УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/2625/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №280/2625/13-к за апеляційною скаргою представника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» ОСОБА_9 на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 березня 2015 року відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», потерпіла ОСОБА_12 , просить залишити цю апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, наголошує, що апелянтом не наведено жодної обґрунтованої підстави для зміни цього вироку, як і не наведено обставин, які залишені поза увагою судом першої інстанції.
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку 2 роки.
Згідно до ст.76 КК України зобов`язано обвинуваченого повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.
Питання про речові докази вирішено відповідно до норм ст.100 КПК України.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 7473 грн. 37 коп., різницю між матеріальним збитком та коштами сплаченими по відновлювальному ремонту автомобіля.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Фінансового управління Коростишівської районної державної адміністрації витрати на лікування розмірі 2129 грн. 96 коп.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Головного фінансового управління Житомирської обласної державної адміністрації 3237 грн. 30 коп. витрат на лікування потерпілої.
Стягнуто з ОСОБА_10 судові витрати в сумі 1173 гривні 60 копійок.
Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пасажиру автомобіля Volkswagen Т4, д/н НОМЕР_6 , ОСОБА_11 відповідно до висновку комісійної судової - медичної експертизи №17 від 11.02.2014 р. заподіяні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку (без виражених клінічних проявів), забійно - різаної рани на верхній повіці правого ока, де сформувався рубець, який призвів до деформації лицевої мускулатури і для своєї корекції потребує оперативного втручання, який є невиправним та спричинило тяжкі тілесні ушкодження останній.
Водію Volkswagen Т4, д/н НОМЕР_7 , ОСОБА_7 відповідно до висновку судової - медичної експертизи №2548 від 03.09.2013 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани в лобно-тім`яній ділянці та рубців на чолі, які є легкими тілесними без короткочасного розладу здоров`я.
Власниці DAEWOO Lanos TF 69Y, д/н. НОМЕР_3 , ОСОБА_12 заподіяно майнову шкоду на суму 21 048 грн.
Порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.п.2.3б, 10.1 та дорожньої розмітки 1.1. ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної події з її наслідками.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити частково відповідно до позиції викладеної в запереченнях потерпілої ОСОБА_11 , думку прокурора, яка просила скасувати вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до страхової компанії з призначенням нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження, їх кримінально-правова кваліфікація, призначене покарання, вирішення цивільних позовів до обвинуваченого, стягнення на користь потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_7 відшкодування шкоди, в апеляційному порядку сторонами кримінального провадження не оскаржено.
Згідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови в ньому.
Вирішуючи у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхової суми на відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних із заподіянням шкоди здоров`ю і лікуванням та моральної шкоди, суд першої інстанції вказаних вимог процесуального закону не дотримався.
У мотивувальній частині вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 відсутнє будь-яке мотивування наявності підстав та у зв`язку з цим обґрунтоване визначення розміру грошового відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої потерпілій.
Згідно ст.347 КПК України, на початку судового розгляду, після оголошення обвинувального акту, якщо в кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, цивільний позивач або його представник чи законний представник, а в разі їх відсутності головуючий оголошує короткий виклад позовної заяви, якщо учасники судового провадження не заявили клопотання про її оголошення в повному обсязі.
Як вбачається з журналу та звукозапису судового засідання, пред`явлений потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов до страхової компанії всупереч визначеного процесуальним законом порядку не оголошувався.
Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Ухвалюючи рішення про стягнення із страхової компанії на користь потерпілої ОСОБА_11 страхового відшкодування, у порушення ст.214 ЦПК України (з врахуванням положень ч.4 ст.128 КПК України), суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню при їх вирішенні.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження своїх позовних вимог потерпіла ОСОБА_11 подала як докази завірені копії документів про грошові витрати понесені нею на придбання ряду медичних засобів та послуг пов`язаних з її лікуванням.
Проте, згідно журналу та звукозапису судового засідання, за наявності письмових заперечень цивільного відповідача, суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.23, ч.1 ст.94 КПК України безпосередньо, конкретно кожний з цих документів не дослідив, на предмет їх належності та достовірності відповідної оцінки не дав.
За вище наведених обставин, на переконання апеляційного суду, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 є незаконним та необґрунтованим, підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Задля правильного вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 необхідно провести судовий розгляд з обов`язковим дослідженням цивільного позову та наданих на його підтвердження доказів, які, як встановлено апеляційним судом, суд першої інстанції у встановленому законом порядку не досліджував.
Частиною 3 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний здійснити дослідження доказів виключно за клопотанням учасників судового провадження. Оскільки в ході апеляційного розгляду ніхто з учасників судового провадження з відповідним клопотанням про проведення судового розгляду з дослідженням доказів по цивільному позову ОСОБА_11 не звертався, то апеляційний не наділений процесуальним правом самостійно, з власної ініціативи здійснити їх дослідження.
З врахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 були порушені загальні засади кримінального провадження а саме - законність та безпосередність дослідження доказів, беручи до уваги, що такі порушення з вище наведених підстав неможливо усунути в апеляційному порядку, вирок суду першої інстанції у вказаній частині відповідно до вимог ст.ст.7, ч.6 ст.9, 407, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.
При новому розгляді в порядку цивільного судочинства суду першої інстанції необхідно перевірити доводи щодо обґрунтованості позовних вимог потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування шкоди і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 березня 2015 року в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхової суми на відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних із заподіянням шкоди здоров`ю і лікуванням та моральної шкоди, скасувати, та в цій частині призначити новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в тому ж суді в іншому складі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :