Справа № 11-801/ 2007р. Головуючий у 1
інстанції: Степаненко
ст. 164 ч. 1 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого
Лугового М. Г. Суддів Моїсеєнко Т.М. ,
Голуба М. В. З участю прокурора Кравцової О.М. Засудженої ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_1 на вирок Сумського районного
суду Сумської області від 3 жовтня 2007 року яким:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка с-за
Іскра Жовтневого району Тургайської області Республіки Казахстан, мешканка АДРЕСА_1, в порядку ст. 89
КК України не судима засуджена за
ст. 164 ч. 1 КК України до
обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно
до вироку суду ОСОБА_1 визнана винною
та засуджена за скоєння злочину за
слідуючих обставин:

Згідно
рішення Сумського районного суду Сумської області від 28.04.2005 року
ОСОБА_1 зобов'язана сплачувати аліменти
на користь державного навчального закладу -Правдинської школи інтернату - на
утримання доньки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в розмірі 14 частини від усіх видів
заробітку, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до її повноліття.

Але
ОСОБА_1 , злісно ухиляючись від сплати
встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, маючи реальну можливість працевлаштуватися на
постійну роботу, працювати не
бажала, аліменти умисно не
сплачувала, ніякої іншої матеріальної
допомоги на утримання дитини не надавала,
внаслідок чого станом на 1.06.2007 року у неї виникла заборгованість на
утримання доньки в сумі 3217, 13 грн.

В
поданій апеляції засуджена ОСОБА_1
просить пом'якшити призначене її покарання, застосувавши
ст. 69 КК України, врахувавши той факт, що за її проханням, її брат ОСОБА_3 надавав допомогу її доньки
ОСОБА_4, забирав до себе на
канікули, купляв речи.

Заслухавши
доповідача, засуджену ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без
зміни, а апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає.

Не
перевіряючи висновки суду щодо встановлених фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази в
судовому засіданні не досліджувались,
колегія суддів вважає, що
винність засудженої ОСОБА_1 повністю
знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, злочинні дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.
164 ч. 1 КК України.

Що
стосується покарання, яке суд призначив
засудженої ОСОБА_1 , то воно відповідає
вимогам ст. 65 КК України.

Як
вбачається з вироку, при призначенні
покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, даних про особу засудженої, а також враховані обставини, що пом'якшують покарання.

Крім
того, призначаючи ОСОБА_1 покарання,
суд призначив їй мінімальну міру покарання, передбачену санкцією закону, по якому вона засуджена, тому призначене ОСОБА_1 покарання,
на думку колегії суддів, є
необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і
підстав для його пом'якшення не вбачається.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 362,
365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Сумського районного суду Сумської області від 3 жовтня 2007 року відносно
ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію
засудженої ОСОБА_1 -без задоволення.