Дата документу Справа № 233/5754/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/531/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №233/5754/14-к ОСОБА_1
Категорія ч.ч.2, 3 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001353 від 08.10.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працює, є інвалідом 3 групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25 червня 2004 року Печерським райсудом м. Києва за ч.1, 2 ст.204, ч.2. ст.204, ч.2 ст.216, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення, а також товарів, промаркованих підробленими марками;
9 грудня 2004 року Костянтинівським міськрайонним судом за ч.3 ст. 149, ч.2. ст.189, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 19 липня 2007 року згідно ухвали Торезького суду Донецької області згідно ст.82 КК України з заміною невідбутого строку 1 рік 6 місяців 22 дні позбавлення волі на виправні роботи з утриманням у дохід держави 10% заробітку, покарання відбуте,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі; - за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточно ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Обвинувачений не оспорюючи кваліфікацію своїх дій і доведеність вини, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зауважує, що він дав згоду на спрощений розгляд вказаного провадження через те, що йому був не зрозумілий порядок дослідження доказів судом в порядку 349 КПК України. Вважає, що суд необґрунтовано не допитав потерпілих, які наголошували, що претензій до нього не мають. На думку апелянта, вказана обставина те, що він визнав вину у повному обсязі і покаявся, а також стан його здоров`я, є підставою для призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що 07 жовтня 2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, він перебував поблизу торгового кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайомого ОСОБА_8 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 з метою таємного заволодіння майном ОСОБА_9 підійшов до останнього і, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав майно останнього: - з лівого внутрішнього карману куртки: мобільний телефон моделі «LG Р-715», вартістю 1124 грн. 38 коп.; чохол на мобільний телефон чорного кольору, вартістю 46 грн. 04 коп.; сім-карту оператора МТС, вартістю 12 грн. 50 кой; карту пам`яті «Mikro SD» на 2 ГБ, вартістю 41 грн.33 коп.; навушники вакуумні чорного кольору фірми «Sony», вартістю 18 грн. 95 коп.; - з правої кишені куртки: ключі від врізного замку вхідних дверей в кількості 3 штук, вартістю 32 грн. 49 коп.; ключ від домофону, вартістю 13 три. 54 коп., завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1289 грн. 23 коп.. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

08 жовтня 2014 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, більш точний час не встановлений ОСОБА_7 з мстою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , зайшов у під`їзд №4, піднявся на 7 поверх та проник до квартири АДРЕСА_4 , вхідні двері якої були не зачинені, з якої, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_10 а саме: - з коридору: чорні жіночі балетки зі шкірозамінника, вартістю 17 грн. 50 коп.; коричневі жіночі напівчоботи зі шкіри на блискавці, вартістю 800 грн.; чорні жіночі замшеві туфлі на високих підборах з пряжкою на липучці, вартістю 408 грн. 33 коп.; чорна жіноча куртка з шкірозамінника на блискавці, вартістю 250 грн.; бордова жіноча куртка з шкірозамінника на блискавці, вартістю 250 грн.; сіра тряпчана куртка на блискавці, вартістю 175 грн.; дитячий білий пуховик з капюшоном на блискавці вартістю 150 грн.; дитяча шапка вовняна рожевого кольору з білими бубонами, вартістю 29 грн. коп.; дитяча шапка з синтетики різнобарвна із зображенням мультяшного героя «Вінкс», вартістю 35 грн.; шарф жіночий темно-синього кольору з білими розводами, вартістю 80 грн.; жіноча сумка бежевого кольору квадратної форми зі шкіри, вартістю 291 грн. 67 коп.; жіноча сумка у вигляді клача чорного кольору зі шкірозамінника, вартістю 83 грн. 33 коп.; жіноча чорна сумка шкірозамінника, вартістю 104 грн. 17 коп.; жіночий гаманець коричневого кольору шкірозамінника, вартістю 25 грн., в якому знаходилось 350 грн. та дві пластикові картки «Приватбанк», без грошових коштів; - з шифоньєру, розташованого в дитячій кімнаті: дитяча демісезонна куртка жовтого кольору з плащової тканини, вартістю 75 грн.; жіноча куртка на блискавці, вартістю 216 грн. 67 коп.; жіноче чорне подовжене вовняне пальто, вартістю 350 грн.; жіноча шуба чорного кольору зі штучного хутра на ґудзиках, вартістю 408 грн.33 коп., заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 3749 грн. 17 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора, на переконання якого вирок суду є законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів апеляційної інстанції, у межах апеляційної скарги, перевірені законність і обґрунтованість вироку. Обсяг обвинувачення, кваліфікація ніким з учасників процесу не оскаржується.

Обвинувачений погодився з розглядом провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, тому докази щодо обставин, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались.

При цьому суд переконався, що обвинуваченому правильно зрозумілий зміст цих обставин, переконався в добровільності його позиції, і роз`яснив, що в такому випадку останній буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_7 , що він не зрозумів положення ст.349 КПК України і вважає їх безпідставними. Посилання апелянта в цьому контексті на те, що він не знає українську мову, викликає об`єктивні сумніви, оскільки зауважень з цього приводу підчас розгляду провадженні в суді першої інстанції у нього не було і навіть апеляційна скарга надрукована українською мовою. Крім цього, слід зауважити, що в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорює обсяг обвинувачення і кваліфікацію своїх дій.

Стосовно доводів на предмет можливості призначення умовного покарання ОСОБА_7 слід зазначити наступне.

При призначенні обвинуваченому покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення, особу винного, умови його життя, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Так при призначенні покарання обвинуваченому судом було взято до уваги, стан здоров`я ОСОБА_7 , що він свою вину визнав у повному обсязі, покаявся у скоєному, частково відшкодував збитки, що за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше судимий, а також рецидив злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання, на які звертає увагу апелянт, судом були враховані внаслідок чого покарання за більш тяжкий злочин призначено в мінімальних межах передбачених відповідною частиною санкції статті.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , призначено у відповідності з кримінальним законом, підстав для застосування ст. 75 КК України не вбачається, тому вирок є законним і обґрунтованим, причини для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статями 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий Судді