№ 243/1250/15-к
№ 1-кп/243/146/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
технічному секретарі ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
с. Миколаївка, Слов`янського району, Донецької області, українця, гр-на
України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого
в
АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 260 ч. 2 КК України, за таких підстав.
На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами, частина яких є громадянами Російської федерації, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної «Донецької народної республіки» було створено, непередбачене законами України, збройне формування, яке мало:організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; було озброєне вогнепальною зброєю, вибухівкою; мало тяжке військове озброєння та військову техніку.
Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.
Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
На початку травня 2014р., точну дату встановити у ході судового слідства не було можливим, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Миколаївка Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».
Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.
Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою, в травні 2014р. ОСОБА_5 було призначено на посаду бійця та передано йому у використання автоматичну зброю «АКС».
Продовжуючи протиправну діяльність, у період з початку травня 2014р. до початку червня 2014р. ОСОБА_5 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира по здійсненню визначених йому завдань по охороні блокпосту`Цегельний», розташованого на в`їзді в м. Миколаївка зі сторони м. Слов`янська Донецької області, здійснював контрольно-пропускний режим, під загрозою застосування вогнепальної зброї.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочину визнав себе повністю, щиро розкаявся.
Враховуючи, що 07.02.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором ОСОБА_6 була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 260 ч. 2 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки із покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально - виконавчу інспекцію, суд розглянув справу відповідно положень ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.
Речових доказів по справі не має.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, зобов`язав його, відповідно до вимог ст. 76 КК України, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально - виконавчу інспекцію
До набуття вироку законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі №27 державного Департаменту виконання покарань в Харківській області, скасувати, звільнивши його з-під варти.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонній суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, в той же термін, з часу отримання ним копії вироку.
Суддя: