Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/349/14-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олевськ Житомирської області, українця, громадянина України, учня 11-го класу Дружбівської ЗОШ Олевського району, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3
представника ССД Олевської РДА ОСОБА_7

18 серпня 2014 року, об 18 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_3 , який належить приватному підприємцю ОСОБА_8 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони (дії) залишаються непоміченими, за допомогою металевого лому, і прикладенням фізичних зусиль пошкодив металевий завіс та розбивши металевим ломом шкло у вікні зазначеного магазину, через утворений отвір у вікні, проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: гроши в сумі 300 (триста) гривень та дві картки поповнення рахунку мобільного оператора «Київстар» по 40 гривень кожна, вартістю однієї картки 40.00 гривень, на суму 80 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 380.00 гривень.
21 жовтня 2014 року, об 23 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в АДРЕСА_4 , який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони (дії) залишаються непоміченими, за допомогою металевих ножниць, і прикладенням фізичних зусиль пошкодив металеві грати та розбивши шкло на вікні зазначеного магазину, через утворений отвір у вікні, проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області.
Допитаний у судовому засіданні з участю захисника адвоката ОСОБА_5 , та законного представника ОСОБА_6 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 18.08.2014 року, об 18 годині 20 хвилин, підійшов до вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , де переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає і він залишається непоміченим, за допомогою металевого лому, якого заздалегідь взяв із собою, приклавши фізичні зусилля пошкодив металевий завіс, після чого металевим ломом розбив шкло у вікні вказаного магазину та таким чином утворив отвір у вікні, через який і проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де заволодів грошима в сумі 300 (триста) гривень та двома картками поповнення рахунку мобільного оператора «Київстар» на 40 гривень кожна. Крім того 21.10.2014 року, об 23 годині 30 хвилин, він будучи в АДРЕСА_4 , підійшовши до вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за вказаною адресою, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевих ножниць, які заздалегідь взяв із собою, і прикладенням фізичних зусиль пошкодив металеві грати та розбивши шкло на вікні зазначеного магазину, через утворений отвір у вікні, проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де всередині приміщення магазину, під час спроби викрасти товарно-матеріальні цінності був затриманий працівниками міліції. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Потерпілі ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , у судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяви щодо розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у їхню відсутність. Претензій до неповнолітнього ОСОБА_3 , як матеріального так і морального характеру не мають.
Враховуючи те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, і у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом неповнолітнього обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за:
- ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення;
- ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.65, 103 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене неповнолітнім кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого неповнолітнім кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого, особу винного, його вік та його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, а також умови його життя і виховання, рівень розвитку.
Обставини, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, по місцю проживання і навчання характеризується позитивно, є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС другої категорії, на обліках служби у справах дітей та кримінальної міліції не перебуває, умови його виховання, так як він не має батьків, виховується бабусею, його вік, і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці та визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, надав показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю претензій потерпілих, з врахуванням особи винного та думку прокурора і захисника щодо застосування до ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість і доцільність призначення неповнолітньому ОСОБА_3 , кримінального покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частин статтей за якими ОСОБА_3 , притягується до відповідальності та застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.ст.75, 104 КК України і на підставі викладеного обирання йому кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в межах покарання передбаченого ст.102 КК України із застосуванням ст.69 КК України, статтей 185 КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, та на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_3 , передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Разом із тим, відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
З огляду на зазначене, а також те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , особистого майна не має, самостійного доходу не має, так як є учнем 11-го класу Дружбівської ЗОШ, перебуває на вихованні бабусі ОСОБА_6 , суд вважає, що процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , на користь держави, за проведення експертизи, в розмірі 786.24 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження до неповнолітнього обвинуваченого не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.118, 122, 124, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.15, 50, 51, 65-67, 69, 75, 76, 98, 102-104, 185 КК України, та ст.1179 ЦК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за:
- ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді одного року шість місяців позбавлення волі;
- ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому однорічного іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , на користь держави, кошти в сумі 786.24 грн., процесуальних витрат на залучення експерта.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити неповнолітньому ОСОБА_3 , через його законного представника ОСОБА_6 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.
Суддя: ОСОБА_1