Справа № 1-40/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 червня 2007 року м.
Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого:
Жилки О.М.,

при секретарі:
Каленіченко В.О.,

за участю
прокурорів Паскевича О.Г., Снісаренка Г.О., Акулової СМ., потерпілих
ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх
представника - адвоката
ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, законних представників
підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Полтави, громадянина України,
неодруженого, освіта середня, навчається ПТУ-23 м.Полтави, раніше не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчинені
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця м. Волзьк Волгоградської області,
громадянина України, неодруженого, освіта середня, працюючого двірником в
Полтавському центрі зайнятості, раніше не судимого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2,

у вчинені
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця м. Полтави, громадянина України,
неодруженого, освіта середня, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3,

у вчинені
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, уродженця м. Полтави, громадянина України,
неодруженого, освіта неповна середня, непрацюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_4, раніше судимого:

·04.02.2004 року
Ленінським р/с м. Полтави за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.3, 69, 70,75,76 КК України до
3 р. п/в з іспитовим строком на 1 p.;

·28.04.2004 року
Шишацьким р/с Полтавської області за ст.ст. 185 ч.3, 74, 75, 104 КК України до
3 р. 6 міс. п/в з іспитовим строком на 1 p.;

·27.10.2004 року
Ленінським р/с м. Полтави за ст.ст. 185 ч.2, 104, 75, 76 КК України до 2 р. п/в
з іспитовим строком на 2 p.;

07.06.2005 року Ленінським р/с м. Полтави за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України
до 3 р. З міс. п/в з іспитовим строком на 1 p.,

у
вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, уродженця м. Полтави, громадянина України,
неодруженого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, раніше не судимого,
проживаючого за адресою:АДРЕСА_5,

у
вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, уродженця м. Полтави, громадянина України, неодруженого, освіта
неповна середня, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_4,

у
вчинені злочинів, передбачених ст.ст.
187 ч. 1, 296 ч. З, 304 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2006 року близько 16.15 год., підсудний
ОСОБА_13, в стані алкогольного сп'яніння, після спільного відпочинку на пляжі
р.Ворскла в м.Полтаві, та сумісного розпиття спиртних напоїв разом з підсудними
ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, на зупинці громадського транспорту „Військове
містечко" по вул. Набережній с.Вакуленці м.Полтави, безпричинно та з
хуліганських спонукань почали ображати нецензурною лайкою молодшого брата
потерпілого ОСОБА_1.

З метою захистити свого брата від хуліганських дій
підсудних, потерпілий ОСОБА_1, знайшовши під парканом дерев'яну палицю, почав
розганяти останніх. При цьому, у підсудного ОСОБА_13 він помітив у руці ніж,
який потім вибив палицею із рук останнього.

В цей час до вказаної зупинки громадського транспорту,
підійшли підсудні ОСОБА_14 та ОСОБА_15, ОСОБА_14 почав розмовляти із ОСОБА_1, а
ОСОБА_15 підійшов до потерпілого з іншого боку, безпричинно схопив ОСОБА_1
рукою за шию і придавив до свого тіла, а потім наніс йому один удар кулаком в
обличчя.

З метою припинити хуліганські дії підсудних, присутня на
зупинці потерпіла ОСОБА_2 розмовляла з підсудним ОСОБА_14, а після того, як
побачила, що ОСОБА_15 наніс удар ОСОБА_1, підбігла до ОСОБА_15 і просила його
заспокоїтись, але останній, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, яка
виражалася у лайці нецензурними словами на її адресу, із хуліганських
спонукань, ударив потерпілу рукою в обличчя, від чого остання впала на землю.
Після падіння потерпіла піднялася із землі, і знову спробувала припинити
хуліганські дії підсудних, але отримала удар по голові від підсудного ОСОБА_12,
після чого знову впала на землю.

Після цього, підбігли всі інші підсудні, які всі разом,
усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його
суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особливою зухвалістю
почали наносити удари руками і ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_1,
який від ударів підсудних впав на землю та втратив свідомість.

В результаті хуліганських дій підсудних, потерпілому
ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, гематом м'яких тканин обличчя та завушної
ділянки справа, садна шкіри обличчя, крововиливів у шкіру верхньої правої
кінцівки, та рани м'яких тканин верхньої лівої кінцівки, які згідно висновку
експерта, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. Потерпілій ОСОБА_2 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного
мозку, які згідно висновку експерта, кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Будучи
допитаним в судовому засіданні, підсудні ОСОБА_13 та ОСОБА_12 визнали вину
частково, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 свою вину не визнали
повністю.

Підсудний ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що
ОСОБА_1 він не душив, нічого в нього не забирав, а лише відштовхнув потерпілого
у груди, від чого той впав через трубу. Також ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_2 він
не чіпав, вона взагалі до нього не підходила, та стояла в стороні, а ОСОБА_10
та ОСОБА_11 в злочинну діяльність не втягував і своїми діями нідочого їх не
спонукав.

Підсудний ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що під
час вчинення хуліганських дій ножа в нього не було, а всі інші події
відбувались як зазначено в описовій частині вироку.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_14
пояснив, що 12.06.2006 року він зранку пішов відпочивати на рі^ку разом зі
своїми знайомими, де вживали спиртні напої. Через деякий час до них приєдналися
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10 та ОСОБА_13. Коли повертались з річки, проходячи
біля зупинки громадського транспорту „Військове містечко", побачили юнака
з рижим волоссям, який із дерев'яною палицею в руці йшов на них. Після цього,
ОСОБА_15 підійшов до цього хлопця, та штовхнув його рукою в обличчя, забрав
палицю, та викинув її в бік. Потім він та ОСОБА_15 зайшли у кіоск, після чого
пішли додому. Про те, що була бійка, він дізнався того ж вечора під час
відпочинку з хлопцями, але самої бійки не бачив.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_12
пояснив, що юнак із рижим волоссям вдарив його палицею по правому плечу, після
чого він відбіг убік, потім ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_13. В цей час біля кіоску
проходили ОСОБА_15 та ОСОБА_14, останній почав розмовляти із ОСОБА_1, а
ОСОБА_15 підійшов і вдарив потерпілого рукою в обличчя, від чого останній впав
на землю. Потім підійшов і він, та вдарив ОСОБА_1 рукою в обличчя, при цьому,
пояснив підсудний, ножа чи іншого предмета схожого на ніж у нього не було.
Далі, пояснив підсудний, до них приєдналися ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_10, які
теж почали бити ОСОБА_1 по тілу та обличчю. Після цього, до потерпілого
підбігли потерпіла ОСОБА_2 та дівчина, які почали кричати щоб вони його не
чіпали.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_10
винним себе у вчиненому злочині не визнав, та пояснив, що 12.06.2006 року він
прийшов на зупинку громадського транспорту „Військове містечко" в м.
Полтаві разом з хлопцями купити пива. Біля зупинки стояли люди, і ОСОБА_13
почав кричати на одного із юнаків ОСОБА_16. Після цього, цей юнак під парканом
узяв палицю, і почав нею наносити удари по спині ОСОБА_13 та плечу ОСОБА_12,
які порозбігалися у різні сторони. Він та ОСОБА_8 забігли у кіоск, а коли з
нього вийшли,, то побачили, що з лівого боку зупинки за трубою на землі лежав
юнак, біля якого стояли ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, ніхто із них
цього юнака не бив.

Підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що
12.06.2006 року він не був у стані алкогольного сп'яніння, прийшов на зупинку
громадського транспорту „Військове містечко" для того, щоб познайомитися з
дівчатами, над потерпілим він не глузував та не ображав його. ОСОБА_13 образив
цього юнака, після чого останній узяв палицю, і почав бігти до них. Після
цього, він та ОСОБА_10 забігли у кіоск, юнак забіг за ними, висловився на їх
адресу нецензурною лайкою, а потім вибіг. Коли він із ОСОБА_10 вийшов із
кіоску, то побачив, що з цим юнаком розмовляє ОСОБА_14, після чого до них
підійшов ОСОБА_15, і вдарив юнака, від чого той впав через трубу на землю.
Після цього, до них підбігла жінка, і почала. їх розбороняти, він не бив ні .
жінку, ні юнака.

Незважаючи на невизнання підсудними повністю та частково
своєї вини, їх вина у вчиненому злочині підтверджується наступними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний
в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що 12.06.2006 року близько
16.30 год. він
знаходився із своїм молодшим братом ОСОБА_19
і своєю дівчиною ОСОБА_17 на зупинці громадського транспорту „Військове
містечко" в с.Вакуленці м. Полтави, за зупинкою знаходилась його знайома
ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_18. В цей час від річки зліва від нього вийшли чотири
юнака, які поводили себе агресивно, лаялись та обзивались нецензурною лайкою
між собою. Його молодший брат перейшов на протилежний бік дороги, щоб зірвати
квітку, коли повертався назад, до нього вказані юнаки почали кричати та
обзивати. В руці одного із юнаків, як він потім дізнався, це був ОСОБА_13, він
побачив лезо ножа, тому поруч з будинком взяв дерев'яну гілку для самозахисту,
після чого вдарив ОСОБА_13 гілкою по
руці

де був ніж, який випав з руки останнього. Потім він вдарив ще одного юнака,
який зайшов до нього ззаду, після чого юнаки розбіглися в різні сторони. Коли
він стояв біля труби, з боку річки зліва від себе він побачив підсудних
ОСОБА_15 і ОСОБА_14, які рухалися до нього, ОСОБА_14 почав з ним розмовляти, а
ОСОБА_15, зайшовши зправа, безпричинно схопив його за шию та здавив її,
перекривши дихання, а іншою рукою зірвав з шиї запам'ятовувальний пристрій,
після чого наніс йому у дар кулаком в обличчя. Від удару він нахилився до
землі, піднявшись, знову відчув удар, який йому завдав ОСОБА_15, після чого
його почали бити руками і ногами по голові та тулубу, від ударів він закрив
голову руками, а потім втратив свідомість.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила
суду, що 12.06.2006 року близько 16.30 год.
вона разом із донькою ОСОБА_18, ОСОБА_1 та ОСОБА_19, дівчиною ОСОБА_1 ОСОБА_17 знаходились на зупинці
громадського транспорту «Військове містечко» в с Вакуленці. В цей час, з боку р. Ворскла вийшло четверо юнаків,
які вели себе збуджено, кричали, висловлювалися нецензурними словами. Коли
останні проходили повз них в сторону продовольчого кіоску, вона почула від них
запах алкоголю. Після того, як до зупики під'їхав маршрутний автобус, останні,
які в цей час знаходились біля кіоску, почали агресивно кричати та ображати
потерпілого ОСОБА_1 нецензурними словами. А коли підсудні почали до них
наближатись, потерпілий ОСОБА_1, з метою самозахисту знайшов біля паркану
дерев'яну палицю, якою потім завдав удар ОСОБА_13 по руці, в якій у останнього
був ніж. Після цього, підсудні розбіглися, а в цей час, до ОСОБА_1, який стояв
за зупинкою біля труби, з боку річки підійшов високий юнак, який був дуже
п'яний, та схопив останнього рукою за шию, а іншою рукою зірвав з шиї запам'ятовувальний
пристрій, який висів на шнурку. Після цього, вона кинулася до них з вигою
негайно припинити хуліганські дії, а в цей час, підсудний ОСОБА_15 наніс
ОСОБА_1 удар кулаком в обличчя, а потім вдарив її рукою в обличчя, при цьому
висловлювався в її бік нецензурною лайкою. Від удару ОСОБА_15 вона впала на
землю, а коли піднялася із землі, з метою припинити хуліганські дії підсудних,
то побачила, що ОСОБА_1 лежав перед нею на землі, а його били ногами четверо
юнаків. Піднявшись із землі, пояснила потерпіла, вона кинулася на одного із
них, як вияснилось пізніше, це був ОСОБА_13, в якого у руці був ніж, а останній
вдарив її рукою в обличчя, від чого вона знову впала на землю. Через деякий
час, розповіла потерпіла, бійка зупинилася, а вона піднялася із землі та
підійшла до ОСОБА_1, який лежав непритомний, та у якого на лівій руці та на
обличчі були порізи з яких бігла кров.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, дочка
потерпілої, пояснила, що близько 16.00 год.
12.06.2006 року вона та її мати разом із ОСОБА_1 ОСОБА_19 і ОСОБА_1,
дівчиною на ім'я ОСОБА_17, поверталися із дачі ОСОБА_1, вийшли на зупинку
громадського транспорту „Військове містечко", та почали чекати автобус. В
цей час із боку річки вийшли четверо юнаків, які між собою висловлювались в
грубій, брутальній формі. Потім до зупинки під'їхав автобус, але водій
відмовився виконувати маршрут, після чого юнаки почали кричати та насміхатись
над ними, виражались нецензурною лайкою. Після цього вона почула, як хтось із
юнаків кричав до ОСОБА_19,
молодшого брата потерпілого, та ображав його нецензурними словами. Юнаки
вели себе зухвало, грубо, кричали та лаялись нецензурною лайкою. Злякавшись
останніх, вона закрила очі руками та почала плакати, що було далі, не пам'ятає.
Коли відкрила очі, побачила біля труби ОСОБА_1, його схопив рукою кремезний
юнак, і почав давити за шию, потім ОСОБА_1 впав через трубу.

Свідок
ОСОБА_17 пояснила суду, що 12.06.06 року, вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_1
ОСОБА_1, його братом ОСОБА_19,
потерпілою ОСОБА_2 та донькою останньої . ОСОБА_18, близько 16.30 год. знаходились на
зупинці громадського транспорту у с
Вакуленці де очікували маршрутний автобус. В цей час, розповіла свідок,
біля них пройшло четверо молодих хлопців, які лаялися між собою, виражалися
нецензурними словами та від яких був різкий запах алкоголю, а один із них
запитав чи немає у нас цигарок, на що ОСОБА_1 йому відповів, що ніхто не
палить. Після цього, під'їхав маршрутний автобус, але водій останнього
відмовився їхати у місто, і в цей час, один із хлопців, як вияснилось пізніше
ОСОБА_13, почав ображати ОСОБА_1 та його брата нецензурними словами. Далі,
пояснила ОСОБА_17, хвилюючись за життя свого брата, ОСОБА_1 підняв із землі
суху палицю, а вона злякавшись почала

дзвонити до батьків, щоб покликати їх на допомогу, разом з тим, не змогла
цього зробити, так як у неї розрядився
телефон, а в цей час, крім того, вона чула крики потерпілої ОСОБА_2, яка
зверталась до підсудних з вимогою припинити хуліганські дії. Після цього, вона
домовилась із водієм маршрутки, щоб з'їздити за допомогою до батьків на дачу, а
коли сідала в автомобіль, то бачила як потерпіла ОСОБА_2 трималася рукою за
лице та падала на землю. Приїхавши із батьком ОСОБА_1 на місце події, пояснила
свідок, вона побачила останнього, який лежав на землі у непритомному стані,
після чого, вони забрали його та відвезли до лікарні. При цьому, зазначила
свідок, у потерпілого на руці вона бачила різану рану.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1,
батько потерпілого, показав, що 12.06.2006 року він разом із своєю сім'єю та
гостями знаходився на дачі в с.Вакуленці, після чого його діти та гості пішли
на зупинку громадського транспорту „Військове містечко", щоб повернутися
до міста, а він з дружиною залишився на дачі. Близько 17.00 год. до нього
прибігла ОСОБА_17, яка повідомила, що на зупинці невідомі б'ють ОСОБА_1, після
чого він з дружиною одразу поїхав на місце події. Приїхавши, він побачив, що за
трубою на землі лежав його син ОСОБА_1 в непритомному стані, поблизу
знаходилась ОСОБА_20 в істеричному стані, потім він викликав „Швидку
допомогу", заніс сина до машини, і повіз його до лікарні, зустрівши по
дорозі карету швидкої допомоги.

Із оголошеного в судовому засіданні протоколу свідка
ОСОБА_21, вбачається, що 12.06.2006 року близько 17.00 год. він в складі
бригади „Швидкої допомоги" виїхав на кінцеву зупинку громадського
транспорту с Вакуленці. Потерпілого ОСОБА_1 зустріли по дорозі, останній
знаходився у загальному стані середньої тяжкості, був у свідомості, але по
дорозі слідування декілька разів втрачав свідомість, скаржився на головний
біль, загальну слабкість, при цьому пояснив, що близько 20 хвилин тому його
побили невідомі на зупинці с Вакуленці, після чого потерпілий був доставлений
до приймального відділення Полтавської обласної клінічної лікарні.

Із оголошених в судовому засіданні показів ОСОБА_15, які
він давав на досудовому слідстві в якості підозрюваного, вбачається, що
останній розповідав про те, що 12.06.2006 року він разом з іншими підсудними
святкували на березі р. Ворскли день народження свого товариша ОСОБА_22, а
близько 16 год., коли він
разом із ОСОБА_14 проходили біля зупинки громадського транспорту, де в цей час
також знаходились ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10 та ОСОБА_13, він побачив
незнайомого йому раніше хлопця із рижим волоссям, в якого в руках була
дерев'яна палиця, та зрозумівши, що той хоче їх вдарити, від підійшов до хлопця
та відбив у нього палицю, після чого, відштовхнув його рукою у груди, а
останній зачепившись за трубу, впав на землю.

Відповідно до оголошеного в судовому засіданні протоколу
очної ставки між потерпілим ОСОБА_1 та підсудним ОСОБА_15 вбачається, що
потерпілий та обвинувачений підтвердили покази, надані ними під час попередніх
допитів.

Аналогічні покази на досудовому слідстві в якості
підозрюваного та обвинуваченого давав і ОСОБА_13, де крім того пояснював, що
він разом з іншими підсудними били потерпілого ОСОБА_1.

Як вбачається із оголошених в судовому засіданні
ОСОБА_14, які він давав в якості підозрюваного, останній розповідав, що
12.06.06 року він разом з іншими підсудними вживали алкогольні напої, а коли
проходили разом із ОСОБА_15 біля зупинки, де вже раніше були інші підсудні, він
побачив юнака із рижим волоссям у якого в руці була дерев'яна палиця, а потім
ОСОБА_15 підійшов до хлопця та штовхнув його в обличчя рукою.

Із оголошених показів ОСОБА_12, які останній давав в
якості підозрюваного та обвинуваченого, вбачається, що останній розповідав, як
12.06.06 року він разом з іншими підсудними святкували день народження товариша
де вживали алкогольні напої, а також розповідав, як ОСОБА_15 штовхнув юнака
рукою в обличчя, від чого останній впав на землю, а після . того, як потерпілий
піднявся, він також вдарив його рукою в обличчя, а після цього, потерпілого
почали бити всі інші підсудні.

Як
вбачається із оголошеного в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки
та обставин події злочину за участю ОСОБА_15, вбачається, що останній детально
показав та розповідав,

яким чином відбувалися події 12.06.2006 року поруч з зупинкою громадського
транспорту „Військове містечко" в с
Вакуленці.

Із оголошеного в судовому засіданні протоколу відтворення
обстановки та обставин події злочину за участю потерпілого ОСОБА_1 вбачається,
що останній детально показав та розповів, яким чином він отримав тілесні
ушкодження 12.06.2006 року.

Із оголошеного в судовому засіданні протоколу
пред'явлення фотознімків для впізнання від 17.07.2006 року вбачається, що
ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_13 як особу, що ображала потерпілого ОСОБА_1.

Як вбачається із оголошених в судовому засіданні
протоколів пред'явлення фотознімків для впізнання від 19.07.2006 року,
потерпіла ОСОБА_2 впізнала ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_13 та ОСОБА_12,
як осіб, які 12.06.2006 року наносили потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Відповідно до оголошеного в судовому засіданні протоколу
пред'явлення особи для впізнання від 20.07.2006 року, потерпілий ОСОБА_1
впізнав ОСОБА_13 як того, хто 12.06.2006 року вчинив хуліганські дії, під час
яких в нього в руці бачив лезо ножа.

Із оголошених в судовому засіданні протоколів
пред'явлення осіб для впізнання вбачається, що потерпілий ОСОБА_1 впізнав
підсудних як тих, хто 12.06.2006 року нанесли йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку криміналістичної експертизи №
149-МК від 18.09.2006 року вбачається, що на футболці потерпілого ОСОБА_1 по
наружній поверхні лівого рукава виявлено одне пошкодження, яке за своїми
характеристиками є кол'ото-різаним та утворилось від дії колючо-ріжучого
предмету.

Згідно оголошеного в судовому засіданні висновку
судово-медичної експертизи №2040 від 27.07.2006 року, вбачається, що в
потерпілого ОСОБА_1 встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематом мя'ких тканин обличчя
та завушної ділянки справа, садна шкіри обличчя, які кваліфікуються тільки у
своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я, крововиливів у шкіру верхньої правої кінцівки, які
кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, рани м'яких тканин верхньої лівої
кінцівки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Із оголошеного в судовому засіданні висновку
судово-медичної експертизи № 2041 від 26.07.2006 року вбачається, що у
потерпілої ОСОБА_2 встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми , струсу головного мозку, які кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Таким чином, дії ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_14, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю
(хуліганство), вчинені групою осіб, кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 296 КК
України.

Дії підсудного ОСОБА_15, які виразилися в грубому
порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинені групою осіб, та
пов'язані з опором потерпілій ОСОБА_2, яка припиняла хуліганські дії останнього
та ОСОБА_13, кваліфіковані правильно за ч. З ст. 296 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_13, які виразилися в грубому
порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинені групою осіб, та
пов'язані з опором потерпілій ОСОБА_2, яка припиняла хуліганські дії останнього
та ОСОБА_15, та вчинені із застосуванням ножа, заздалегідь заготовленого для
нанесення тілесних ушкоджень, кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 296 КК
України.

Органами досудового слідства, дії підсудного ОСОБА_15
також кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 та ст. 304 КК України.

ОСОБА_15
обвинувачується в тому, що він вчиняючи хуліганські дії стосовно потерпілого
ОСОБА_1, крім того, з метою заволодіння чужим майном, вчинив на потерпілого
напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка
зазнала нападу (розбій). .

А саме, під
час хуліганських дій,
тримаючи потерпілого за шию,
зірвав із останнього запам'ятовувальний пристрій.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив
суду, що дійсно підсудний ОСОБА_15 зірвав в нього із шиї шнурок, на якому
знаходився запам'ятовувальний пристрій, разом з тим, останній не бачив куди той
подів його, а підсудний в судовому засіданні заперечував проти того, що
вчиняючи хуліганські дії він мав мету на заволодіння майном потерпілого. Судом
встановлено, що зазначені вище дії підсудного ОСОБА_15 охоплюються
хуліганством, так як із пояснень підсудного та показів потерпілих слідує, що
дії останнього супроводжувалися особливою зухвалістю та виражали неповагу до
суспільства. Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_2, яка припиняла хуліганські дії ОСОБА_15, пояснила, що всіх
підсудних, в тому числі і ОСОБА_15, який чинив їй опір, вона вважала
хуліганами. В зв'язку з цим, суд вважає, що кваліфікація дій підсудного
ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 187 КК України є зайвою, а останній підлягає виправданню в
цій частині.

Також не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні
кваліфікація дій підсудного ОСОБА_15 за ст. 304 КК України, відповідно до якої,
органами досудового слідства, останній обвинувачується у втягненні
неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у злочинну діяльність.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_8 та
ОСОБА_10 заперечували будь які дії щодо них з боку підсудного ОСОБА_15, а
останній пояснив, що нікого із підсудних своїми діями до хуліганства не
спонукав. Дослідженими в судовому засіданні доказами, ці покази підсудних не
спростовані, а тому, за ст. 304 КК України підсудний ОСОБА_15 також підлягає
виправданню.

Потерпілими до підсудних заявлено цивільні позови про
відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди: ОСОБА_1 - 2815 грн.,
ОСОБА_2 - 721,20 грн., та моральної шкоди, спричиненої злочином, яка
виражається в моральних стражданнях та переживаннях: ОСОБА_1 - 48 000 грн.,
ОСОБА_2 - 12 000 грн., а також по 400 грн., витрат, затрачених ними на надання
юридичної допомоги в зв'язку з розглядом даної справи:

Крім того, прокурором Ленінського району м. Полтави до
підсудних в інтересах Полтавської обласної клінічної лікарні заявлено позов про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі
2894 грн.

Підсудні в
судовому засіданні позов не визнали повністю.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілих, у відповідності
до ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України, є законними і обґрунтованими, по-скільки вони підтверджується
наведеними у вироку доказами та матеріалами справи. Разом з тим, з урахуванням
досліджених в судовому засіданні та наданих потерпілими доказів, позовні вимоги
щодо стягнення з підсудних матеріальної шкоди підлягають частковому
задоволенню, ОСОБА_1 - на суму 2410,97 грн., ОСОБА_2 - 269,20 грн. В іншій
частині позову необхідно відмовити.

Крім того, з урахуванням вищевикладеного, конкретних
обставин справи, наданих доказів, глибини душевних страждань та моральних
переживань потерпілих, завданих їм злочином, суд вважає, що позови, в частині
відшкодування моральної шкоди, у відповідності до ст. ст. 23, 1167 ЦК України,
підлягають задоволенню, ОСОБА_1 - на суму 10000 грн., ОСОБА_2 - 3000 грн. Крім
того, відповідно до ст. 93 КПК України, підлягають стягненню з підсудних на
користь потерпілих витрати по оплаті праці адвоката.

Позов прокурора, у відповідності до ст. ст. 29, 93-1 КПК
України, про стягнення з підсудних витрат на стаціонарне лікування потерпілого,
є законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до ст. 1209 ЦК України,
підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України, зазначені вище суми підлягають стягненню з
потерпілих в солідарному порядку.

При
призначенні виду та міри покарання підсудним суд, виходячи з вимог ст.65 КК
України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, данні про особу
винних, які позитивно характеризуються, вперше, крім ОСОБА_13, притягуються до
кримінальної відповідальності, їх молодий вік, в продовж року, який минув з
часу події, не вчинили інших порушень та злочинів, характеризуються позитивно,
підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинили

злочин
будучи неповнолітніми, а ОСОБА_15, який виховувався без батьків, щиро розкаявся
у вчиненому та вибачився перед потерпілими.

Зазначені вище обставини справи та дані про особи
підсудних, суд визнає виключними, такими що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого ними злочину.

Разом з тим, суд враховує, що підсудний ОСОБА_13 раніше
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення
не став та знову вчинив умисний злочин.

Враховуючи викладене вище, обставини справи і дані про
особи підсудних, суд знаходить недоцільним поміщення останніх до
кримінально-виконавчої установи і у відповідності до ст. 75 КК України, вважає,
що їх виправлення і перевиховання може бути досягнуто без відбування покарання і
вони можуть бути звільнений від його відбування з випробуванням.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати
винним у вчинені злочину, передбаченого ч.

2 ст. 296 КК
України, на підставі якої, призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року

позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового
строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

ОСОБА_11 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі якої, призначити йому покарання у вигляді
1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

ОСОБА_14 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2
(двох) двох років позбавлення волі.

Відповідно до
ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_14 від відбування покарання

3 випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і

виконає покладені на нього обов'язки.

ОСОБА_12 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2
(двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового
строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

ОСОБА_13 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого
ч. 4 ст. 296 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового
строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

ОСОБА_15 по обвинуваченню у вчиненні злочинів,
передбачених ст. 187 ч. 1, ст. 304 КК України, визнати не винним та за
відсутністю в його діях складу злочину -виправдати.

ОСОБА_15
визнати винним у вчинені злочину, передбаченого - ч. З ст. 296 КК України, на
підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення
волі.

Згідно ст.
75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_15 від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на
засуджених ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 такі
обов'язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання;

періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи. Міру запобіжного заходу засудженим - підписку про невиїзд - до
набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути із засуджених ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_13,
ОСОБА_12., ОСОБА_11 та ОСОБА_15
в солідарному порядку на користь потерпілих:

· ОСОБА_1
- 1990 (одну тисячу дев'ятсот дев'яносто) грн. 97 коп. заподіяної злочином
матеріальної шкоди; 10000 (десять тисяч) грн. заподіяної злочином моральної
шкоди; та 400 (чотириста) грн. витрат по оплаті праці адвоката;

· ОСОБА_2
- 269 (двісті шістдесят дев'ять) грн. 20 коп. заподіяної злочином матеріальної
шкоди; 3000 (три тисячі) грн. заподіяної злочином моральної шкоди; та 400
(чотириста) грн. витрат по оплаті праці адвоката.

В іншій частині
позову потерпілим відмовити за необґрунтованістю.

Цивільний позов
прокурора задовольнити повністю.

Стягнути із засуджених ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_13,
ОСОБА_12., ОСОБА_11 та ОСОБА_15
в солідарному порядку на користь Полтавської обласної клінічної лікарні 2894
(дві тисячі вісімсот дев'яносто чотири) грн. 50 коп. витрат на стаціонарне
лікування потерпілого.

Речові докази по справі: пошкоджені одяг та мобільний
телефон потерпілих, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів
Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, та які не мають ніякої
цінності і не можуть бути використані - знищити.

На вирок може
бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом
15 діб.