Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6316/13-к
Провадження №: 1-кп/332/455/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 р.
м. ЗапоріжжяЗаводський районний суд
міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді: Ретинської Ю.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.;

за участю прокурора: Воронцова М.М.,

обвинуваченого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Запоріжжя, громадянина України,
українця, освіта середня, одруженого,
має на утриманні трьох неповнолітніх
дітей, офіційно не працевлаштованого,
який зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_2, не судимого в силу ст.
89 КК України.

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1
ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 року ОСОБА_1, приблизно о 18 годині
00 хвилин, скориставшись приміщенням
свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1,
виготовив разом з ОСОБА_2, та ОСОБА_3,
речовину, яка згідно з висновком
експерта № 1070 від 23.11.2013 року є особливо
небезпечним наркотичним засобом ОПІЄМ
АЦЕТИЛЬОВАННИМ, після чого надав своє
місце мешкання, яке зазначене вище, гр.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в подальшому
разом з ОСОБА_1, вжили вище зазначений
особливо небезпечний наркотичний
засіб та надав можливість
безперешкодно знаходитись у
приміщенні за вищевказаною адресою у
стані наркотичного сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1
свою вину визнав у повному обсязі,
розкаявшись у скоєному, своїми
показами підтвердив обставини,
викладені в обвинувальному акті. В
судовому засідання пояснив, що 20.11.2013
року він повернувся додому, дружини і
дітей ще не було. До нього у гості
зайшов його знайомий і ще один хлопець,
якого він не знав. Вони принесли із
собою наркотичний засіб і попросили
його вжити, на що він погодився. Вони
виготовили наркотичний засіб, після
чого всі разом цей наркотичний засіб
вжили. Потім ці хлопці пішли, а слідом
за ними зайшли співробітники міліції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші
учасники процесу не оспорюють всі
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, суд, роз'яснивши
учасникам процесу положення ч.3 ст.349
КПК України, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку,
провів судове слідство у справі щодо
всіх фактичних обставин із
застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК
України, визнавши недоцільним
дослідження в цій частині інших
доказів по справі, окрім допиту
обвинуваченого.

Суд вважає пред'явлене ОСОБА_1
обвинувачення доведеним і кваліфікує
його дії за ч.1 ст.317 КК України як
утримання місця для незаконного
вживання та виготовлення наркотичних
засобів, а також надання приміщення з
цією метою.

При призначенні покарання суд
відповідно до ст. 65 КК України враховує:

ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який законодавцем віднесений до
категорії середньої тяжкості;

особу обвинуваченого, який за місцем
проживання характеризується
позитивно, на обліку в КУ «ОКПЛ» ЗОР та
в КУ «ОКНД» ЗОР не перебуває, не судимий
в силу ст. 89 КК України;

обставини, які пом'якшують покарання:
визнання вини, щире каяття, активне
сприяння слідству і суду у
встановленні обставин справи;

обставин, що обтяжує покарання, судом
не встановлено.

Санкцією статті 317 ч.1 КК України не
передбачені альтернативні види
покарання, тому суд вважає необхідним
призначити обвинуваченому покарання у
вигляді позбавлення волі, але з
урахуванням всіх наведених обставин у
сукупності з відомостями про особу
обвинуваченого, його ставлення до
скоєного, за відсутності тяжких
наслідків, суд прийшов до висновку, що
обвинувачений на теперішній час
загрози для суспільства не становить,
соціально адаптований, підстав
очікувати продовження обвинуваченим
вчинення правопорушень суд не
встановив, суд дійшов висновку про
можливість виправлення обвинуваченого
без відбування покарання, звільнивши
його від відбування покарання з
випробовуванням, що буде достатнім для
його виправлення та попередження нових
злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124
Кримінального процесуального кодексу
України, процесуальні витрати,
пов'язані із залученням експертів слід
покласти на ОСОБА_1

Долю речових доказів суд вирішує на
підставі ст. 100 Кримінального
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 317,
призначивши йому покарання у виді 3
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від призначеного покарання з
випробовуванням, встановивши йому
іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
та роботи; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Запобіжний захід - особисте
зобов'язання до набрання вироком
законної сили залишити без змін.

Речові докази - чотири медичних шприца,
об'ємом 5 мл., один інсуліновий шприц,
медична голка з ватним тампоном, пробка
з медичної голки передані на
зберігання до камери схову речових
доказів Заводського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області -
знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
процесуальні витрати, пов'язані із
залученням експертів - 367,08 грн.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суду міста
Запоріжжя шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Ю.І.
Ретинська