Справа № 1-35/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2011м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сміян А.В.,

прокурора Початенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 сунь Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, інваліда 3 групи загаль ного захворювання, невійськовозобов»язаного, не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1, маючи реальну можливість сплачувати аліменти, оскільки періодично виконував різні роботи в окремих громадян, за що отримував гроші приблизно до 40 грн. в день, та з 1 вересня 2009 року по 18 березня 2010 року працював постійно водієм - реалізатором у ТОВ Агрофірма «Доступ»та отримував щомісячно заробітну плату від 580,33 грн. до 1070,24 грн., але після звільнення із даної роботи ОСОБА_1 в Корсунь - Шевченківському районному центрі зайнятості не зареєструвався, статусу безробітного не набув, а тому, починаючи з 16 січня 2009 р., злісно ухилявся від сплати, встановлених по рішенню Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області аліментів на користь ОСОБА_2, на утримання їх дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі 210 грн. щомісячно, до її повноліття, починаючи з 16 грудня 2008 року, в зв»язку з чим заборгованість по виплаті аліментів станом на листопад 2010 року становить 4935 грн.

Допитаний в суді підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред?явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та заявив клопотання слухати справу у спрощеному порядку, пояснивши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, та розуміє те, що у такому випадку буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не були предметом дослідження у судовому засіданні.

Інші учасники процесу не заперечували проти такого порядку розгляду справи.

Підсудний суду пояснив, що 9 жовтня 1999 року він одружився з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6

26 серпня 2005 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу підсудний переїхав проживати до своїх батьків в с. Черепин Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, але дочці продовжував допомагати, купував їй одяг, дитячі іграшки, оплачував харчування у дитячому садку.

З 16 грудня 2008 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Корсунь - Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання їх дочки ОСОБА_4.

Згідно рішення суду від 16 січня 2009 року ОСОБА_1 було присуджено сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 210 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Підсудний після набрання рішенням суду законної сили, аліменти жодного разу не сплатив, так як з січня по квітень 2009 року офіційно не працював, так як не було роботи, але в Корсунь - Шевченківському районі неофіційно працював різноробочим на будівництвах, та отримував в день близько 40 грн., в т.ч. близько трьох місяців працював водієм реалізатором на хлібокомбінаті ТОВ Агрофірми «Доступ», та отримував 600 грн. в місяць.

З 1 вересня 2009 року до 18 березня 2010 року підсудний офіційно працював водієм реалізатором на Агрофірмі «Доступ», та отримував заробітну плату в розмірі від 700 до 900 грн.

Не заперечує того, що попереджався у виконавчій службі Корсунь - Шевченківського РУЮ про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

На даний час борг по аліментах повністю погашено, то в зв»язку з цим підсудний заявив клопотання про звільнення його від покарання за вказаний злочин внаслідок зміни обстановки, тобто, що на даний час він перестав бути суспільно небезпечним, оскільки суму боргу погасив, працює по найму і буде постійно сплачувати присуджену суму аліментів.

Прокурор не заперечує проти задоволення вказаного клопотання і звільнення підсудного від покарання в звязку зі зміною обстановки, так як заборгованість погашено, злочин є невеликої тяжкості, вчинений вперше, тобто, має бездоганну поведінку і сумлінно ставиться до праці, а тому підсудний перестав бути суспільно небезпечним.

Суд, вислухавши підсудного, думку прокурора, вважає, що клопотання підлягає до задоволення, так як є всі підстави для звільнення від покарання за вчинений злочин невеликої тяжкості, тобто втратою суспільної небезпечності.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 КК України суд своїм вироком може звільнити від покарання особу, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, коли визнає, що внаслідок зміни обстановки дана особа перестала бути суспільно небезпечною внаслідок бездоганної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що дає підстави вважати, що особа не вчинить нового злочину і, відповідно, її суспільну небезпечність можна вважати втраченою.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у випадку, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком, вона має бути розглянута у судовому засіданні в загальному порядку, із проведенням судового слідства. Повинні бути зясовані всі визначені законом питання та розяснено обвинуваченому підстави застосування можливості звільнення від призначеного покарання.

У судовому засіданні з»ясовано думку підсудного, який клопотання підтримав і пояснив, що йому зрозуміла суть застосування ст. 74 ч. 4 КК України, а тому з урахуванням даних про особу, а також того, що злочин є невеликої тяжкості, вину підсудний визнав і вперше притягається до кримінальної відповідальності, його щирого каяття, що свідчить про правильну і обєктивну оцінку вчиненого, та про факт виправлення і втрати суспільної небезпечності на час розгляду справи у суді, що дає підстави для задоволення клопотання та звільнення від призначеного покарання внаслідок зміни обстановки і втратою підсудним суспільної небезпечності.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, які досліджені в суді, в порядку, передбаченому ч.3 ст.299 КПК України, суд вважає, що предявлене підсудному обвинувачення повністю доказане.

На підставі добутих доказів дії підсудного суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення ним від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.

При призначенні покарання підсудному суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості, позитивну характеристику з місця проживання, що до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному суд визначає: його щире каяття, погашення боргу.

Обставин, які обтяжують покарання, досудовим слідством не вмінено.

На підставі викладеного суд визнає підсудного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначає покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.164 КК України, і звільняє від такого внаслідок зміни обстановки: втратою підсудним суспільної небезпечності на час розгляду справи у суді внаслідок бездоганної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що дає підстави вважати дану особу не суспільно небезпечною.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Підсудний під вартою не утримувався.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 7 ч.5 КПК України,

суд

Засудив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_1 від даного покарання внаслідок зміни обстановки і втратою даною особою суспільної небезпечності.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, - залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_5