Провадження № 1-кп/750/20/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2015 року м.Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, українця, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.2 ст.259 КК України,-
ОСОБА_4 , 19.06.2014, близько 19.37, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , здійснив телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_1 на гарячу лінію кол-цетру кабельного оператора ТБ Основа-ТВ, що знаходиться за адресою: м.Чернігів, вул.Котляревського, 25, та, вимагаючи включення російських каналів, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про нібито існуючу підготовку вибуху приміщення вищевказаного оператора, яке загороджує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тим самим порушив нормальний ритм життя підприємства та вніс елементи дезорганізації у функціонування підприємства.
29.09.2014, о 20.47, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно, здійснив телефонний дзвінок зі свого мобільного номеру НОМЕР_2 на канал служби порятунку 101 та повідомив про те, що магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , заміновано, чим здійснив завідомо неправдиве повідомлення про нібито існуючу підготовку вибуху приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою, яке загороджує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тим самим порушив нормальний ритм життя підприємства та вніс елементи дезорганізації у функціонування підприємства.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.ч.1, 2 ст.259 КК України визнав повністю, підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинуваченні, та щиро каявся у скоєному. Пояснив, що перше повідомлення про нібито існуючу загрозу вибуху здійснив, оскільки хотів подивитися телевізійну програму Контрольна закупка, що транслювалася по одному з каналів російського телебачення, і ні з чим іншим його дзвінок не пов`язаний. Друге повідомлення підготовку вибуху приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 ним вчинене внаслідок образи на колишню дівчину, що працює у цьому магазині.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно викладених вище обставин справи, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками; та за ч.2 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту обвинуваченого, стан його здоров`я, відповідно даних, що маються у справі, що він не працює, формально позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, позитивні характеристики за місцями навчання, що він раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.2 ст.259 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.259 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.259 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: оптичні диски з інформацією залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Самсунг С 230 та сім-картку мобільного оператора Лайф конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1