ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/2682/15-к

23.03.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження №0000459 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нова Каховка Херсонської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, утриманців не має, на військовому обліку не перебуває, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, працює слюсарем аварійно -відбудовних робіт Новотроїцького ЖКП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 30.12.2014 року близько 04-00 год., знаходячись в транзитному залі залізничного вокзалу ст. Херсон Одеської залізниці по вул. Залізнична Площа, 3, що у м. Херсоні, переслідуючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів таємно викрали у ОСОБА_6 сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не має, в якій знаходилися належні потерпілому особисті речі, а саме: планшет рожевого кольору марки «Digital» Tab 702 вартістю 1299 грн., мобільний телефон марки «Lenovo» A-516 вартістю 1000 грн. із сім - картою оператора «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілого не має, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2299 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, фактичні обставини справи не оспорив, розкаявся. Показав, що у ніч з 29.12.2014 року на 30.12.2014 року був у приміщенні залізничного вокзалу ст. Херсон, де з знайомим ОСОБА_7 , а також з потерпілим, біля бару розпивав горілку, у потерпілого тоді при собі була сумка, йому (обвинуваченому) було відомо, що у тій сумці знаходився планшет. В той момент, коли він (обвинувачений) та ОСОБА_7 вийшли на вулицю покурити, останній запропонував йому викрасти у потерпілого ту сумку, на що він погодився. У подальшому в той момент, коли потерпілий віддав ОСОБА_7 свою сумку, щоб той потримав її, поки він зніме гроші з банкомату, та, відвернувшись, почав знімати гроші, він та ОСОБА_7 з сумкою потерпілого пішли з приміщення вокзалу. Пізніше вони оглянули ту сумку та виявили в ній ті речі, викрадення яких йому інкримінується.

Оскільки обвинувачений визнав свою провину, сумнівів в добровільності його позиції немає, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, і приходить до висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується посередньо, зайнятий суспільно корисною працею, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив вперше, обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого та намір не вчиняти подібних дій у майбутньому, обставиною, яка обтяжує покарання, визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання за умови здійснення контролю за його поведінкою кримінально виконавчою інспекцією.

Також при обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує думку прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у справі не пред`явлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373 - 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області 491,92 (чотириста дев`яносто одну грн. 92 коп.) грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення дактилоскопічної експертизи №4134 від 05.01.2015 року.

Речові докази у справі:

- системний блок вважати повернутим ОСОБА_5 ;

- планшет марки «Digital» Tab 702, мобільний телефон марки «Lenovo» A-516 вважати повернутими потерпілому;

- сліди папілярних узорів, оптичний CD диск з відеозаписом з камер відеоспостережень зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Головуючий: ОСОБА_1