Єдиний унікальний номер 448/207/15-к
Провадження № 1-кп/448/37/15

В И Р О К
Іменем України

17.03.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
та його захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , гр-на України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, судимого:

1) 06.08.2009р. Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст.263 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік;

2) 24.12.2009р. Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185, ст.71 КК України на 2 (два) роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 29.11.2010р. згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 19.11.2010р. на підставі ст.81 КК України - умовно-достроково на невідбутий строк: 11 місяців 24 дні;

3) 04.05.2012р. Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки, згідно постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.12.2012р. скасовано звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбуття покарання 2-х років позбавлення волі,

4) 27.11.2012р. Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 2 (два) роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 21.06.2014р. згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 13.06.2014р. на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р., невідбутий строк: 8 місяців 12 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
18.01.2015р. біля 05 год. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із невстановленою слідством особою з метою таємного викрадення чужого майна: спиртних напоїв і продуктів харчування шляхом розбиття шиби вікна проник до житла (приміщення літньої кухні) ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , що в с.Тщенець Мостиського району Львівської області, де бувзатриманий господарями такого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю. Пояснив, що напередодні, зокрема 17.01.2015р. у м.Львові на вул.Привокзальній познайомився з особою, який представився ОСОБА_8 та котрий запропонував поїхати в гості до нього додому в с.Тщенець Мостиського району Львівської області. Перед поїздкою обидва розпивали спиртне, яке придбали на гроші, виручені ОСОБА_8 від продажу його (обвинуваченого) мобільного телефону. О 21 год. 15 хв. виїхали зі станції "Львів" електричкою в Мостиському напрямку. В дорозі слідування (не пригадує де саме) на одній із станцій продали циганам особисті речі: він (обвинувачений) власну куртку за 30 грн., а ОСОБА_9 свій мобільний телефон за 60 грн. Гроші, виручені від продажу особистих речей, витратили на покупку цигарок і пива. Пригадує, що в дорозі слідування вели себе неадекватно, чіплялися до пасажирів, голосно говорили, у зв`язку з чим отримали зауваження з боку працівника міліції, який слідував з ними в одному вагоні. Близько 23-24 год. прибули на станцію «Мостиська -ІІ». Далі пішки попрямували в с.Тщенець Мостиського району. Дорогу вказував ОСОБА_9 . Він (обвинувачений) вперше перебував в даному селі і нікого там не знав. В дорозі слідування ОСОБА_9 розказав, що батьки не впускають його додому, а тому у його господарстві напились лише води з криниці. Далі направились до знайомої ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_11 . Він (обвинувачений) не заходив до її помешкання, а чекав на вулиці. Коли ОСОБА_10 повернувся, то сказав, що ОСОБА_11 впустить їх переночувати лише тоді, коли принесуть пляшку горілки і «закуску», і що він знає, де можна взяти таку. Калужний ОСОБА_10 привів його (обвинуваченого) до господарства потерпілих ОСОБА_12 в с.Тщенець. При цьому такий ствердив, що знає господарів і що тут проживають його ( ОСОБА_10 ) родичі. Постукали у вхідні двері будинку, однак їм ніхто не відчинив. Калужний ОСОБА_10 рукою розбив шибу у вікні літньої кухні, а він (обвинувачений) проник через дане вікно в приміщення такої. Згідно домовленості ОСОБА_10 залишився надворі та мав «втихомирити» собак (щоб не гавкали). У дане приміщення проникав з метою крадіжки спиртного та продуктів харчування. Як тільки проник всередину, то його (обвинуваченого) затримали господарі потерпіла ОСОБА_4 разом з чоловіком ОСОБА_7 . Останні провели його до кімнати та викликали працівників міліції. Зізнався потерпілим в тому, що мав намір викрасти лише спиртне та продукти з їх житла; що саме ОСОБА_9 підмовив його (обвинуваченого) вчинити дану крадіжку; що останній привів його до господарства потерпілих, де він же ( ОСОБА_13 ) рукою розбив шибу у вікні приміщення літньої кухні.
Крім зізнання, винність обвинуваченого доводиться такими доказами по справі:
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що проживає в с.Тщенець Мостиського району, зокрема її син зі своєю сім`єю проживають в житловому будинку їхнього господарства, а вона з чоловіком ОСОБА_7 в приміщенні літньої кухні. В ніч з 17.01.2015р. на 18.01.2015р. близько 05 год. пробудилася від шуму і гавкоту собак. Розбудила чоловіка, якому сказала піти оглянути господарство. Чоловік направився в коридор, звідки почула його крик: «Що ти тут робиш?». Підійшла туди, де побачила обвинуваченого ОСОБА_5 , одягненого в куртку з капюшоном. Далі вийшла надвір, але нікого більше там не зауважила. Разом з чоловіком завели обвинуваченого до кімнати та зателефонували до дільничного інспектора. Не відлучались від обвинуваченого, а пильнували такого до приїзду працівників міліції. Останній зізнався їм, що проник у їхнє житло з метою викрадення лише спиртного та продуктів, що вперше перебуває у їхньому селі; що до їхнього господарства його привів ОСОБА_9 , який і намовив його вчинити крадіжку з їхнього житла; що саме ОСОБА_10 розбив шибу у вікні та залишився надворі, аби «втихомирити» собак. Ствердила, що обвинувачений просив у неї вибачення та що немає до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_7 , який підтвердив обставини затримання обвинуваченого ОСОБА_5 у приміщенні власного житла 18.01.2015р. біля 05 год., на які покликалась потерпіла ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , працівника міліції, який показав, що 17.01.2015р. слідував електричкою зі станції Львів (з часом відправлення о 21 год. 15 хв.) в Мостиському напрямку; що з ним в одному вагоні слідували ОСОБА_9 разом обвинуваченим ОСОБА_5 та що він (свідок) робив їм зауваження з приводу їх неправомірної поведінки у вагоні; що коли виходив з електрички на станції с.Тщенець, то ОСОБА_13 разом з обвинуваченим ОСОБА_5 залишились спати на лавці у вагоні;

заявою потерпілої ОСОБА_4 від 18.01.2015р. про факт проникнення до її житла в с.Тщенець Мостиського району з метою крадіжки в ніч з 17.01.2015р. на 18.01.2015р., повідомленням слідчого Мостиського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 19.01.2015р. про прийняття і реєстрацію заяви ОСОБА_4 , заявою ОСОБА_4 про надання дозволу працівникам міліції на огляд власного господарства, а також протоколом огляду місця події від 18.01.2015р. (господарства ОСОБА_4 в с.Тщенець Мостиського району) і фототаблицею до нього, чим стверджується час, спосіб і місце вчинення злочину.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною. Однак, вважає, що його дії не слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України як зазначено в обвинувальному акті, а за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у житло, бо з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують йому покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 , будучи 27.11.2012р. засудженим Шевченківським районним судом м.Львова за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та маючи непогашену судимість за вчинення такого, 18.01.2015р. вчинив новий умисний злочин, передбачений ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України.
Враховується також, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, від якого не наступило шкідливих наслідків, є особою молодого віку, посередньо характеризується за місцем свого постійного проживання.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, так як такий, будучи неодноразово судимим, в тому числі за крадіжки, на шлях виправлення не став та в черговий раз вчинив умисний злочин.

Цивільний позов по справі не заявлено, речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюнеобхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 18.01.2015р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А СУ Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18.01.2015 року.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_1
Вирок набрав законної сили:
«___» ______________ 20__ р.
Суддя ОСОБА_1