Справа № 574/754/15-к
1-кп/574/62/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Олександрівка Буринського району Сумської області, зареєстрованого та

фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , освіта середньо- спеціальна, за спеціальністю механік, розлучений, працює водієм ПП «Шитов», раніше судимий:

- 23.09.2002 року Буринським районним

судом за ч.З ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільнився 26.09.2003 року умовно-достроково на 6 місяців та 20 днів;

- 05.07.2004 року Буринським районним

судом за ч.2ст.185 КК України до 2-х років 2-х місяців позбавлення волі,

звільнився 30.08.206 року;

- 28.01.2008 року Буринським районним

судом за ч.2 ст. 121 КК України до 9-ти років позбавлення волі, звільнився 06.01.2015 року умовно-достроково на не відбутий строк терміном 1 рік 10 місяців 6 днів, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку

- за ст. 185 ч.3 КК України
ВСТАНОВИВ:
Судом доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим та ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 29.12..2014 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання за попереднім вироком, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднано з проникненням у житло, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , завідомо знаючи про те, що крадіжка являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність. переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, перших числах червня 2015 року, у вечірній час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до нежилого, належного ОСОБА_5 , 1935 року народження, господарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , де незаконно проник на подвір`я, після чого, шляхом виставлення віконного скла будинку, незаконно проник до середини, звідки таємно викрав двокамерну чавунну пічну плиту, вартістю 176 гривень, два металеві стовпчики та чавунну пічну плиту, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Викрадені речі ОСОБА_4 виніс з господарства ОСОБА_5 , і в подальшому розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 176 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказуючи при цьому, що в червні 2015 року він разом з ОСОБА_6 , якому не було відомо про його наміри, та справа відносно якого закрита у кримінальному провадженні,прибув в с. Чумаково Буринського району на належному йому автомобілі ВАЗ 2106 № НОМЕР_1 прибув до нежилого, належного ОСОБА_5 , 1935 року народження, господарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , де незаконно проник на подвір`я, після чого, шляхом виставлення віконного скла будинку, незаконно проник до середини, звідки таємно викрав двокамерну чавунну пічну плиту, вартістю 176 гривень, два металеві стовпчики та чавунну пічну плиту, які в подальшому збув в пункт прийому металобрухту та отримав за них кошти в сумі 140 грн.

Обвинувачений вказав суду, що розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 на виклик суду в судове засідання не прибула, своєю заявою до суду просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі в порядку запропонованому прокурором. Цивільний позов заявляти не буде. Матеріальних та моральних вимог до обвинуваченого не має. На суворій мірі покарання не наполягає.

Поскільки обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, заслухавши думку учасників судового розгляду, відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним досліджувати докази стосовно встановлених досудовим розслідуванням обставин справи, оскільки встановленні фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, будучи судимим на шлях виправлення не став, а вчинив тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно, враховуючи позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, наявність у обвинуваченого однієї пом`якшуючої обставини його особу, який вчинив новий злочин під час умовно - дострокового звільнення за попереднім вироком, яким він був засуджений за вчинення тяжкого злочину, суд вважає, що наведені обставини однозначно вказують на те, що обвинувачений на шлях виправлення не стає. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими так і іншими особами. При таких обставинах виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства. Тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченоїст.185 ч. 3 КК України.

Одночасно суду слід врахувати, що вироком Буринського районного суду Сумської області від 28.01.2008 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 29.12..2014 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання за попереднім вироком на невідбутий строк : 1 рік 10 місяців 6 днів

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Буринського райсуду від 28.01.2008 року

У такому разі, згідно ч.4 ст. 81 КК України при вчиненні особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Ч.1 ст.71 КК України, вказує, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положення п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року з відповідними змінами - при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і визначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.

Судом встановлено, що Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 29.12..2014 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання за попереднім вироком на невідбутий строк : 1 рік 10 місяців 6 днів

Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.71 КК України. Суду слід до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Буринського райсуду від 28.01.2008 року.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі у зв`язку з залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 183 гривні 14 коп підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, за попереднім вироком Буринського районного суду Сумської області від 28 січня 2008 року року, яким його засуджено за ст. 122 ч. 2 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності умовно-достроково ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 29.12..2014 року строком на один рік 10 місяців шість днів, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000193 автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області після втупу вироку в законну силу повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 183( сто вісімдесят три) гривні 14 коп на користь держави за проведення товарознавчої експертизи

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 обрати тримання під вартою , взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 04.08.2015 року.

На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: