Провадження по справі № 1-кс/752/4579/15

У Х В А Л А
14.07.2015 року слідчий суддя ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві, яка полягає у нерозгляді заяви про залучення до провадження в якості потерпілого,

в с т а н о в и в:
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність слідчого Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві, яка полягає у нерозгляді заяви про залучення до провадження в якості потерпілого.

У скарзі заявник просить зобов`язати слідчого вчинити дії щодо задоволення його заяви про залучення до провадження як потерпілого шляхом задоволення заяви про залучення до провадження в якості потерпілого, повідомлення про результати розгляду та задоволення заяви про залучення його до провадження в якості потерпілого, надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, повідомлення потерпілого про стан проведення досудового розслідування, повідомлення потерпілого про проведені процесуальні дії, про встановлення осіб, які підозрюються у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення та про дату повідомлення їм про підозру, повідомлення потерпілого про обрання запобіжних заходів відносно підозрюваних осіб.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно з приписами ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження ;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого . Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з викладених приписів, КПК України передбачає постановлення слідчим або прокурором відповідного рішення лише у разі відмови у визнанні особи потерпілою, в інших випадках права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Крім цього, питання щодо зобов`язання слідчого вчинити дії саме до задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання його потерпілим не може вирішуватися слідчим суддею, оскільки визнання чи невизнання особи потерпілою на етапі подання відповідної заяви належить до дискреційних повноважень слідчого, прокурора. До слідчого судді може бути оскаржена лише постанова слідчого, прокурора про відмову у визнанні особи потерпілою.

Реалізація прав потерпілого може здійснюватися виключно в порядку та у строки, встановлені положеннями КПК України. Однак заявником у скарзі визначені окремі шляхи реалізації зобов`язання слідчого задовольнити заяву ОСОБА_2 про залучення до провадження як потерпілого, а саме - повідомлення слідчим про стан проведення досудового розслідування, про проведені процесуальні дії тощо, не передбачені КПК України.

У разі якщо КПК України не передбачає обов`язку слідчого здійснити певні процесуальні дії та/або не встановлює строків їх здійснення, їх невиконання не може бути оскаржено слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.

Враховуючи те, що оскаржувана бездіяльність слідчого оскарженню в порядку ст. 303 КПК України не підлягає, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві, яка полягає у нерозгляді заяви про залучення до провадження в якості потерпілого відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати заявникові разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя