У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Паневіна
В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Федченко О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 31 липня 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської
області на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 січня 2007 року
щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 15 листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця та жителя м. Каховки Херсонської області,
раніше судимого 27.03.2002 року за ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 263, ст. 42 КК України
на 4 роки позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст. 191 КК
України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з обліком та розпорядженням грошовими коштами, строком на 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду
Херсонської області від 16 січня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено -
виключено кваліфікуючу ознаку складу злочину, передбаченого ст.191 КК України,
вчинення його шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
На підставі ст. ст.75, 76 КК України засудженого звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням на
нього певних обов'язків.

З урахуванням внесених апеляційною
інстанцією змін у вирок районного суду, ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено
за те, що він, працюючи
оператором-касиром залу гральних
автоматів “Невада” у м. Каховці Херсонської області, що належали
суб'єкту підприємницької діяльності - ОСОБА_2, з метою заволодіння грошовими
коштами з ввіреної йому каси гральних автоматів
05.06.2005 року умисно звернув на свою користь 6 550 грн. та повторно, 29.06.2005 року - 5 072 грн.
Тобто, вчинив розтрату ввірених йому коштів на загальну суму 11 622 грн.
чим завдав ОСОБА_2 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

У касаційному поданні прокурор,
посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно виключив одну із
кваліфікуючих ознак - вчинення злочину шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем та призначив занадто м'яке покарання, просить ухвалу
апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у
поданні доводи, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як убачається з договору про повну
матеріальну відповідальність, укладеного між ОСОБА_1 й ОСОБА_2, та функціональними обов'язками оператора ігрового залу
(а.с. 28,29) ОСОБА_1 не був наділений повноваженнями по
управлінню чи розпорядженню належним приватному підприємцю майном, а на нього
були покладені тільки обов'язки по збереженню обладнання в чистоті, його правильній експлуатації та здачі
виручки. Тобто, він не був наділений адміністративно-господарськими обов'язками,
а тому відсутні підстави вважати його службовою особою, на що правильно
послався апеляційний суд при перевірці даної кримінальної справи в апеляційному
порядку. Свої висновки, з якими
погоджується колегія суддів, із цього питання суд належним чином умотивував,
обґрунтував доказами, які отримані згідно з вимогами кримінально-процесуального
законодавства. Крім того, як убачається із обвинувального висновку, органи
досудового слідства не зазначили в якості кваліфікуючої ознаки - вчинення
злочину службовою особою. Тому доводи
прокурора про те, що апеляційний суд помилково виключив кваліфікуючу ознаку
вчинення засудженим злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України - шляхом
зловживання службовою особою своїм службовим становищем, є безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінальної
справи не встановлено процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці
доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду апеляційної
інстанції та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 Висновки суду ґрунтуються на
достатніх та допустимих доказах.

Ухвалюючи рішення про звільнення
засудженого від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд правильно
послався на наявні у справі обставини, які пом'якшують покарання, а саме на те,
що ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків - інвалідів,
заподіяну ним ОСОБА_2 майнову шкоду відшкодував повністю, що свідчить про його
щире каяття, а також думку потерпілого про можливість виправлення ОСОБА_1 без
відбування покарання. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що
призначене апеляційним судом засудженому покарання відповідає вимогам ст. ст.
65,75 КК України, є справедливим та достатнім. Тому відсутні підстави для
скасування ухвали внаслідок м'якості призначеного йому покарання.

Порушень норм
кримінально-процесуального закону, які б істотно вплинули на правильність прийняття судового
рішення, не встановлено.

Не вбачаючи
підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України, та керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційного
подання заступника прокурора Херсонської області.

Судді:

Паневін В.О. Федченко О.С. Глос Л.Ф.