Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі ОСОБА_4,
за участю прокурора ОСОБА_5,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6,

громадянина України,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі із змінами прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2014 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.425 КК України, та виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що, проходячи з 27 січня 2000 року військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді інженера відділу зберігання боєприпасів, в зв'язку з чим був наділений організаційно-розпорядчими обов'язками, затвердженими 25 грудня 2012 року командиром військової частини, відповідно до яких відповідав за виконання правил та норм технічної безпеки й охорони праці та зобов'язаний був керувати безпечним проведенням робіт з підвищеною небезпекою, в тому числі у разі виконання такелажних робіт по завантаженню (розвантаженню) боєприпасів, та у випадку порушення правил техніки безпеки зобов'язаний був припинити такі роботи, вчинив недбале ставлення до військової служби, що заподіяло істотну шкоду.

Зокрема ОСОБА_6, як військова службова особа, обвинувачувався в тому, що 23 січня 2013 року, близько 11 години, виконуючи обов'язки керівника робіт на території відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 по завантаженню на кузов вантажного автомобіля боєприпасів - кумулятивних пострілів у штатних ящиках, вага яких складала по 80 кг кожний, які завантажувалися з майданчика для відкритого зберігання робочою командою в складі 8 військовослужбовців строкової служби, внаслідок злочинної недбалості, в порушення: вимог ст.ст. 9, 13, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 6, 8 Закону України "Про охорону праці", п.п. 3.9.-3.19, 4.5. Положення про порядок допуску військовослужбовців ЗСУ до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт у ЗС України, затвердженого наказом МО України від 26 грудня 2000 року №476 (далі - Положення), технології, визначеної "Технологічною картою на виконання навантажувально-розвантажувальних робіт з боєприпасами та патронами до стрілецької зброї. Розбирання штабелю з боєприпасами вручну, підвіз пакетів на тачці-медведці та навантаження на автомобіль", затвердженої 25 листопада 2011 року командиром військової частини НОМЕР_1 (далі - Технологічна карта), свої обов'язки по забезпеченню умов праці відповідно до законодавства і контролю за дотриманням заходів безпеки під час виконання робіт по завантаженню боєприпасів не виконав, в результаті чого обсяг роботи, місце, час початку і закінчення роботи, умови її безпечного проведення, склад команди та особи, відповідальні за безпечне проведення робіт, визначені не були, достатніх заходів по підготовці робочого місця до безпечного виконання робіт, очищення його від снігу та льоду прийнято не було, членів команди, які виконували роботи на слизькій поверхні, спеціальним взуттям, що зменшує силу механічного впливу, не забезпечив, і не зупинив дії члена робочої команди ОСОБА_7, який, порушуючи визначену Технологічною картою технологію, замість 5 ящиків завантажив 6 ящиків з боєприпасами загальною вагою до 500 кг на тачку-медведку та почав її розвертати на 180 градусів на присипаному снігом кузові автомобіля, внаслідок чого підсковзнувся і, втративши рівновагу, впав, при цьому тачка під дією своєї ваги та ваги завантажених ящиків притиснула йому стопу лівої ноги, що не була захищена спеціальним взуттям, до поверхні кузова, чим були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров'я, у вигляді закритого вивиху другої та третьої плюсневих кісток з переломом основи третьої плюсневої кістки лівої стопи.

:

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 липня 2014 року вирок щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. Ухвалено виключити з мотивувальної частини вироку рішення суду про необхідність виправдання ОСОБА_6 у зв'язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Прокурор, обґрунтовуючи прохання про скасування судових рішень, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає про помилковість висновків судів про правомірність нереагування ОСОБА_6 на розворот підлеглим завантаженої боєприпасами «тачки-медведки» на 180 градусів. Вказує, що суди безпідставно не взяли до уваги висновок судової інженерно-технічної експертизи від 14 січня 2014 року № 2105/13-21 про встановлення факту протиправної бездіяльності ОСОБА_6 під час вчинення підлеглим ОСОБА_7 розвороту «тачки-медведки».

У письмових запереченнях ОСОБА_6 просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення щодо нього - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення обвинуваченого на неї колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.425 КК України та виправдання його за цією нормою закону за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Суд належним чином дослідив докази по справі, якими органи обвинувачення підтверджували наявність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.425 КК України, та надавши належну оцінку у їх сукупності, дійшов правильного висновку про відсутність в діях обвинуваченого цього складу злочину.

Свій висновок суд першої інстанції виклав у виправдальному вироку, який відповідає вимогам ст. 374 КПК України та є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім того, доводи, аналогічні доводам касаційної скарги, щодо неправильного виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 були наведені в апеляційній скарзі прокурора, вони перевірялися судом апеляційної інстанції та були визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Доводи прокурора про те, що суди дійшли помилкового висновку про правомірність нереагування ОСОБА_6 на розворот підлеглим ОСОБА_7 завантаженої боєприпасами «тачки-медведки» на 180 градусів, що і призвело до спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, є безпідставними, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій, після ретельної перевірки даних обставин, правильно установлено, що під час виконання, зазначених в обвинувальному акті робіт, прямої заборони здійснювати розвертання завантаженої боєприпасами «тачки - медведки» у кузові автомобіля на 180 градусів ні в одному з нормативних актів, на які посилався орган обвинувачення, не передбачено.

Крім того, прямої заборони на виконання такого розвороту «тачкою» не передбачено і у висновках інженерно - технічної експертизи від 14.01.2014 року на які вказує прокурор у касаційній скарзі. А тому суди правильно відкинули ці та інші, зазначені у вироку, докази обвинувачення, оскільки вони не підтверджують наявність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.425 КК України.

Отже, колегія суддів вважає доводи прокурора необґрунтованими і підстав для скасування судових рішень стосовно ОСОБА_6 в межах касаційної скарги не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального чи неправильного застосування кримінального законів, які б тягли за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень, у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді провадження судами першої та апеляційної інстанцій - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3