печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0000350 від 18.05.2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову від 30.09.2014 року слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000350 від 18.05.2013 року, посилаючись на те, що вказана постанова є необґрунтованою, оскільки слідчим не вжито всіх заходів необхідних для всебічного повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , який утримується під вартою, не доставлявся, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Забезпечити участь заявника в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку не виявилось можливим, а тому слідчим суддею визнано можливим розглядати скаргу за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого, так як його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

У провадженні прокуратури м. Києва знаходилося кримінальне провадження №0000350 від 18.05.2013 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.364 КК України.

Слідчим слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 винесено постанову від 30.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0000350 від 18.05.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.ст.2,284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» скасована кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає незаконним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Із матеріалів закритого кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350 вбачається, що в поданій заяві до прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_3 ставив питання про притягнення до кримінальної відповідальності співробітників Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за ст.ст. 364, 365, 372 КК України, однак відомості до ЄРДР були внесенні з правовою кваліфікацією по ч.3 ст.364 КК України. В той же час відомості за заявою ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією за ст.ст. 365, 372 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Крім того, слідчий суддя критично відноситься до посилань в постанові слідчого ОСОБА_4 на те, що за результатами перевірки від 01.11.2012 року, винесена прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю складу злочинів, передбачених ст.ст.364,365,372 КК України не скасовувалася та не оскаржувалася, оскільки постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2013 року постанову прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 від 01.11.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121, 122, 129 КК України та відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 372 КК України скасовано, матеріали повернуто до прокуратури Голосіївського району м. Києва для проведення додаткової перевірки.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.10.2013 року вже скасовувалась постанова слідчого прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_11 від 04.07.2013 року про закриття кримінального провадження №0000350. При цьому слідчим суддею зазначалось про необхідність під час проведення досудового розслідування опитати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо проведення особистого обшуку ОСОБА_3 слідчим ОСОБА_8 24.07.2012 року, не досліджено та не долучено до матеріалів перевірки висновок експертизи від 13.09.2012 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2014 року була скасована постанова слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження від 01.04.2014 року, та зазначено щодо неналежної перевірки доводів заявника на предмет обставин щодо підробки документів, неналежне виконання співробітниками міліції своїх службових обов`язків, а також заволодіння особистим майном ОСОБА_3 з використанням службового становища та інших обставини, які викладені в заяві.

Як вбачається із матеріалів закритого кримінального провадження, слідчим в ході досудового розслідування не надано правової оцінки діям працівників міліції, не виконані вказівки, викладені в ухвалах слідчих суддів Голосійвського районного суду м. Києва від 08.10.2013 року та Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року. Крім цього, закриваючи кримінальне провадження, в зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції», яким скасована кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, слідчим не вирішено питання про наявність в діях працівників міліції інших кримінальних правопорушень, на які вказує ОСОБА_3 у своїй заяві. Не міститься в постанові, відповідно, і висновків слідчого щодо відсутності вини зазначених осіб у вчиненні вказаних у заяві кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що слідчим слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 перевірку обставин викладених у заяві про злочин проведено неповно, що не може свідчити про обґрунтованість висновків останнього викладених ним 30.09.2014 року у постанові про закриття кримінального провадження № 0000350 від 18.05.2013 року, тому ця постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0000350 від 18.05.2013 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 30.09.2014 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000350 від 18.05.2013 року.

Матеріали кримінального провадження №0000350 повернути до прокуратури м. Києва для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1