Справа №480/855/15-к 22.07.2015 22.07.2015 22.07.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 24.02.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.12.2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25.07.2013 року у зв`язку з хворобою на 10 місяців 23 дні,

- визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_2 (зареєстрований по АДРЕСА_3 ,

раніше судимого 26.12.2014 року Миколаївським районним

_______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/570/15 Головуючий в суді першої інстанції:суддя ОСОБА_7

Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України Головуюча в судді апеляційної інстанції: суддя ОСОБА_1

судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

- визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_4 , раніше судимого Миколаївським районним судом Миколаївської області 1) 23.07.2008 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.08.2010 року умовно-достроково за постановою суду від 29.07.2010 року на 11 місяців 27 днів,

2) 21.07.2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 30.12.2014 року за відбуттям строку покарання;

- визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_9

обвинувачений: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 :
Посилаючись на наявність тяжкої хвороби, просить пом`якшити призначене йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції вироку Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 року, яким

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 належного ОСОБА_5 майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 належного майна.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 належного ОСОБА_6 майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 належного майна.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26.12.2014 та остаточно до відбуття визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/3 належного майна.

ОСОБА_8 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання ву вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, якщо протягом визначеного іспитового строку він не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Постановлено задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином задовольнити у повному обсязі і стягнути на користь потерпілих в солідарному порядку:

- з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 14900 грн. на відшкодування майнової шкоди;

- з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 1500 грн. на відшкодування майнової шкоди;

- з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 900 грн. на відшкодування майнової шкоди;

- з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 2200 грн. на відшкодування майнової шкоди;

- з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 750 гривень на відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задоволено частково і постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 :
вважає, що призначене йому судом покарання є занадто суворим з огляду на наявність у нього захворювання на туберкульоз легень з 1997 року та тромбофлебіт нижніх кінцівок.
На думку апелянта, суд також при призначенні покарання не прийняв до уваги ту обставину, що на його утриманні є неповнолітній син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матір померла в 2014 році) та пенсійного віку матір, 1949 року народження, які потребують його догляду.
Узагальнений виклад позиції потерпілого ОСОБА_10 :
просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Вказує, що по справі були досліджені всі наявні докази по даному кримінальному провадженні і судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає фактичним обставинам вчиненого злочину.

Стверджує, що хоча ОСОБА_5 і розкаявся у вчиненні злочину, однак не прийняв ніяких заходів для відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, завданої злочином.

Інші учасники судового провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Обставини, встановлені судом першої інстанції:
У ніч з 22.02.2015 року на 23.02.2015 ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , шляхом пошкодження замків на вхідних дверях проникли до будинку, та сараїв, розташованих по АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрали його майно.

Після вчиненого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 16000 грн.

26.02.2015 року, у нічний час, ОСОБА_5 навмисно з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_16 , шляхом пошкодження дверей, проникли до автомобіля марки ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на майданчику біля будинку АДРЕСА_6 , належний ОСОБА_11 , звідки таємно викрали його майно.

З викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2200 грн.

01.03.2015 року, у нічний час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , незаконно заволоділи мопедом марки «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був розташований біля огорожі двору будинку АДРЕСА_7 , належний ОСОБА_13 .

Після чого з мопедом з місця події зникли, та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 2200 грн.

01.03.2015 року, у нічний час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , перелізли через огорожу на територію двору будинку, АДРЕСА_8 , який належить ОСОБА_12 , де з металевої клітки, таємно домашню живність, чим спричинили ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

З місця скоєння злочину зникли, розпорядились ним на власний розсуд.

01.03.2015 року, у нічний час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , перелізли через огорожу на територію двору будинку АДРЕСА_9 , який належить ОСОБА_17 , де з дерев`яної клітки, таємно викрали 5 кролів, чим спричинили ОСОБА_17 матеріальну шкоду на на загальну суму 750 грн.

З викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядились ним на власний розсуд.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції:
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який залишив на розсуд суду вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_9 про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок та незаконного заволодіння транспортним засобом мопедом за обставин, зазначених у вироку, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і апелянтом не оскаржуються.

Дії ОСОБА_5 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і в частині кваліфікації дій вирок також апелянтом не оскаржується.

Тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, у зв`язку із смертю дружини один утримує неповнолітню дитину, 2003 року народження, раніше судимий, постійного місця роботи та офіційного заробітку немає, обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також стану здоров`я обвинуваченого ( з 20.03.2015 року перебуває на лікуванні в дільниці слідчого ізолятора Снігурівської ВК № 5 спеціалізованої туберкульозної лікарні та страждає на тяжке захворювання) суд і призначив покарання у мінімальних межах санкцій відповідних статей кримінального закону.

Остаточне покарання ОСОБА_5 призначено за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

За такого суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання ОСОБА_5 повинно проходити в умовах ізоляції від суспільства.

Щодо прохання апелянта про пом`якшення призначеного йому покарання на підставі ст. 69 КК України, то апеляційний суд не вбачає підстав для цього, оскільки визнані судом пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.

З огляду на наведене,апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_5 відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та даним про особу винного, тому воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 року відносно ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуюча:

Судді: