Справа № 509/1246/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Овідіополь Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в порушення ст.51 Конституції України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, та ст.75 Сімейного кодексу України, відповідно до якої право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, шляхом злісного ухилення від виплати аліментів, не зважаючи на наявність виконавчого листа № 2-267 від 30.03.2000 року, виданого на підставі рішення Овідіопольського районного суду за позовом ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитини - інваліда II групи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за яким він зобов`язується сплачувати на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків щомісячно до повнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до 05.11.2014 року та ? частину всіх видів заробітків щомісячно до повноліття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до 14.02.2018 року починаючи з 29.03.2000 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, умисно, злісно, ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, так як маючи доходи від неофіційних заробітків, що підтверджується показами роботодавця ОСОБА_8 , ніяких грошових коштів на утримання дітей не здійснював, у зв`язку з чим згідно розрахунку Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, має заборгованість по виплаті аліментів за період починаючи з грудня 2012 року по 01.03.2015 року на загальну суму 59233 гривні 08 копійок, на виклики і офіційні попередження державної виконавчої служби не реагує, офіційно не працевлаштовується.

Своїми умисними діями, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.164 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.164 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_5 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 20.04.2007 року з діагнозом хронічний алкоголізм 2 ст.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора та потерпілої, які вважають можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливе застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.
У відповідності до ст.75 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить іншого злочину.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1