Кримінальне провадження
№1-кп/311/292/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 рік
м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

за участю прокурора
Тюканкіна О.О.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Оріхів
Запорізької області, українця,
громадянина України, який має неповну
середню освіту, не працюючого, не
одруженого, на утриманні малолітніх та
неповнолітніх дітей не має,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 22.08.2014 року Василівським
районним судом Запорізької області за
ст.ст.75, 76, ч.1,2 ст.185 КК України до 1 року 6
місяців позбавлення волі з іспитовим
строком на 1 рік, - обвинуваченого за ч.
2,3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 14.05.2014 року до 16.05.2014
року, ОСОБА_1, діючи з прямим умислом, з
корисливих мотивів, з метою крадіжки
чужого майна, шляхом пошкодження
саморобної защіпки, проник до
господарського приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2, яке
на праві приватної власності належить
ТОВ «АРІН-АМІН», де виявив та таємно
викрав 50 кг. зерна кукурудзи на суму 100
грн. та 40 кг. зерна пшениці на суму 80
грн., завдавши власнику ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 180
грн., після чого розпорядився
викраденим на власний розсуд.

Крім того, у період часу з 18-00 години до
19-00 години 28.05.2014 року, ОСОБА_1, діючи з
прямим умислом, з корисливих мотивів, з
метою крадіжки чужого майна, маючи
вільний доступ до складських та
господарських приміщень, розташованих
за адресою: АДРЕСА_2, яке на праві
приватної власності належить ТОВ
«АРІН-АМІН», виявив та таємно, повторно
викрав з господарського приміщення
газовий балон вартістю 200 грн. та два
залізобетонних стовпці довжиною 2,5
метра, вартістю по 60 грн. за один на суму
120 грн., завдавши власнику ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 320
грн., після чого розпорядився
викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою провину
визнав повністю та суду пояснив, що
дійсно, у період часу з 14.05.2014 року до
16.05.2014 року, він, з метою крадіжки чужого
майна, шляхом пошкодження саморобної
защіпки, проник до господарського
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, яке належить ТОВ «АРІН-АМІН»,
де виявив та таємно викрав 50 кг. зерна
кукурудзи та 40 кг. зерна пшениці, після
чого розпорядився викраденим на
власний розсуд.

Крім того, у період часу з 18-00 години до
19-00 години 28.05.2014 року, він, з метою
крадіжки чужого майна, маючи вільний
доступ до складських та господарських
приміщень, розташованих за адресою:
АДРЕСА_2, яке належить ТОВ «АРІН-АМІН»,
виявив та таємно викрав з
господарського приміщення газовий
балон та два залізобетонних стовпці,
після чого розпорядився викраденим на
власний розсуд.

Матеріальну шкоду потерпілому
відшкодовано у повному обсязі.

У обвинувальному акті правильно
викладені всі обставини справи. У
скоєному кається, просить суд суворо
його не карати.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ст.349
КПК України. При цьому, судом з'ясовано,
що учасники судового провадження
правильно розуміють зміст цих
обставин, їх позиції є добровільними, а
також роз'яснено, що у такому випадку
вони будуть позбавлені права
оскаржувати ці обставини в
апеляційному суді.

Відповідно до ст.41 Конституції України,
ст.ст.317, 321 ЦК України, власник майна має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Його
право приватної власності є непорушним
та захищається державою.

Таким чином, право власності
потерпілого ОСОБА_2 було порушено
незаконними діями обвинуваченого.

Із роз'яснень, викладених в п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 року № 9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», вбачається, що
визнання особи винуватою у вчиненні
злочину може мати місце лише за умови
доведеності її вини.

Вина обвинуваченого знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджується його повним визнанням
своєї вини, його показаннями.

Суд, відповідно до вимог ст.ст.84-86, 91, 94
КПК України, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному й неупередженому
досліджені всіх обставин
кримінального провадження, керуючись
законом, оцінивши всі докази з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, а сукупність зібраних
доказів-з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє
повне підтвердження в судовому
засіданні та кваліфікує дії
обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України,
кваліфікуючими ознаками якого є:
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка) вчинене повторно та за ч.3
ст.185 КК України, кваліфікуючими
ознаками якого є: таємне викрадення
чужого майна (крадіжка) вчинене
повторно, поєднане з проникненням в
інше сховище.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
дані, які характеризують особу
обвинуваченого, стан його здоров'я,
матеріальний та сімейний стан, його
щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, повне відшкодування
шкоди, - та вважає можливим призначити
йому покарання, не пов'язане з
позбавленням волі, із застосуванням
ст.ст.75, 76 КК України.

Також суд вважає необхідним обрати
відносно ОСОБА_1 запобіжний захід до
набрання вироком суду законної сили у
вигляді особистого зобов'язання.

Речові докази у провадженні,
відповідно до вимог ст..100 КПК України,
суд вважає необхідним: два
залізобетонних стовпці - залишити в
розпорядженні потерпілого ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.100, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395,
532, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2,3 ст.185 КК
України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді
2-х років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді
3-х років позбавлення волі.

На підставі ч.1,2 ст.70 КК України,
поглинаючи менш суворе покарання більш
суворим, остаточно призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді 3-х років
позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України,
поглинаючи даним покаранням покарання,
призначене ОСОБА_1 за вироком
Василівського районного суду
Запорізької області від 22.08.2014 року,
остаточно до відбуття призначивши
ОСОБА_1 покарання у вигляді 3-х років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік 6 місяців.

Зобов'язати ОСОБА_1, у відповідності до
ст.76 п.3,4 КК України, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Обрати відносно ОСОБА_1 запобіжний
захід до набрання вироком суду
законної сили у вигляді особистого
зобов'язання.

Речові докази у провадженні: два
залізобетонних стовпці - залишити в
розпорядженні потерпілого ОСОБА_2

Апеляційна скарга на вирок суду може
бути подана протягом тридцяти днів з
дня його проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А.
Степаненко