ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2303/15-к
провадження № 1-кп/753/218/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче засідання за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , який народився у с. Сахкамінь Камянець-Подільського району Хмельницької обл., є громадянином України, одружений, працює формувальником в ПАТ «Дарницький завод ЗБК», зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
07 грудня 2014 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ілліча, 1 біля кіоску «Преса» скоїв злочин проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, 07 грудня 2014 року о 18 годині 10 хвилин до чергової частини Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшло повідомлення по спецлінії «102» про те, що за адресою м. Київ вул. Ілліча, невідомий чоловік розбив скло в кіоску. В зв`язку з чим оперативним черговим Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві на місце пригоди за адресою м. Київ, вул. Ілліча 1, направлено автопатруль № НОМЕР_2 у складі інспектора патрульної служби Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві прапорщика міліції ОСОБА_5 , інспектора патрульної служби Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві прапорщика міліції ОСОБА_7 , для з`ясування обставин та врегулювання ситуації. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у форменому одязі.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , прибувши о 18 годині 30 хвилин за вищевказаною адресою, підійшли до кіоску «Преса», де ОСОБА_5 було з`ясовано, що ОСОБА_3 розбив скло кіоску за вказаною адресою та сів разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 до маршрутного таксі № 549. Далі ОСОБА_5 , зайшовши у маршрутне таксі № 549, яке знаходилось на зупинці громадського транспорту на перехресті вулиць Ілліча-Привокзальна, запропонував ОСОБА_3 вийти з громадського транспорту для встановлення обставин при яких було розбито скло у кіоску «Преса», на що ОСОБА_3 погодився, вийшов з маршрутного таксі та підійшов разом із працівниками міліції до кіоску «Преса» по вул. Ілліча, 1 в м. Києві.

В момент, коли продавець кіоску ОСОБА_9 сказала працівникам міліції, що ОСОБА_3 розбив скло вітрини, останній у нецензурній формі, голосно став заперечувати. На зауваження працівників міліції, став погрожувати інспектору патрульної служби ОСОБА_5 , який прибув на виклик для виконання своїх службових обов`язків, фізичною розправою та став руками хватати інспектора патрульної служби ОСОБА_5 за формений одяг, при цьому пошкодив формений одяг ОСОБА_5 та, продовжуючи свої злочинні дії направлені на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, стоячи навпроти ОСОБА_5 у безпосередній близькості, умисно завдав удар головою в область голови ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця в лобній ділянці зліва.

30 січня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий і підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 345 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана його згода на призначення визначеного угодою покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Відповідно до умов цієї угоди, сторони домовилися, що потерпілий відмовляється заявляти цивільний позов.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 у виді одного року обмеження волі без призначення додаткового покарання та на підставі ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік та покладенням обов`язків; попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, вважаючи, що при її укладенні дотримані вимоги закону.

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_3 , цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України і йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

п р и с у д и в:
затвердити угоду від 30 січня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 січня 2015 року покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробування з іспитовим строком один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: