Справа № 528/130/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження № 0000017, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимий:

21.12.2009 року за ч.3 ст. 185 КК України п/в, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

26.01.2010 року за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано 2 роки п/в за вирком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.12.2009 року, остаточно засуджений до 3 років п/В. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

22.06.2010 року за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 3 р. 2 міс. позбавлення волі - звільнений 26.07.2012 року за постановою Ленінського районного суду м.Полтава від 18.07.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 міс. 8 дн.;

19.04.2013 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року п/в. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 міс.п/в за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.06.2010 року, остаточно засуджений до 1 р. 1 міс. позбавлення волі - звільнений 19.05.2014 року по відбуттю строку покарання ,

вчинені злочинів передбачених ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ст. ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 на початку січня 2015 року слідуючи електропоїздом сполучення "Київ-Гребінка", в одному з вагонів знайшов пенсійне посвідчення інваліда 1 групи "Б" з дитинства серії НОМЕР_1 ,видане Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації м.Севастополь, як забрав собі.

Наступного дня ОСОБА_4 в знайдене посвідчення вніс неправдиві відомості, а саме вклеїв у пенсійне посвідчення свою фотокартку, щоб безкоштовно користуватися послугами залізничного транспорту.

Згідно висновку технічної експертизи документа № 44 від 13.02.205 року встановлено, що в наданому на дослідження пенсійному посвідченні інваліда 1 групи "Б" з дитинства серії НОМЕР_2 вилучене у ОСОБА_5 на першій сторінці маються ознаки зміни початкового змісту реквізитів документа, виражені в переклеюванні фотокарточки та дописці цифр "66" в графі "№" посвідчення. Встановити первісні дві останні цифри в графі "№" не представилось можливим через відсутність поверхневого шару паперу бланка посвідчення.

Крім цього ОСОБА_4 05.02.2015 року близько о 12 год. 00 хв. прийшов до каси № 4 залізничного вокзалу ст. Лубни Південної залізниці та пред"явив підроблене пенсійне посвідчення касиру з метою придбання пільгового проїзного квитка на приміський електропотяг до ст. Гребінка Південної залізниці, яке у нього було вилучене.

Під час досудового розслідування між Лубенським міжрайонним прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 26.02.2015 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст.358 ч.4 ,358 ч.3 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 358 ч. 3 КК України - 2 роки обмеження волі, за ч.4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитом строком на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду укладену 26.02.2015 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ст. ст. 358 ч.3 КК України до 2 років обмеження волі.

За ч.4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитом строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ по справі: пенсійне посвідчення інваліда 1 групи "Б" з дитинства серії НОМЕР_2 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження - знищити .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1