Справа №642/9534/14-к
Провадження №1кп/642/68/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 367 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , являючись з 2000 року засновником Приватного виробничо-комерційного підприємства «Політехком» та, одночасно працюючи з 09.11.2000 р. директором зазначеного підприємства, будучи службовою особою, наділеною у відповідності з статутом ПВКП «Політехком», організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями щодо загального керівництва даним підприємством, у 2011 році скоїв службову недбалість, яка спричинила тяжкі наслідки, у вигляді матеріальних збитків ФО-П ОСОБА_8 , при наступних обставинах.

ОСОБА_7 , призначивши 03.05.2010 р. наказом № 03/05-2010 ОСОБА_9 заступником директора ПВКП «Політехком», та надавши йому довіреністю від 03.05.2011р. право представляти інтереси ПВКП «Полетіхком», підписувати юридичні документи, договори та додатки, відносно виконання зобов`язань, не бажаючи виконувати свої службові обов`язки директора через несумлінне ставлення до них, самоусунувся від ведення фінансово-господарської діяльності ПВКП «Політехком», в тому числі від дій по представництву його на всіх підприємствах, установах та організаціях, розпоряджанню майном даного підприємства, укладанню договорів з метою отримання доходу (прибутків), що передбачено п. 3.3, 2.1 Статуту ПВКП «Політехком».

Так, 20.09.2011 р. ОСОБА_9 , діючи як службова та уповноважена особа ПВКП «Політехком», уклав від імені директора даного підприємства ОСОБА_7 договір купівлі-продажу №20-09 від 20.09.2011р. з ФО-П ОСОБА_8 щодо продажу ФО-П ОСОБА_8 рейкошпальної решітки 50 на залізобетонній шпалі перебраної із зносом не більш 2мм в кількості 65 секцій по 25 п. м. кожна загальною довжиною 1625 п. м. (далі РШР-50) за 1000000грн. з ПДВ, про що не повідомив ОСОБА_7 ..

ОСОБА_7 , виконуючи не належним чином свої обов`язки директора через безвідповідальне ставлення до них, підписав рахунок-фактуру №СФ-223 від 22.09.2011 р. та податкові накладні №5 від 22.09.2011 р., №6 від 23.09.2011 р. ПВКП «Політехком» до господарської операції з продажу ФО-П ОСОБА_8 . РШР-50 за договором купівлі-продажу, не усвідомив й не дізнавшись суть документів, підстави їх складання, умови договору за яким вони складені, спроможність ПВКП «Політехком» виконати ці умови, в тому числі фактичну наявність на балансі чи у володінні ПВКП «Політехком» предмету договору на момент його укладання та фактичного здійснення передачі товару, чим допустив, підписання ОСОБА_9 від його ( ОСОБА_7 ) імені акту прийому-передачі від 23.09.2011 р. про передачу ПВКП «Політехком» на адресу ФО-П ОСОБА_8 . РШР-50 ціною з ПДВ 1000000 гр., яка на балансі та у володінні ПВКП «Політехком» не знаходилась. Потім ФО-П ОСОБА_8 , не здогадуючись про безтоварність господарської операції, перерахував з рахунку НОМЕР_1 , відкритому ФО-П Василевським в ПАТ «ВТБ Банк», на рахунок НОМЕР_2 , відкритий ПВКП «Політехком» в ПАТ «Укрінбанк» 22 вересня та 23 вересня 2011 року двома платіжними дорученнями №3643 і №3645 по 350000 гр. кожне, загальну суму 700000 гр..

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати неналежним чином свої обов`язки директора через безвідповідальне ставленні до них, підписав податкову накладну №7 від 26.09.2011 р. ПВКП «Політехком» до господарської операції з продажу РШР-50 ФО-П Василевському за договором купівлі-продажу, не дізнавшись й не усвідомив суть документу, підставу його складання, умови договору за яким він складений, спроможність ПВКП «Політехком» виконати ці умови, в тому числі фактичну наявність на балансі чи у володінні ПВКП «Політехком» предмету договору на момент його укладання та фактичного здійснення передачі товару, чим допустив, перерахування ФО-П ОСОБА_8 , який не здогадувався про безтоварність господарської операції, з рахунку НОМЕР_1 , відкритому ФО-П ОСОБА_8 в ПАТ «ВТБ Банк», на рахунок НОМЕР_2 , відкритий ПВКП «Політехком» в ПАТ «Укрінбанк» 26.09.2011 р. платіжним дорученнями №3662 коштів в сумі 300000 гр..

В подальшому, ОСОБА_7 , не контролюючи обґрунтованість та законність операцій на банківських рахунках ПВКП «Політехком», безпідставно не передбачаючи можливість спричинення збитків іншим юридичним та фізичним особа внаслідок його безвідповідальності, перерахував грошові кошти в сумі 1000000 гр., що надійшли на рахунок ПВКП «Політехком» від ФО-П ОСОБА_8 за нібито продану останньому РШР-50, на рахунки інших юридичних та фізичних осіб та отримавши 1000000 гр. готівкою, за вказівкою ОСОБА_9 та передав їх ОСОБА_9 , не з`ясувавши обґрунтованість отримання ОСОБА_9 цих коштів.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків директора ПВКП «Політехком» через несумлінне ставлення до них, ФО-П ОСОБА_8 фактично не отримав у володіння РШР-50, за яку перерахував 1000000 гр. на рахунок ПВКП «Політехком», що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді завданих ФО-П ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 1000000 гр., які у 250 разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і про обставини справи дав покази так як це зазначено вище, у скоєному щиро покаявся.

Під час судового розгляду справи вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження наступними доказами.

Речовими доказами у справі: РШР-50 (реновірована) в кількості 66 ланок, що оглянуті 21.01.2013р. на 12 колії бази ВП «Х-П КМС №131» та передані на відповідальне зберігання начальнику ВП «Х-П КМС №131» ( а. с. 147 148).

Речовими доказами у справі: платіжним дорученням №3643 про перерахування ФО-П ОСОБА_8 на рахунок ПВКП грошових коштів в сумі 350000 гр.; платіжним дорученням №3645 про перерахування ФО-П ОСОБА_8 на рахунок ПВКП «Політехком» грошових коштів в сумі 350000 гр.; платіжним доручення №3662 про перерахування ФО-П ОСОБА_8 на рахунок ПВКП «Політехком» грошових коштів в сумі 300000 гр.; податковою накладною №5 від 22.09.2011 р.; податковою накладною №6 від 23.09.2011 р.; податковою накладною №7 від 26.09.2011 р.; копією рахунку фактури №СФ-223 від 22.09.2011 р.; які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №00000023 від 22.11.2012 р. СВ ЛВ на ст.. Харків пас. УМВСУ на ПЗ ( а. с. 154 157).

Речовими доказами у справі: договором відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 р.; додатком №1 до договору відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 р. акт прийому передачі майна на зберігання від 23.09.2011 р.; додатком №2 до договору відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 р.; договором купівлі продажу №20/09 від 20.09.2011 р.; додатком №1 до договору купівлі продажу №20/09 від 20.09.2011 р. акт прийому передачі від 23.09.2011 р. ( а. с. 154 157).

Висновком судової економічної експертизи №3708 від 27.05.2013 р., у відповідності до якого, виходячи з даних витягів по бухгалтерському рахунку №26 КМС-131 про наявність залишків ТМЦ та карток складського обліку матеріалів КМС-131 (база ст.. Артемівка), реновірованої рейко - шпальної решітки Р-50 на ж/б шпалах, в період часу з 01.01.2011 р. до 01.01.2013 р. рахувалася на балансі в КМС-131 ( база ст.. Артемівка) в різній кількості а саме: станом на січень 2011 р., на 14.07.2011 р. 6900 пог. м; станом на 15.07.2011 р. 6752,69 пог. м; станом на 27.12.2011 р. 5716,77 пог. м; станом на січень 2012 р., на 05.04.2012 р. -5372,45 пог. м; станом на 01. 05. 2012 р., на 31.07.2012 р. 4938,88 пог. м; станом на 31.08.2012 р. 5188,88 пог. м; станом на 10.09.2012 р. 6188,88 пог. м; станом на 28.09.2012 р. 3737,19 пог. м; станом на 01.12.2012 р., на 01.01.2013 р. 3825,68 пог. м.

Виходячи з наданих на дослідження карток складського обліку матеріалів КМС 131 ( база ст.. Артемівка), реновірована рейко шпальної решітка Р-50 на ж/б шпалах, що рахувалася по обліку в період часу з 01.01.2010р. до 01.01.2013 р., не списувалася з обліку в результаті реалізації / продажу, міни/ фізичним та юридичним особам, що не відносяться до підприємств ( філій, підрозділів) ДП «Південна залізниця».

Виходячи з даних карток складського обліку матеріалів КМС-131 ( база ст.. Артемівка) , в період з 01.01.2010 р. по 01.01. 2013 р. було прийнято ( поставлено на баланс) реновірованої рейко шпальної решітки Р-50 на ж/б шпалах всього 9663,31 пог. м, а видано ( списано) 3966,06 пог. м ( а. с. 55 63).

Висновком судової почеркознавчої експертизи №7373 від 23.09.2014 р., згідно якого підписи від імені ОСОБА_7 у: податковій накладній №5 від 22.09.2011 р.; податковій накладній №6 від 23.09.2011 р.; податковій накладній №7 від 26.09.2011 р.; розташовані у рядку « ОСОБА_7 »; грошовому чеку ЛД 2491378 від 27.09.2011 р.; грошовому чеку ЛД 2491379; розташовані на лицьових та зворотних сторонах документів у рядках «підписи», «Підписи», «Зазначеному в цьому грошовому чеку суму одержав (підпис)», - виконані ОСОБА_7 ( а. с. 31 38).

Висновком додаткової судово почеркознавчої експертизи №845 від 16.04.2014 р., згідно якого підписи від імені ОСОБА_7 у: договорі купівлі продажу №20/09 від 20.09.2011 р. у рядку «директор» / ОСОБА_7 /; акту прийому передачі від 23.09.2011 р. розташований у рядку «Здав» / ОСОБА_7 / виконані не ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 ( а. с. 110 114)..

Наведеними доказами суд вважає, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, внаслідок службової недбалості, тобто неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, спричинив тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам ФО-П ОСОБА_10 , а тому кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.. 367 ч.2 КК України.

Вивченням особистості ОСОБА_7 встановлено, що він являється громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, має постійне місце проживання, характеризується задовільно.

У відповідності до ст.. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття у скоєнні злочину.

Обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про його особу, пом`якшуючу покарання обставину і вважає, що обвинувачений підлягає покаранню у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, а також посади, пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарчими функціями та зі штрафом на користь держави.

Під час розгляду справи надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 р.» та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 цього Закону.

Прокурор, обвинувачений, захисник клопотання підтримали.

Представник потерпілого та цивільного позивача проти застосування амністії заперечував, посилаючись на те, що обвинувачений не компенсував потерпілому вчинену внаслідок скоєння злочину матеріальну шкоду і, що стосовно обвинуваченого протягом останніх 10 років вже застосовувалася амністія, що унеможливлює застосування амністії.

Вислухавши сторони судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно ст.. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 р.» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, не позбавлені батьківських прав особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України особи, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Обвинувачений має сина ОСОБА_11 , якому не виповнилося 18 років. Стосовно сина обвинувачений батьківських прав не позбавлений.

Обвинувачений проти застосування до нього амністії не заперечує.

Раніше, постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 10 серпня 2007 року, обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ст.. 175 ч.1 КК України, був звільнений від кримінальної відповідальності за п. «б» ст..1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 р.

Відповідно до п. «е» ст.. 4 Закону України «Про застосування амністії» із змінами від 06.05.2014 р. амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх 10 років було застосовано амністію за які вони знову вчинили умисні злочини.

Вчинений обвинуваченим злочин за ст.. 367 ч.2 КК України не відноситься до умисного злочину.

Приймаючи до уваги, що вчинений за ст.. 367 ч.2 КК України злочин до умисного злочину не відноситься, обвинувачений підлягає звільнений від відбування покарання у відповідності до Законів України «Про амністію у 2014 р.» і «Про застосування амністії»

Потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на його користь грошових коштів в сумі 1000000 (один мільйон) гр..

Під час розгляду справи в суді представник потерпілого звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду.

Згідно ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду

Приймаючи до уваги, що представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду суд залишає позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду.

Судові витрати у справі за проведені ХНДІСЕ ім.. засл. проф.. М.С. Бокаріуса судові експертизи становлять: 3680 гр. - за економічну експертизу № 3708 від 27.05.2013 р.; 1473 гр. за експертизу матеріалів і засобів відео, звукозапису № 7894 від 21.10.2013 р.; 1470 гр. за технічну експертизу № 2809/2810 від 15.04.2013 р..; 3060 гр. за почеркознавчу експертизу № 7892 від 30.09.2013 р. ; 3488 гр. 40 коп. - за технічну експертизу № 7891 від 03.10.2013 р.; 2754 гр. - за технічну експертизу № 10307 від 26.12.2013 р.; 4514 гр. за додаткову почеркознавчу експертизу № 845 від 16.04.2014 р.; 1845 гр. за комісійну судово-почеркознавчу експертизу №7373 від 23.09.2014 р.; а всього на суму 22284 гр. 40 коп. / а. с. 30, 43, 58, 64, 71, 82, 95, 109/.

Приймаючи до уваги, що вказані судові експертизи були проведені у зв`яку із вчиненим обвинуваченим кримінальним правопорушенням, суд стягує з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз в сумі 22284 гр. 40 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст..100, 368, 369 -371, 373 - 374 КПК України, п. «в» ст.. 1 Закону України від 08.04.2014 р. «Про амністію у 2014 р.», п. «е» ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 367 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, а також посади, пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарчими функціями на строк 2 років 6 місяців, зі штрафом на користь держави у розмірі 6000 гр..

На підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 р.» і пункту «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_7 не обирався.

Речові докази у справі, РШР-50 (реновіровану) в кількості 66 ланок, яка передана на відповідальне зберігання начальнику ВП «Х-П КМС №131» ОСОБА_12 вважати повернутою ВП «Х-П КМС №131» ( а. с. 147 148, 150).

Речові докази у справі: платіжне доручення №3643 про перерахування ФО-П ОСОБА_8 на рахунок ПВКП грошових коштів в сумі 350000 гр.; платіжне доручення №3645 про перерахування ФО-П ОСОБА_8 на рахунок ПВКП «Політехком» грошових коштів в сумі 350000 гр.; платіжне доручення №3662 про перерахування ФО-П ОСОБА_8 на рахунок ПВКП «Політехком» грошових коштів в сумі 300000 гр.; податкову накладну №5 від 22.09.2011 р.; податкову накладну №6 від 23.09.2011 р.; податкову накладну №7 від 26.09.2011 р.; копію рахунку фактури №СФ-223 від 22.09.2011 р.; які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №00000023 від 22.11.2012 р. СВ ЛВ на ст.. Харків пас. УМВСУ на ПЗ залишити на зберіганні в матеріалах зазначеного кримінального провадження від 22.11.2012 р. СВ ЛВ на ст.. Харків пас. ( а. с. 154 157).

Речові докази у справі: договір відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 р.; додаток №1 до договору відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 р. акт прийому передачі майна на зберігання від 23.09.2011 р.; додаток №2 до договору відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 р.; договір купівлі продажу №20/09 від 20.09.2011 р.; додаток №1 до договору купівлі продажу №20/09 від 20.09.2011 р. акт прийому передачі від 23.09.2011 р., які повернуті на зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутими ОСОБА_8 ( а. с. 154 157).

Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведені ХНДІСЕ ім.. засл. проф.. М.С. Бокаріуса судові експертизи: 3680 гр. - за економічну експертизу № 3708 від 27.05.2013 р.; 1473 гр. за експертизу матеріалів і засобів відео, звукозапису № 7894 від 21.10.2013 р.; 1470 гр. за технічну експертизу № 2809/2810 від 15.04.2013 р.; 3060 гр. за почеркознавчу експертизу № 7892 від 30.09.2013 року; 3488 гр. 40 коп. - за технічну експертизу № 7891 від 03.10.2013 р.; 2754 гр. - за технічну експертизу № 10307 від 26.12.2013 р.; 4514 гр. за додаткову почеркознавчу експертизу № 845 від 16.04.2014 р.; 1845 гр. за комісійну судово-почеркознавчу експертизу №7373 від 23.09.2014 р.; а всього на суму 22284 гр. 40 коп. / а. с. 30, 43, 58, 64, 71, 82, 95, 109/.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1