Справа № 646/2082/15-к
№ провадження 1-кс/646/1043/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.15року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000047 від 28.01.2015 року за ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :
Старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радник юстиції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури області юристом 2 класу ОСОБА_7 , яким просить накласти арешт на рухоме майно вилучене 12.02.2015р. за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 12000 гривень, 100 доларів США, телефон «Нокіа» imei76244, два стартові пакети мобільного оператора «LIFE» без сім-карток, ощадкнижка на ім`я ОСОБА_5 , картка банку Укрсоцбанк № НОМЕР_1 , картка банку Укрсоцбанк НОМЕР_2 , лист з надписом 148425, 90, квитанція №8958-10 від 11.02.15.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000047 від 28.01.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке здійснюється другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області, встановлено, що ОСОБА_5 з 24.12.2014 займає посаду головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС, має спеціальне звання радника податкової та митної справи 3 рангу, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

У листопаді 2014 року, в процесі виконання своїх службових обов`язків, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_8 , який займається перевезенням паливно-мастильних матеріалів (ПММ) з Російської Федерації на територію України, та повідомив останнього, що за безперешкодне перетинання кордону у міжнародному автомобільному пункті пропуску (МАПП) «Гоптівка» автомобілями ОСОБА_9 , які перевозять ПММ, останній повинен передавати йому неправомірну вигоду у сумі 100 доларів США за один автомобіль. У разі відмови, ОСОБА_5 унеможливить перетинання кордону України автомобілями ОСОБА_9

12 лютого 2015 року близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на автостоянці поблизу 497 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, у салоні автомобілю «Фолькваген-Пассат» д.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 37000 гривень за виконання ним дій по службі, а саме забезпечення безперешкодного перетинання кордону України в МАПП «Гоптівка» автомобілями ОСОБА_8 .

Дій ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

12.02.2015р. о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.02.2015р. прокуратурою Харківської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; копія повідомлення вручена підозрюваному 13.02.2015р. о 13 годині 20 хвилин.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.02.2014 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою та визначено суму застави у розмірі 48720 грн.

12.02.2015р. за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 12000 гривень, 100 доларів США, телефон «Нокіа» imei НОМЕР_4 , два стартові пакети мобільного оператора «LIFE» без сім-карток, ощадкнижка на ім`я ОСОБА_5 , картка банку Укрсоцбанк № НОМЕР_1 , картка банку Укрсоцбанк НОМЕР_2 , лист з надписом 148425, 90, квитанція №8958-10 від 11.02.2015р.

Слідчий зазначив, що з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, фактичного позбавлення підозрюваного, або інших осіб, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, необхідно накласти арешт на вилучені в ході вказаного обшуку предмети, речі та документи, які мають значення для розслідування кримінального провадження.

Згідно ст.170 ч.4 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що документи та предмети які були вилучені під час проведення розслідування по кримінальному провадженню відповідають критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України як речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, сллідчий вваажає, що наявні достатні підстави для арешту вказаного вище майна.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання слідчого, зазначивши, що вказані у клопотанні речі та гроші не є предметом кримінального правопорушення та не здобуті злочинних шляхом; грошові кошти у сумі 12000 гривень є останніми грошовими коштами у сім`ї підозрюваного, а мобільні телефони необхідні останньому по роботі. Крім того, лише та обставина, що санкція статті кримінального закону, що інкримінується підозрюваному, передбачає конфіскацію майна не є достатньою підставою для арешту вищевказаних речей та грошових коштів.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000047 від 28.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відносно ОСОБА_5 за тих обставин, як вони викладені вище.

13.02.2015р. прокуратурою Харківської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; копія повідомлення вручена підозрюваному 13.02.2015р. о 13 годині 20 хвилин.

12.02.2015р. за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 12000 гривень, 100 доларів США, телефон «Нокіа» imei НОМЕР_4 , два стартові пакети мобільного оператора «LIFE» без сім-карток, ощадкнижка на ім`я ОСОБА_5 , картка банку Укрсоцбанк № НОМЕР_1 , картка банку Укрсоцбанк НОМЕР_2 , лист з надписом 148425, 90, квитанція №8958-10 від 11.02.2015р.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, положеннями частини сьомої ст.237 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, а також доводи сторін, приходжу до висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказані речі та грошові кошти, виявлені та вилучені під час обшуку 12.02.2015р. за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчим доведено наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, правову підставу для арешту майна, розмір можливої конфіскації майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тому арешт вищевказаного майна, з урахуванням завдань кримінального провадження, а також завдань заходів забезпечення кримінального провадження, які визначені ст.131 КПК України, виправдовує ступінь втручання у права і свободи власника.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а доводи сторони захисту не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Задовольнити клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000047 від 28.01.2015 року за ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 12000 гривень, 100 доларів США, телефон «Нокіа» imei НОМЕР_4 , два стартові пакети мобільного оператора «LIFE» без сім-карток, ощадкнижка на ім`я ОСОБА_5 , картка банку Укрсоцбанк № НОМЕР_1 , картка банку Укрсоцбанк НОМЕР_2 , лист з надписом 148425, 90, квитанція №8958-10 від 11.02.2015р., які було виявлено та вилучено в ході обшуку 12.02.2015р. за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, особи, які не приймали участь при розгляді клопотання можуть подати апеляцію в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1