Справа № 369/8/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/96/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 19.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: судді ОСОБА_3 ,

Суддів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

виправданих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

потерпілих: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

представника обвинуваченого ОСОБА_33 ,

представників потерпілих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000028 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , представників потерпілих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_37 та прокурора, який брав участь в суді першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента 1 курсу Промислово-економічного коледжу Національного авіаційного університету, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 263; п. п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч.2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; ч. 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання: за ч 2 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за п.п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 2 ст. 15, п. п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 4 ст. 187 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України, з врахуванням вимог ч. 2 ст.68 КК України у виді 7 (семи) років 6(шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні злочинів передбачених ч 1 ст. 185; ч 2 ст. 185 КК України і виправдано за недоведеністю участі у вчиненні цих злочинів;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Телепине Кам`янського району, Черкаської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_2 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2011 року за ч 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн. -

засуджено за п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання: за п.п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч 4 ст. 187 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України з врахуванням вимог ч 2 ст.68 КК України у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента 1 курсу Промислово-економічного коледжу Національного авіаційного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційни номер: НОМЕР_3 , раніше не судимого,-

засуджено за п.п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання: за п.п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115 КК України у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 4 ст. 187 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України з врахуванням вимог ч.2 ст. 68 Кк України у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 призначено покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента 1 курсу Промислово-економічного коледжу Національного авіаційного Університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , раніше не судимого,-

визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним зазначених злочинів;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, учня 10 класу Київської інженерної гімназії, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер платника податків відсутній у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, -

визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115; ч 4 ст. 187; ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12, 13 ч 2 ст. 115 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним зазначених злочинів.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента 2 курсу Промислово-економічного коледжу Національного авіаційного Університету, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , -

визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 12 ч 2 ст. 115 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним зазначених злочинів.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_29 солідарно 88 747 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок сім) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок завданої матеріальної шкоди та 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої моральної шкоди, на користь ОСОБА_38 солідарно 88 747 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок сім) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок завданої матеріальної шкоди та 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої моральної шкоди, на користь ОСОБА_39 солідарно 100 000 (сто тисяч) гривень завданої матеріальної шкоди та 300 000 (триста тисяч) гривень завданої моральної шкоди, на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (02660, ГСП-660, м. Київ, вул. Братиславська, 3, код по АКПО 00184945, р/р 01136 в ГУ ДКУ м. Києва, МФО 820019, призначення платежу: за лікування потерпілого) солідарно 16989 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 02 (дві) копійки витрат на лікування потерпілого.

Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду восени 2011 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_9 в підземному переході поблизу станції метро «Дружби народів» м. Києва у невстановленої особи придбав три сюрікени, які до 24.05.2012 року носив при собі, без передбаченого законом дозволу і які 24.05.2012 року під час проведення огляду місця події за місцем постійного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено. Відповідно до висновку судового експерта №1016х, 400ВКД від 02.08.2012 року, два з трьох вищевказаних сюрікенів є холодною зброєю колючо-ріжучої дії і відносяться до виду холодної метальної зброї, виготовлені промисловим способом.

Крім того, наприкінці квітня 2012 року, точна дата органом досудового слідства не встановлена, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті, а саме: вбивство своєї матері ОСОБА_40 , її співмешканця ОСОБА_41 та брата останнього ОСОБА_30 з членами його родини, з метою в подальшому заволодіти майном з їх будинків, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, розпочав підшукування співучасників для вчинення вбивств з метою пограбування будинків ОСОБА_41 та ОСОБА_30 , про що повідомив своїх знайомих: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які погодилися взяти участь у вчиненні вказаних злочинів, внаслідок чого між останніми виникла змова.

24.05.2012 року близько 02 години 15 хвилин, для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 приїхали на автомобілі таксі марки «СHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_6 з м. Києва в смт. Чабани, Києво-Святошинського району, Київської області, де на них вже чекав ОСОБА_9 . Разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на тому ж автомобілі приїхали ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , які як встановлено судом не були обізнані з планами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , маючи спільний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_40 , ОСОБА_42 , неповнолітньому ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_29 та ОСОБА_45 з метою заволодіння їх майном та грошовими коштами, за попередньою змовою, вирушили до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де через відсутні вхідні двері недобудованого приміщення гаража, зайшли всередину зазначеного приміщення. Також до приміщення гаража зайшли неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були обізнані з планами ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_9 , діючи за попередньо розробленим планом, подзвонивши на мобільний телефон ОСОБА_46 , попросив останнього зайти до приміщення гаража, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 і коли останній спустився, ОСОБА_9 з метою реалізації спільного умислу, спрямованого на позбавлення життя та нападу з метою заволодіння майном останнього, схопив передпліччям правої руки його за шию та почав душити, одночасно нанісши йому кулаком лівої руки в область спини три удари відразу після цього до ОСОБА_46 підбіг ОСОБА_10 , який з метою реалізації спільного умислу, спрямованого на заподіяння смерті останнього з особливою жорстокістю, схопив його обома руками знизу за ноги і потягнув їх на себе, таким чином допоміг ОСОБА_9 повалити ОСОБА_46 на землю та діставши з своєї кишені складного ножа, приготованого заздалегідь, умисно наніс останньому один удар в передню поверхню грудей зліва.

Після того, як ОСОБА_47 , перестав чинити опір, ОСОБА_9 , лежачи на підлозі в положенні на спині, утримуючи правою рукою за тулуб, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння смерті з особливою жорстокістю, наніс останньому один удар ножем в передню поверхню грудей зліва, один удар в передню поверхню грудей справа, два удари в задню поверхню грудей, шість ударів в шию. Далі ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявшись з підлоги, передав ножа ОСОБА_11 , який в свою чергу, діючи за попередньою змовою групою осіб, присівши поряд з ОСОБА_48 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння потерпілому особливих страждань, розуміючи, що той знаходиться при свідомості, наніс йому один удар в живіт справа та два удари в праву бокову поверхню грудей. Від отриманих тілесних ушкоджень, останній втратив свідомість. В ході даного нападу ОСОБА_9 заволодів майном ОСОБА_46 , а саме мобільним телефоном «iPhone 4 32 Gb» вартістю 3 121,08 грн., в чохлі вартістю 112,35 грн., із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПАТ «Київстар», вартістю 19,40 грн., на рахунку якої були кошти в розмірі 100 грн.

Для доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 , бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з особливою жорстокістю, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , стоячи справа від ОСОБА_46 , п`яточною частиною взуття наніс один удар в область лоба останнього, після чого, взявши свого ножа з руки ОСОБА_11 та тримаючи його в правій руці, нахилився до ОСОБА_46 , та заподіяв останньому різану рану передньої поверхні шиї. Від тілесних ушкоджень у виді різаної рани шиї, множинних колото-різаних поранень шиї, грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів та кровоносних судин, розвитком крововтрати, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з заподіяними пораненнями ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ОСОБА_47 помер на місці.

В подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за вказівкою ОСОБА_9 з метою приховання вчиненого злочину, перенесли тіло ОСОБА_46 за будівельні матеріали, що знаходилися у лівому дальньому куті приміщення недобудови, та поклали його таким чином, щоб його не було помітно з вулиці.

24 травня 2012 року, близько 03 год. ночі, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на здійснення нападу та позбавлення життя двох і більше осіб - ОСОБА_40 та ОСОБА_49 , з метою заволодіння їхнім майном, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучи особами, які раніше вчинили умисне вбивство, діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи вільний доступ, зайшли в будинок АДРЕСА_2 , та пройшли до кімнати ОСОБА_9 , де сховалися у приміщенні ванної кімнати. Також до приміщення вказаного будинку зайшли ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , які не були обізнані із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Перед входом до приміщення будинку, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з метою, щоб їхні обличчя не побачили випадкові свідки, вдягли на голови трикотажні маски з прорізами для очей, які взяли із собою заздалегідь.

В цей час до кімнати ОСОБА_9 забігла ОСОБА_40 , яка впізнала в одному з нападників свого сина ОСОБА_9 . Останній, розуміючи, що їх викрито, з метою реалізації спільного умислу, спрямованого на умисне вбивство своєї матері ОСОБА_40 , бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з корисливих мотивів, з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вийшов з ванної кімнати та умисно наніс ножем останній чотири удари в праву поверхню грудей, три удари в передню черевну стінку, два поранення задньої поверхні грудей, три удари в ділянку правої ключиці, один удар в район лівої лопатки, один удар в ліве передпліччя, один удар в район лівої гомілки, один удар в район верхньої губи, один удар в район лівого передпліччя, один удар в район лівого стегна. В цей же час, до ОСОБА_40 підбіг ОСОБА_11 , який з метою доведення злочинного умислу на протиправне позбавлення життя останньої, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з особливою жорстокістю, бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з особливою жорстокістю, ножем, що знаходився в його правій руці також умисно, розуміючи, що потерпіла знаходиться при свідомості, та що ушкодження, які він їй причиняє завдають особливих страждань, наніс їй два потужних, проникаючих ударів в задню поверхню грудей та один удар в потиличну ділянку.

В свою чергу ОСОБА_10 , відповідно до спільного плану, направленого на умисне вбивство двох і більше осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, з ножем в руках знаходився в кімнаті поряд із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які наносили ножові поранення ОСОБА_40 та не намагався зупинити їх злочинні дії.

Від множинних проникаючих колото-різаних поранень грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів і розвитком крововтрати, які знаходяться у у прямому причинному зв`язку з заподіяними пораненнями ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_40 померла на місці вчинення злочину.

24 травня 2012 року, близько 04 години 12 хвилин ночі, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в той час як ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 наносили ножові поранення ОСОБА_40 , до спальної кімнати забіг її співмешканець ОСОБА_49 , який це побачив. Розуміючи, що його життю та здоров`ю загрожує реальна небезпека, схопив в кімнаті стілець, за допомогою якого намагався захиститись від злочинців.

В цей час, ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство двох осіб, для доведення спільного умислу на позбавлення життя ОСОБА_41 та заволодіння майном, бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з особливою жорстокістю, ззаду підбіг до останнього та, тримаючи в правій руці ніж, наніс йому один удар в район лівої лопатки, один удар в район лівої вушної раковини, один удар в район лівої скроневої ділянки. Скориставшись цим, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство двох осіб, діючи відповідно до спільного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, перехватив своєю рукою стілець, який ще утримував ОСОБА_49 та, бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з особливою жорстокістю, розуміючи, що потерпілий знаходиться при свідомості, та що ушкодження, які він йому причиняє завдають особливих страждань, умисно наніс ножем один удар в передню черевну стінку зліва, два удари в ліву лобну ділянку, два удари в праву бокову поверхню живота, один удар в ліву бокову поверхню живота, один удар в район правого ліктьового суглобу.

Далі ОСОБА_11 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство двох осіб, бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, підбіг до ОСОБА_41 та також умисно наніс ножем один удар в район правого передпліччя та один удар в праву бокову поверхню живота.

Однак ОСОБА_49 , який отримав тілесні ушкодження та продовжував чинити опір, відтиснув злочинців та втік до приміщення своєї кімнати, де знесилившись, впав на підлогу біля дверей на балкон. Вслід за ним до кімнати забігли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

ОСОБА_49 , перебуваючи в свідомості, для збереження свого життя, пообіцяв видати гроші останнім.

В подальшому ОСОБА_9 , з метою доведення до кінця спільного умислу на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_41 , бажаючи завдати якомога більше фізичного болю та особливих страждань, діючи з особливою жорстокістю, наказав ОСОБА_11 перерізати горло останньому. Однак ОСОБА_11 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки в цей момент ОСОБА_49 , скориставшись тим, що контроль нападників за ним послаблений, так як останні займалися пошуками матеріальних цінностей в приміщенні кімнати, відчинив двері балкону та вистрибнув з другого поверху свого будинку.

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , побачили, що на місце прибули працівники міліції у форменому одязі, які завадили останнім довести свій злочинний умисел до кінця та були затримані на місці вчинення злочину. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 також були затримані працівниками міліції.

Таким чином умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_41 не був доведений до кінця, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

В результаті вказаних подій ОСОБА_50 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки, розвитком внутрішнє-черевної кровотечі та проникаюче колото-різане поранення правої поперекової ділянки з пошкодженням печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В ході розбійного нападу, який переріс в умисне вбивство з корисливих мотивів, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , заволоділи майном ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , що знаходилось в їх кімнаті. Так ОСОБА_49 , перебуваючи в свідомості, для збереження свого життя, пообіцяв видати гроші, що знаходяться в будинку та повідомив, що гроші знаходяться в «барсетці» на шафі в його кімнаті. ОСОБА_9 , перевіривши вміст барсетки виявив там гроші в сумі 500 євро, що згідно курсу НБУ станом на 24.05.12 становило 5058,85 грн., та 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 24.05.12 становило 3996,25 грн. Після цього, останній за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почав обшукувати шафу, що знаходиться в приміщенні даної кімнати, де в шухлядках шафи знайшли ювелірні вироби, які належать потерпілій ОСОБА_40 , а саме: намисто з кульок синьо-зеленого кольору, масою 53,83 г (мідно-нікелевий сплав), вартістю 463,05 грн.; намисто з кульок білого кольору, масою 85,04 г.(сплав срібла та міді), вартістю 249,61 грн.; намисто з кульок білого кольору, масою 34,41 г. (мідно-нікелевий сплав), вартістю 101 грн.; намисто з кульок білого кольору, масою 30,64 г. (мідно-нікелевий сплав), вартістю 89,93 грн.; намисто з плоских камінців чорно-коричневого кольору масою 97,28 г.(сплав мідь, нікель, цинк), вартістю 429,96 грн. та інші ювелірні вироби на загальну суму 275 642,26 грн. В ході знаходження вище вказаних виробів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 складали їх до рюкзака останнього.

В цей момент ОСОБА_49 , скориставшись тим, що контроль нападників за ним послаблений, так як останні займалися пошуками матеріальних цінностей в приміщенні кімнати, відчинив двері балкону та вистрибнув з другого поверху свого будинку.

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , помітили, що до будинку прибули працівники міліції у форменому одязі, які і провели їхнє затримання.

Своїми умисними діями, які виразилися в нападі, спрямованому на заволодіння майном, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , нанесли потерпілому ОСОБА_42 матеріальної шкоди на суму 9 055,10 грн. та потерпілій ОСОБА_32 , яка є матір`ю ОСОБА_40 , матеріальної шкоди на загальну суму 275 642,26 грн.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, перекваліфікувати його дії зі ст.115 ч.2, ст.187ч.4 КК України на ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання в межах санкції даної статті.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений ОСОБА_11 вказує, що в справі відсутні будь-які прямі докази його вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.115 КК України, про що на його думку свідчать висновки експертиз згідно яких на його тілі не знайдено слідів крові чи боротьби, а на предметах, якими могли бути нанесені поранення відсутні його відбитки пальців та пото-жирових виділень, а також інших слідів які б вказували на його вину.

Також апелянт вказує, що його допит 24.05.2012 року після затримання був проведений з порушенням права на захист та з застосуванням психологічного та фізичного тиску з боку працівників міліції.

Крім того ОСОБА_11 вважає, що судом не було взято до уваги його визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, яке узгоджується з показаннями обвинувачених, а при призначенні покарання не враховані всі пом`якшуючі його вину обставини, а саме, що на момент скоєння злочину він був неповнолітнім, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем навчання, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має подяку від адміністрації СІЗО де отримав середню освіту, що на його думку свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

· Обвинувачений ОСОБА_10 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить вирок суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. Також просить змінити йому міру запобіжного заходу.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що його первинні покази про визнання себе винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях під фізичним тиском з боку слідчого, а його психологічний портрет був складений на основі показів осіб, які або не знали його або відносились до нього з агресією.

Крім того, обвинувачений вказує, що судом не було враховано покази обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вказали, що не бачили як він наносив ушкодження потерпілим.

Також апелянт вказує, що слідчий не зміг пояснити де взяв намальований план дому ОСОБА_51 і який згідно тверджень ОСОБА_9 був намальований ним під тиском оперативних працівників міліції.

· Обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність його вини у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та правильності кваліфікації його дій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог, обвинувачений вказує, що судом при призначенні йому покарання не було враховано його щире каяття, а також умови його життя, виховання та особливості особистості.

- Захисник ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_37 просить вирок суду змінити, виправдати ОСОБА_52 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України за недоведеністю його участі у вказаному злочині та пом`якшити покарання за:

- п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі без конфіскації майна; за п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому апелянт вказує, що судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання не врахував, що свою вину він визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів, а тому з урахуванням даних пом`якшуючих обставин суд мав призначити йому більш м`яке покарання ніж 15 років позбавлення волі.

Також апелянт вказує, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 за ч.2 ст.263 КК України не відповідає дійсності оскільки судом не було встановлено час, місце та спосіб в який обвинувачений носив сюрікени, а тому на думку апелянта за вказаною статтею ОСОБА_9 має бути виправданим на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

· Потерпілі ОСОБА_53 та ОСОБА_29 в своїх апеляційних скаргах просять вирок суду скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянти вказують, що вирок суду є незаконним, та таким. Що не відповідає фактичним обставинам справи і дослідженим під час судового розгляду доказам.

Апелянти вказують, що доводи суду згідно яких ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 були виправдані у інкримінованих їм кримінальним правопорушенням не відповідають дійсності та суперечать показам свідків, потерпілих та самих обвинувачених, які вони давали під час досудового розслідування та в суді.

Так судом не було враховано покази потерпілого ОСОБА_30 , який 17.05.2012 року бачив обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в смт. Чабани на вул. Яблуневій і які приїхали подивитися на місце де планували вчинити злочин.

Крім того судом не було враховано показів обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вони давали під час перших допитів і в яких вказали як готувалися та вчинювали злочини, зокрема показання обвинувачених під час очних ставок між обвинуваченими та при проведенні відтворення обстановки та обставин події, які свідчать про обізнаність виправданих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у задумах щодо скоєння злочину.

Так, апелянти вказують, що згідно показань ОСОБА_13 які він давав під час очної ставки з ОСОБА_12 , останній був присутній під час розмови про крадіжку 23.05.2012 року, під час зустрічі на станції метро «Осокорки», що на думку потерпілих спростовує доводи обвинуваченого про його необізнаність і згідно вказаних показань ОСОБА_13 чув крики та визг під час вбивства Бернацького.

Також апелянти вказують, що показання ОСОБА_13 про погрози з боку ОСОБА_9 в його бік та примус з боку останнього є необґрунтованими та спростовуються показаннями самого ОСОБА_9 , який вказав, що він лише погрожував не ділитися з тими хто піде, а не фізичною розправою чи вбивством.

Крім того, апелянти вважають, що вина ОСОБА_14 підтверджена тим, що саме він 18.05.2012 року отримав замовлений пневматичний пістолет, який потім зберігав у себе, а в ніч 24.05.2012 року викинув з вікна разом з маскою та рукавицями ОСОБА_54 , а потім цієї ж ночі тричі телефонував ОСОБА_9 та отримував дзвінок від ОСОБА_13 .

Про обізнаність ОСОБА_14 на думку апелянтів також вказують показання надані обвинуваченими під час очних ставок між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Також апелянти вказують, що судом не було встановлено яким саме предметом нанесені тілесні пошкодження ОСОБА_55 , кому він належав та куди потім подівся.

Аналогічні апеляційні скарги подали і представники потерпілих ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , які просять вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Апелянти вказують, що вказаний вирок в частині виправдання ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 є безпідставним, незаконним та не відповідає фактичним обставинам справи та доказам, зібраним під час досудового слідства і при розгляді справи в суді.

Так апелянти вказують, що висновки суду про необізнаність ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про мету поїздки до Чабанів а також те, що жодних дій на місці злочину вони не вчиняли є необґрунтованими та спростовуються показаннями самих обвинувачених, які вони давали під час перших допитів і згідно яких всі обвинувачені були обізнані з метою поїздки до ОСОБА_58 , приймали участь у підготовці плану злочинів, їх здійсненню та досягненню кінцевої мети заволодіння коштами сімей ОСОБА_59 і погоджувались з пропозицією ОСОБА_60 досягти вказаної мети навіть шляхом вбивств.

Також апелянти вказують, що суд прийшов до хибного переконання про недоведеність участі ОСОБА_14 у вчиненні готування до злочину і досудовим розслідуванням було вірно встановлено, що останній не зміг прийняти участь у злочині в ніч 24.05.2012 року лише в зв`язку з тим, що його не випустила матір.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що судом під час розгляду вказаного кримінального провадження щодо неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 всупереч вимог ст. 496 КПК України не залучено відповідну службу у справах дітей та кримінальну міліцію у справах дітей, що є порушенням загальних правил кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Крім того прокурор вказує, що всупереч вимогам ч.4 ст.107 КПК України в матеріалах провадження відсутні аудіозаписи судового засідання від 18.06.2013, в частині допиту потерпілої ОСОБА_32 та свідка ОСОБА_61 , а аудіозаписи судових засідань від 11.07.2013 31.05.2014, 06.06.2013, 18.09.2013, 09.10.2013, 17.10.2013 та 30.10.2013 року є неповними та такими що не прослуховуються, що унеможливлює встановлення зафіксованих на них даних.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_25 просять в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , захисника ОСОБА_35 , захисник ОСОБА_22 просить залишити зазначені апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурорів, обвинувачених, виправданих, захисників та законних представників, потерпілих та їх представників, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченим та виправданим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Разом із тим, при перевірці матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що у кримінальному провадженні не прослуховуються технічні носії інформації за 20.11.2014 в ході якого було проголошений вирок суду; 03.11.14, 29.10.14, 27.10.14 та 19.11.14 на яких зафіксовано судові дебати; 16.07.14 проводилось дослідження речових доказів; 31.05.2014, проведено допит потерпілого ОСОБА_41 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 ; 06.06.2013 продовжено допит потерпілої ОСОБА_29 , допит потерпілої ОСОБА_62 та свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_64 .

Крім того, в матеріалах провадження відсутній аудіозапис частини судового засідання, яке відбулось 18.06.2014, під час якого відповідно до журналу судового засідання (т.17 а.п. 12-15) допитано потерпілу ОСОБА_32 , свідка ОСОБА_65 , прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд видалився до нарадчої кімнати, однак у провадженні міститься тільки аудіозапис, на якому зафіксовано оголошення судом ухвали суду про продовження строків тримання обвинувачених під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду необхідно усунути зазначені недоліки, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, дати належну оцінку всім доказам в їх сукупності, врахувати доводи апеляційних скарг і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 376 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скасувати.

Призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - тримання під вартою; ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання; ОСОБА_14 у вигляді застави, залишити без змін.

Головуючий:

Судді: