Справа № 343/947/15-к
Провадження № 11-сс/779/111/2015
Категорія ст.181 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000267, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду від 12 травня 2015 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Долинського РВ УМВС України. У застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено. Застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вирішено, що зобов`язання застосовуються до підозрюваного на строк 2 місяці з дати винесення ухвали до 12.07.2015 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в суді доведені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, а саме: обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому, слідчий суддя врахував: конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом II групи, недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, а тому вирішив, що слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду є незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту дозволить запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора, який просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу, доводи захисника, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав.

На думку колегії суддів, при застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

В силу ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Надані прокурором докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існує передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризик спроби ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

З цього приводу суд обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за яке може бути призначене покарання до 5-ти років позбавлення волі, тому може вчинити спробу уникнути правосуддя.

Разом із тим, колегія суддів погоджується, що ступінь цього ризику не є таким істотним, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, та з доводами слідчого судді на обґрунтування свого рішення даними про особу підозрюваного, зокрема, що він має міцні соціальні зв`язки дружина та двоє неповнолітніх дітей; являється інвалідом 2 групи, а тому потребує постійного лікування; його поведінку після повідомлення про підозру, а саме те, що він добровільно відшкодував завдану ним шкоду і потерпілий ніяких претензій до нього не має.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про достатність обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, менш м`якого, ніж зазначено у клопотанні слідчого особистого зобов`язання (ст.179 КПК України), та покладення на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК України, відповідають обставинам кримінального провадження, особі підозрюваного, тяжкості обвинувачення, ступеню наявного ризику та положенням кримінально-процесуального закону.

Крім того, запобіжний захід у виді домашнього арешту є, по суті, одним із найсуворіших заходів, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та належній процесуальній поведінці підозрюваного. Тільки те, що санкція статті за злочин по якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Долинського районного суду від 12 травня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 02 червня 2015 року о 10 годині.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4