Справа № 204/638/15-к
Провадження № 1-кп/204/118/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.01.1989 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 17, ч. 2 ст. 215-2, ч. 2 ст. 215-2, ч. 1 ст. 142, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 21.02.1990 року з Прилукської ВК Чернігівської області, за постановою Прилукського міського суду Чернігівської області від 20.02.1990 року відповідно ст. 53 КК України на невідбутний строк з заміною на виправні роботи строком на 2 роки з 20% відрахуванням від заробітної плати в дохід держави;

- 09.12.1991 року Кіровськім районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано 5 місяців 8 діб за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.1989 року, до відбуття призначено покарання 3 роки 5 місяців 8 діб позбавлення волі. Звільнений 10.03.1995 року з Дніпропетровської ВК-89 Дніпропетровської області по відбуттю покарання,

- 19.03.1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 05.01.2002 року з Солонянської ВК-21 Дніпропетровської області по відбуттю покарання,

- 11.03.2003 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 19.05.2005 року з Солонянської ВК-21 Дніпропетровської області умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 17 діб;

- 08.12.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15.07.2011 року з Солонянської ВК 21 Дніпропетровської області за постановою Солонянського районного суду від 07.07.2011 року умовнодостроково на невідбутий строк 3 місяці 11 діб;

- 17.07.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та у січня 2015 року повторно став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.

Так, 06.01.2015 року приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_5 прибув до приміщення магазину «Продукти 72» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, 158, де знаходячись у торгівельному залі, побачив на вітринному стелажі пляшку віскі «Jack Daniels» об`ємом 0,5 л., визначивши її об`єктом свого злочинного посягання.

Керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вказаному місці та час, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав з вітринного стелажа: одну пляшку віскі марки «Jack Daniels», об`ємом 0,5 л., вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 244-15 від 19.01.2015 року, становить 226,99 гривень, та заховав її під одягнену на ньому куртку.

Після цього ОСОБА_5 прослідував до касової зони магазину, та пройшовши касову зону між касами № 7 та 8, залишив територію магазину «Продукти 72» ТОВ «АТБ-маркет», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного діяння до кінця, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути, але не зміг закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від його волі, так як його злочинні дії були помічені охоронцями магазину, які затримали ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав з магазину «Продукти 72» майно, що належить ТОВ «АТБ-маркет», спричинивши при цьому матеріальну шкоду, відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 244-15 від 19.01.2015 року на суму 226,99 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
31 січня 2015 року у даному кримінальному провадженні між представником потерпілого ОСОБА_4 на підставі ст. 56 КПК України та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.
Сторони укладеної угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, а також згідно п. 3,4 ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілого угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Представник потерпілого просив суд затвердити укладену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду від 31 січня 2015 року про примирення укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 , - затвердити.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вичинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати пов`язані з залученням експерта у кримінальному провадженні, що складає 98,40 гривень (а.п.36).

Речові докази:
- пляшку віскі «Jack Daniels» об`ємом 0,5 л., передану на відповідальне зберігання представнику ТОВ «АТБ-маркет», - залишити власнику ТОВ «АТБ-маркет»; диск з записом камер відеоспостереження, який долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (а.п.18, 31).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1