Справа № 727/1625/15-к
Провадження № 1-кп/727/108/15
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення:
- прокурора ОСОБА_3
- потерпілої ОСОБА_4
- обвинуваченої ОСОБА_5
Обвинувачена ОСОБА_5 , 30.01.2015 року біля 12.40 год., знаходячись в приміщенні Чернівецького відділення «USB Банк» розташованого в торговому центрі «Формаркет», що за адресою м. Чернівці вулиця Небесної Сотні, 19 «А», умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги касира та сторонніх осіб, із прилавку викрала мобільний телефон, марки «РreStigio», ІМЕІ НОМЕР_1 , білого кольору, вартістю 2150,00 грн., належний потерпілій ОСОБА_4 , після чого з викраденим покинула приміщення відділення банку, розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдала останній на означену вище суму матеріальну шкоду.
В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 заявлено клопотання із наданням суду укладеної 11.03. 2015 року між ними угоди про примирення на підставі ст.468, 469, 471 КПК України та на умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину в таємному викраденні чужого майна, розкаялася в скоєному кримінальному правопорушенні; збитки завдані злочином повністю потерпілій відшкодовано, у зв`зку з чим в потерпілої будь яких претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_5 не має. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 850,00 грн.
На момент підписання 11.03. 2015 р. угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і судом в засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_5 відмовилася від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 погодилася із тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вищенаведене кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог в частині відшкодування шкоди.
В засіданні установлено, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання нею угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_4 має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Крім цього, обвинувачена розуміє, що умисне невиконання ним цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену 11.03. 2015 р. між ними угоду про примирення і призначити покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 850,00 грн.
Судом крім наведеного, з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично останніми було підтверджено і в засіданні, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України; тобто, укладення угоди є добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, судом кваліфікується вірно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу ОСОБА_5 , а також враховуються умови угоди про примирення, укладеної 11.03.2015 року між обвинуваченою та потерпілою, узгоджену сторонами міру покарання, а саме покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 850,00 грн., при цьому судом враховується і даного не заперечувалося обвинуваченою ОСОБА_5 , що остання має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини у пред`явленому обвинуваченні.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Крім наведеного, суд вважає, що вищенаведене, узгоджене сторонами угоди (потерпілою і обвинуваченою) покарання слід призначити ОСОБА_5 із урахуванням тяжкості вчиненого нею злочину, її особи, зокрема з урахуванням того, що раніше обвинувачена не притягувалася до кримінальної відповідальності, не займається суспільно корисною працею, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліках відповідно в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, завдані збитки злочином потерпілій відшкодовано, будь яких претензій матеріального, морального характеру в потерпілої до обвинуваченої відсутні.
Суд вважає, що саме таке призначене покарання підсудній буде достатнім і необхідним для її виправлення, перевиховання і попередження вчинення нею нових злочинів.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку визначеному ст. 100 ч. 9 КПК України.
Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 179, 331, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 11 березня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у розмірі 850 грн. в дохід держави.
Речовий доказ, за постановою слідчого від 02.02.2015 р., а саме мобільний телефон марки «РreStigio» ІМЕІ НОМЕР_1 , білого кольору ІМЕІ 2: НОМЕР_1 , переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_4 повернути останній.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченими з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1