК України.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.08.2013 року та схеми ДТП складеної в тому числі і зі слів водія ОСОБА_8 згідно яких вбачається:
- місцем дорожньо-транспортної пригоди є проїжджа частина пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові;
- місце пригоди знаходиться у дії знаку «пішохідний перехід»;
- ділянка дороги на момент огляду освітлена міським освітленням;
- загальний стан видимості дороги приблизно 150 метрів;
- слідів гальмування не має.
- згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано місце зіткнення автомобіля з пішоходом, в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1-5.35.2 та світлофору в робочому стані.
Згідно схеми ОСОБА_8 не вірно вказав напрямок руху пішохода відносно автомобіля, що вказує на той факт що навіть на 04.08.2013 року ОСОБА_8 давав неправдиві свідчення.
Протоколом огляду транспортного засобу від 05.08.2013 року, яким зафіксовано реєстраційний номер автомобіля ВАЗ 21124 НОМЕР_1 , 2006 року випуску сірого кольору, в якого відокремлено ліве дзеркало та розбите ліве скло в передній правій двері.
Зафіксовано в працездатному стані стан гальмівної системи, стан рульового управління.
Копією посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_8 серійний номер НОМЕР_2 з правом керування «категорія В» з 08.05.2008 року;
Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , виданого на ім`я ОСОБА_8 11.07.2006 року на автомобіль ВАЗ 21124;
Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.09.2013 року та схемою до нього, за участю потерпілої ОСОБА_9 , згідно якого потерпіла пояснила та показала на місці обставини ДТП за її участю, вказала її рух відносно проїжджої частини, місце наїзду, місце знаходження автомобіля до моменту наїзду на неї, його швидкість та інші обставини пригоди.
Протоколом огляду предмету від 07.08.2013 року та постанови про приєднання предметів, як речових доказів від 07.08.2013 року, згідно яких оглянуто оптичний диск , на якому мається відеозапис реєстратора з автомобіля ВАЗ-21124 державний номер НОМЕР_1 , та який речовим доказом та приєднано до матеріалів даного кримінального провадження, який оглянуто в судовому засіданні з якого вбачається рух транспортного засобу по проїжджій частині, зіткнення лівою частиною транспортного засобу з пішоходом жінкою та подальший рух до зупинки транспортного засобу.
Висновком судово-автотехнічної експертизи № 682/13 від 23.09.2013 року, згідно якого встановлено, що водій ОСОБА_8 в даній дорожній ситуації, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
Невідповідність дій ОСОБА_8 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Висновком комплексної судової авто технічної та судової експертизи звуко - та відео запису 655/108/13 від 25.09.2013 року, згідно якої встановлено, як повинен був діяти ОСОБА_8 в даній дорожній ситуації, а саме відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Також встановлено, що водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
В діях водія ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
Невідповідність дій ОСОБА_8 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Висновком судово-медичної експертизи 1539-С від 26.09.2013 року, згідно якої встановлено, що у ОСОБА_9 встановлено закритий перелом зовнішньої та внутрішньої лодижки правої гомілки з пошкодженням дистального синдесмозу правої гомілки з підвивихом стопи зовні, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів.
Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_9 не могла отримати від падіння з власного зросту.
По ступені тяжкості така травма не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів, і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середньої ступені тяжкості.
Для дослідження експерту було надано медичні карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_9 та її рентген знімки.
Даний висновок вказує про можливість отримання ОСОБА_9 встановлених експертом тілесних ушкоджень внаслідок ударної дії твердих тупих предметів і виключає отримання їх в результаті падіння з власного зросту.
Висновком судово-медичної експертизи № 159-А/14 від 19.02.2014 року встановлено, що у зв`язку з подією, 04.08.2013 року у ОСОБА_9 мали місце ушкодження: закритий перелом зовнішньої та внутрішньої лодижки зправа зі зміщенням, підвивих правої стопи з переду із ззаду,розрив міжберцового дистального з`єднання.
Травма ОСОБА_9 утворилася від ударної дії твердих тупих предметів в умовах дорожньо-транспортної пригоди при обставинах та в термін, а саме 04.08.2013 року близько 21-05 години внаслідок зіткнення автомобіля марки ВАЗ-21124 під керуванням ОСОБА_8 та пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.
Та встановлено, що малоймовірно, що ушкодження встановлені у ОСОБА_9 , могли утворитися внаслідок падіння з висоти зросту.
Експертом досліджувалися медична документація та рентген-знімки ОСОБА_9 ,які було вилучено з медархіву ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме історія хвороби ОСОБА_9 №23828 , яка була досліджена в судовому засіданні та дослідження якої описано в дослідницьких частинах експертиз ,на підставі яких зроблено висновки.
Вказані в дослідницькій частині рік , а саме 2014 на рентгенограмах №58216-9/П від 04.08.2014 р та №4898 від 06.08.2014 на ім`я ОСОБА_9 на яких зафіксовано переломи ,суд вважає помилковими ,і відповідає даті 2013 року, так дана експертиза закінчена 19.02.2014 року, що фактично виключає можливість експерта досліджувати медичні документі складені поза часу експертного дослідження.
Крім того дана обставина підтверджується об`єктивним дослідженням експерта медичного опису захворювання виявленого у ОСОБА_9 зробленого на підставі рентген знімків. В зв`язку з чим суд спростовує доводи захисту,щодо невідповідності часу визначених в експертизах фактичним датам складення даних документів ,як обставинам які склалися помилково і є опискою.
Дані експертизи підтверджують наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, отриманих нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.08.2013 року, а саме закритий перелом зовнішньої та внутрішньої лодижки правої гомілки з пошкодженням дистального синдесмозу правої гомілки з підвивихом стопи зовні,розрив міжберцового дистального з`єднання , які виникли від ударної дії тупих твердих предметів в умовах дорожньо- транспортної пригоди.
Дані висновки експертизи об`єктивно підтверджено і іншими дослідженими доказами ,що спростовує доводи захисту ,щодо можливості отримання ОСОБА_13 встановлених у неї тілесних ушкоджень не в наслідок ДТП ,а іншим шляхом ,як не підтверджені в судовому засіданні .
Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 інкриміновано заподіяння в наслідок ДТП ОСОБА_9 тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна ,однак питання про можливість отримання закритого перелому лівого стегна ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.08.2013 року, не було встановлено експертним шляхом, що позбавляє суд самостійно зробити висновок про можливість отримання нею даного ушкодження, саме внаслідок ДТП.
В зв`язку з чим суд виключає дану ознаку викладену в обвинуваченні ,як не встановлену .
Постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами законодавства України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту , а також про адміністративні правопорушення на транспорті , наголошено,що розгляд кримінального провадження ,за ознаками злочину ,передбаченого ст. 286 КК України має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту ,захисту життя та здоров`я людей їх майнових прав.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» не перебуває, не працює, за місцем проживання та характеризується позитивно.
Із матеріалів досліджених в суді, вбачається ,що ОСОБА_8 як на стадії досудового слідства так і в суді змінював покази ,вказував на обставини не відповідаючи дійсності.
Суд вважає це позицією захисту, однак для потерпілої вони мали характер образ, враховуючі її вік та стан здоров`я, та вказують на відповідне ставлення ОСОБА_8 до скоєного, що свідчить, що обвинувачений у вчиненні злочину не розкаявся .
Зі слів потерпілої ОСОБА_14 безпосередньо після наїзду на потерпілу не вибачився перед нею, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надав.
Ні на стадії досудового слідства ні в суді перед потерпілою та її близькими які здійснюють за нею догляд в зв`язку з наслідками дорожньо- транспортної пригоди не вибачився.
Не відшкодував завдану потерпілій шкоду в наслідок ДТП.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає вчинення зловину,щодо особи похилого віку .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд бере до уваги ступінь тяжкості злочину, скоєний ОСОБА_8 злочин відноситься, згідно ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості , відомості про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_8 саме покарання в виді обмеження волі на визначений судом термін як достатній та необхідний для можливість виправлення обвинуваченого за скоєний злочин .
В судовому засіданні ОСОБА_9 заявила цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_8 , та вказала що, у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_8 вона отримала тілесні ушкодження, тривалий час перебувала на лікуванні та потребувала постійного догляду, пересувалася з допомогою костилів та зі сторонньою допомогою, страждала від болю, під час догляду за собою, готуванні їжі не могла тривалий час обходитися сторонньої допомоги. Витратила значні кошти на лікування .
Також вказала на страх за її подальше повноцінне життя в зв`язку з завданими ушкодженнями.
Суд вважає необхідним визнати наявність отримання потерпілою ОСОБА_9 моральної шкоди, які полягали в суттєвій зміні звичайного укладу її життя на час отримання нею тілесних ушкоджень та проходження лікування та реабілітації, що вплинуло на її фізичний стан, постійно знаходилась в нервовому, тривожному стані, знаходилась в депресивному стані, пов`язаному з тривогою за своє майбутнє під час проходження лікування та реабілітації.
Крім того, суд визнає наявність моральної шкоди, отриманою потерпілою ОСОБА_9 у зв`язку з необхідністю доводити свої вимоги, як на стадії досудового слідства, так і в суді, що змінило звичайний уклад її життя, а саме перебування її правоохоронних органах та суді ,неповагу до неї сторони захисту під час судового розгляду , що вплинуло на можливість її бути присутньою під час всіх судових засідань,в зв`язку з чим потерпіла наполягала на найсуворішому покаранні обвинуваченому .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним в скоєнні злочину себе не визнав, перед потерпілою та її близькими які до помають їй з доглядом та матеріально не вибачився,навпаки, звинувачував її в скоєнні відносно нього злочину, що також, суд вважає впливом на психічний стан потерпілої ОСОБА_9 .
В зв`язку з викладеним суд вважає вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди доведеними і підлягаючими задоволенню .
Стосовно вимог, заявлених потерпілою ОСОБА_9 щодо стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди, у зв`язку зі скоєнням ним злочину, суд не виключаючи той факт що, ОСОБА_9 в зв`язку з тривалим лікуванням тілесного ушкодження отриманого в наслідок ДТП, понесла матеріальні витрати вважає можливим задовольнити позивні вимоги відшкодування матеріальної шкоди за необхідне задовольнити частково, в частині доведених, понесених потерпілою витрат, пов`язаних з придбанням костилів, вартістю 590 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату.
Суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_8 права керування транспортними засобами, оскільки використання транспортного засобу, не є основним джерелом його доходів, крім того ОСОБА_8 не довів суду, про розуміння неправомірності свого вчинку, правильне розуміння правил дорожнього руху стосовно безпеки учасників дорожнього руху, в зв`язку з чим суд вважає необхідним позбавити його права керування на тривалий час.
Відповідно до ст.118 ч.1 п.3 КПК України, з ОСОБА_8 підлягає стягненню розмір витрат на залучення експерта: під час кримінального провадження експертами НДЕКЦ про ГУМВС України в Харківській області було проведено судово-автотехнічні експертизи, вартість яких склала 586 гривень 80 коп., комплексної авто технічної експертизи , вартістю 880 гривень 20 коп., відповідно до довідок про витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 3(три) роки.
Термін відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання і направлення в місця відбуття покарання.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 ,щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди ,задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 . 20.000 гривень моральної шкоди та 590 гривень моральної шкоди ,всього в сумі 20590 гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати на залучення експерта за проведення під час кримінального провадження експертами НДЕКЦ про ГУМВС України в Харківській області судово-автотехнічної експерти 682/13 від 23.09.2013 року, вартість проведення якої склала 586,80 грн. та комплексної судово-автотехнічної та судової єкспртизи звуко та відеозапису №655/ 108/13 від 25.09.2013 року, вартість проведення якої склала 880,20 грн.всього 1466,80 грн. на користь держави.
Речовий доказ оптичний диск з відеозаписом з відеореєстратора зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова с моменту його проголошення .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя - ОСОБА_1