АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/742/13-к
Номер провадження 11-кп/786/296/2013
Категорія: ч.2 ст. 310 КК України - Т.З.
Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л.Г.
Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого Харлан
Н.М.,

суддів:
Тараненка Ю.П., Захожая О.І.,

при секретарі
Погорілій Ю.І.,

з участю прокурора
Акулової С.М.

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава матеріали
кримінального провадження за
апеляційною скаргою обвинуваченого
ОСОБА_2 на вирок Решетилівського
районного суду Полтавської області від
12 вересня 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Жовтневе Решетилівського району
Полтавської обл., українець, громадянин
України, освіта базова загальна
середня, неодружений, непрацюючий,
зареєстрований в АДРЕСА_1, фактично
проживає в АДРЕСА_2, раніше судимий:

1) 05.11.2008 року Решетилівським
районним судом за ст. 263 ч.2 КК України до
штрафу в розмірі 510грн.,

2) 16.12.2011 року Решетилівським
районним судом за ст. 263 ч.2 КК України
на 2 роки обмеження волі, в силу ст.71 КК
України визначено остаточне покарання
у виді 2 роки обмеження волі із
стягненням штрафу в розмірі 510 грн. на
підставі ст. 75 КК України звільнений
від призначеного покарання у виді
обмеження волі з іспитовим строком 1
рік 6 місяців, в силу ст.72 ч.3 КК України
покарання у виді штрафу звернуто до
самостійного виконання ;

засуджений:

- за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік
позбавлення волі,

- за ч.2 ст. 310 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України
остаточне покарання визначено за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднано невідбуту частину покарання
у вигляді 60 днів обмеження волі
перевівши у більш суворий вид
покарання 30 днів позбавлення волі та
штрафу в сумі 510 грн. за вироком
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 16 грудня 2011
року та остаточно визначено покарання
у виді трьох років 30 днів позбавлення
волі та штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України кожний
із призначених покарань призначено
виконувати самостійно.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в
Полтавській області судові витрати,
пов'язані з експертними дослідженнями
речових доказів у розмірі 782 грн. 40 коп.

По справі вирішено питання про речові
докази.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний
винуватим у вчиненні злочинів за
наступних обставин.

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 на звалищі
поблизу залізничної станції в селі
Жовтневе Решетилівського району
Полтавської області, умисно, незаконно,
протиправно, без мети збуту придбав
наркотичні засоби шляхом зівання
рослин коноплі, які переніс по місцю
свого проживання за адресою АДРЕСА_3, де
зірвані рослини коноплі висушив та
подрібнив, виготовивши для власних
потреб наркотичний засіб - канабіс,
який в подальшому зберігав у
приміщенні вказаного жилого будинку.

24 травня 2013 року працівниками міліції в
ході огляду домоволодіння за місцем
проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_3, у
приміщенні житлового будинку було
виявлено полімерну ємкість заповнену
речовиною рослинного походження, яка
згідно висновку судово-хімічної
експертизи № 648 від 31 травня 2013 року є
особливо небезпечним наркотичним
засобом - канабісом вагою в перерахунку
на суху речовину 29,574г.

Крім цього, було виявлено в приміщенні
житлового будинку полімерне сито, на
поверхні якого відповідно до висновку
судово-хімічної експертизи № 647 від 31
травня 2013 року виявлено сліди особливо
небезпечного наркотичного засобу -
канабісу.

Також на подвір'ї господарства було
виявлено та вилучено речовину зеленого
кольору масою 0,74г , яка складається з
стебла, листа та верхівок, має
ботанічні ознаки рослини коноплі,
містить тетрагідроканнабінол і є
особливо небезпечним засобом, обіг
якого заборонено - канабісом вагою в
перерахунку на суху речовину 0,679г.

Всього було виявлено та вилучено за
місцем проживання ОСОБА_2 - 29, 689г
особливо небезпечного наркотичного
засобу - канабісу, який останній
незаконно придбав, виготовив та
зберігав без мети збуту, а для власних
потреб.

Крім цього, ОСОБА_2 на території
подвір'я домоволодіння за місцем свого
проживання в АДРЕСА_3 у період часу з
березня по 24 травня 2013 року умисно,
незаконно вирощував коноплю у
кількості 87 рослин шляхом догляду та їх
прорідження з метою доведення їх до
стадії визрівання, діючи у всіх
випадках незаконно, без мети збуту, для
власних потреб.

Згідно висновку судово-хімічної
експертизи № 650 від 31 травня 2013 року
надані на експертизу рослини зеленого
кольору є рослинами роду коноплі і
відносяться до рослин, які містять
наркотичні та психотропні речовини,
обіг яких допускається для промислових
цілей.

На вирок суду подана апеляційна скарга
обвинуваченим ОСОБА_2, в які останній
заперечує свою причетність до вчинених
злочинів та вказує, що за вказаною
працівниками міліції адресою в АДРЕСА_3
він не проживає вже кілька місяців, а на
час його затримання у даному будинку
проживали особи без певного місця
проживання. Працівники міліції,
скориставшись тим, що обвинувачений на
час затримання перебував в стані
алкогольного сп'яніння, склали від
імені ОСОБА_2 пояснення та надали йому
для підпису, які останній підписав не
розуміючи змісту.

Обвинувачений вказує на надто сувору
міру покарання, обрану судом, що не
відповідає його особі та зазначає про
наявність підставі, передбачених ч.4 ст.
309 КК України, оскільки він почав
лікування від алкогольної залежності.

Інші учасники вирок суду не
оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого
ОСОБА_2 на підтримання його апеляційної
скарги, думку прокурора Акулової С.М.,
яка заперечила проти її задоволення,
вивчивши матеріали справи, запис
судового засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги та провівши судові
дебати, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Частиною 2 ст. 394 КПК України визначено,
що судове рішення суду першої
інстанції не може бути оскаржене в
апеляційному порядку з підстав
заперечення обставин, які ніким не
оспорювалися під час судового розгляду
і дослідження яких було визнано судом
недоцільним відповідно до положень ч.3
ст. 349 цього Кодексу.

Вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2
під час судового розгляду в суді першої
інстанції не заперечував своєї вини у
вчиненні інкримінованих йому злочинів,
в зв'язку з чим, судом було застосовано
положення ч.3 ст. 349 КПК України в
частині не дослідження фактичних
обставин справи. ОСОБА_2 були
роз'яснені наслідки такого порядку
розгляду, з чим він погодився.

З огляду на викладене, у апеляційній
інстанції не підлягають перегляду
доводи обвинуваченого щодо
заперечення його вини у інкримінованих
злочинах та його незгоди з висновком
суду про визнання його винуватим у
вчиненні злочинів.

Колегія суддів не знаходить підстав до
застосування положень ч.4 ст. 309 КК
України, оскільки, як повідомив сам
ОСОБА_2, він почав лікування від
алкогольної залежності, а не
наркотичної. Крім того, вказане
лікування не завершив без будь-яких
поважних причин.

Що стосується доводів скаржника про
пом'якшення покарання, то згідно зі ст.
65 КК України, суд призначає покарання
відповідно до положень Загальної
частини та у межах статті Особливої
частини Кримінального кодексу, що
передбачає відповідальність за
вчинений злочин, враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинили
злочин, має бути призначено покарання
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та враховано у вироку
обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_2
рецидив злочинів та обставини, що
пом'якшують покарання - щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням особи обвинуваченого та
усіх наведених обставин в сукупності,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції призначив засудженому
справедливе покарання, яке за своїм
розміром не є надмірно суворим,
оскільки насправді є наближеним до
мінімального.

Підстав для пом'якшення покарання
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України,
колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 12 вересня 2013
року яким ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст. 309
та ч.2 ст. 310 КК України - без зміни.

С У Д Д І :

Харлан Н.М. Захожай
О.І. Тараненко Ю.П.