Справа № 1-76/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурора - Музика І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, 28 серпня 1980 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця

громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно

не одруженого , на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2005 та

2008 років народження, офіційно не працюючого , проживаючого в

смт. Велика Димерка вул. Пірогова буд. № 5 Броварського району

Київської області, раніше не судимого.

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (редакція 2001 року).,

ОСОБА_2, 17 липня 1969 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Росія,

росіянина громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_2,

не одруженого, зі слів на утриманні має неповнолітню дитину 1998

року народження , офіційно не працюючого , проживаючого в

смт. В.Димерка вулиця Шевченка буд. № 47 Броварського району

Київської області , відповідно до ст. 89 КК України , є таким, що

не має судимості.

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (редакція 2001року).,

В С Т А Н О В И В:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб,поєднана з проникненням в приміщення, за таких обставин.

Так, 04 листопада 2010 року біля 03 години 30 хвилин, підсудний ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, де у нього виник злочинний наміряна таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, підсудний пішов до домоволодіння свого знайомого, підсудного ОСОБА_2 що мешкає в смт. В.Димерка по вул. Шевченка № 47, розбудивши якого уговорив за змовою, вчинити таємне викрадення чужого майна, а саме господарського посуду, у сусідки підсудного ОСОБА_2 потерпілої ОСОБА_3 В подальшому, обидва підсудні, через огород підсудного ОСОБА_2 підійшли до огорожі з домоволодінням потерпілої ОСОБА_3 в смт. В.Димерка по вул. Шевченка № 49, де підсудний ОСОБА_1 переліз через огорожу земельних ділянок, пішов на територію домоволодіння потерпілої а підсудний ОСОБА_2 залишився його чекати на своїй земельній ділянці. Після чого, підсудний ОСОБА_1 підійшовши до сараю потерпілої, вийняв скло з вікна та через нього проник в приміщення сараю, де присвітивши виявив та таємно викрав: - алюмінієвий чугунок ємністю на 15 літри, вартістю 105 гривні 75 копійки., два алюмінієвих чугунки ємністю по 10 літри, вартістю по 77 гривні 50 копійки кожен та чугунці дверцята від груби вартістю 40 гривні. Після вчинення крадіжки чужого майна, підсудний ОСОБА_1 з викраденими речами, підійшов до огорожі домоволодіння потерпілої та передав викрадене підсудному ОСОБА_2, який допоміг, перенести викрадене, до межі його домоволодіння а передавши їх підсудному ОСОБА_1 повернувся до свого домоволодіння. Підсудний ОСОБА_1 з викраденим зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, продавши їх незнайомій ОСОБА_4 за 100 гривні, виручені кошти витратив на купівлю спиртного. Своїми незаконними, злочинними діями підсудний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинили потерпілій ОСОБА_3, матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривні 75 копійки.

Органом досудового слідства, підсудному ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предявлено обвинувачення, в вчинені злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованому злочині за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив та показав, що дійсно він, 04.11. 2010 року біля 03 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, де у нього виник злочинний наміряна таємне викрадення чужого майна. Перед цим його односельчанка ОСОБА_3 попросила допомогти дома і він в її сараї побачив посуду, яку вирішив викрасти. Для цього він, пішов до домоволодіння свого знайомого, ОСОБА_2 що мешкає в смт. В.Димерка по вул. Шевченка № 47, розбудивши якого, уговорив , вчинити крадіжку, а саме посуду, у його сусідки ОСОБА_3 Вони, через огород ОСОБА_2 підійшли до огорожі з домоволодінням ОСОБА_3 по вул. Шевченка № 49, де він переліз через огорожу земельних ділянок, пішов на територію домоволодіння потерпілої, а ОСОБА_2 залишився його чекати на своїй земельній ділянці. Після чого, він підійшовши до сараю потерпілої, вийняв скло з вікна та через нього проник в приміщення сараю, де присвітивши виявив та таємно викрав: - алюмінієвий чугунок ємністю на 15 літри, два алюмінієвих чугунки ємністю по 10 літри та чугунці дверцята від груби. Після вчинення крадіжки, він з викраденими речами, підійшов до огорожі, домоволодіння потерпілої та передав викрадене ОСОБА_2, який допоміг, перенести викрадене, до межі його домоволодіння, а передавши їх йому, повернувся до свого домоволодіння. Він же з викраденим пішов додому а вранці все хотів здати на пункт прийомки металу в «Підсобному», однак той не працював, то він продав чугунки за 100 гривні якісь жінці на вулиці, дверки залишив собі. На гроші купив пляшку горілки та види, прийшов до ОСОБА_2 і вони випили цю пляшку. Крадіжку вчинив в звязку з важким матеріальним становищем, що склалась, спричинену матеріальну шкоду повністю відшкодував. Просить при призначенні покарання врахувати, що він повністю визнав вину, щиро кається в скоєному та не наказувати його суворо, не позбавляти його волі, надати шанс на виправлення, більше ніколи не допустить подібного.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованому злочині за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив, що дійсно 04.11. 2010 року біля 04 години, він знаходився по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5. До нього прийшов товариш ОСОБА_1 розбудивши , уговорив , вчинити крадіжку, а саме посуду, у його сусідки ОСОБА_3 Вони, через огород його домоволодіння, підійшли до огорожі з домоволодінням ОСОБА_3 по вул. Шевченка № 49, де ОСОБА_1 переліз через огорожу земельних ділянок, пішов на територію домоволодіння потерпілої, а він залишився його чекати на своїй земельній ділянці. Після чого, через хвилин 15, ОСОБА_1 повернувся та передав йому чугунки, які він допоміг, перенести, до межі його домоволодіння, а передавши їх ОСОБА_1, повернувся до свого домоволодіння. Після обіду до нього прийшов ОСОБА_1 з пляшкою і вони її випили. Не може сказати, для чого вчинив вказану крадіжку, при призначенні покарання, просить врахувати все це, та не позбавляти його волі, більше подібного не допустить, просить надати шанс на виправлення .

Підсудні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів їх допитом, оскільки вони вину визнають і не заперечують факт скоєння ними таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у приміщення їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку , тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст.299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за виключенням дослідження документів, що характеризують їх особи і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані матеріали, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, та спричинення потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 300 гривни 75 копійки, доведена повністю, тому вони повинні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує : - за ст.185 ч.3 КК України /ред.2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує: - за ст.185 ч.3 КК України /ред.2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про їх особи та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 суд враховує такі як, визнання вини та щире каяття в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходження на утриманні неповнолітніх дітей, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставина, що обтяжує покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 суд визнає, як вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 суд враховує : визнання вини та щире каяття в скоєному, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Вказана органом досудового слідства, обставина, що обтяжує покарання обох підсудних, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, повинна бути виключеною з їх обвинувачення, так як вона є складовою частиною, субєктивної сторони вказаного злочину.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, хоча вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного спяніння, однак визнав вину та щиро розкаявся в скоєному, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, він має постійне місце проживання, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, матеріальна шкода відшкодована в повному розмірі, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обовязків передбачених вимогами ст.76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, доглядає матір, яка хворіє, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності однак в законному порядку був звільнений від відбування покарання, визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному, на утриманні має неповнолітню дитину, його другорядну роль в вчиненому злочині, потерпілій матеріальна повністю відшкодована, про що вона написала заяву до суду, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді позбавлення волі, з звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обовязків передбачених вимогами ст.76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат немає.

Речові докази по справі: три алюмінієві чугунки та чугунці дверцята до груби, що передані під збережну розписку потерпілій ОСОБА_3 (а.с.46), після набрання вироком законної чинності, залишити в користуванні потерпілій та дозволити розпоряджатися ними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (в ред. 2001 року), та призначити йому за цією статтею покарання в виді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки .

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України (ред. 2001р.), з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 1 (один) рік шість місяців, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (ред. 2001 року) та призначити йому за цією статтею покарання в виді, позбавлення волі на строк - 3 (три) роки .

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України (ред. 2001р.), з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 1 (один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, засудженому ОСОБА_2 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд, залишити без зміни.

Речові докази по справі: три алюмінієві чугунки та чугунці дверцята до груби, залишити в користуванні потерпілій та дозволити розпоряджатися ними.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук