АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1714/14 Справа № 182/6832/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2014 року.

Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше судимий:

- 08.07.2014року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у сумі 850 грн.,

засуджений: - за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з випробувальним строком на 2 роки та на нього покладені певні зобов`язання визначені п.2, 3,4 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України, невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.07.2014 року у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. виконується самостійно.

Цим же вироком з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4005,33 грн..

Встановила:

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за скоєння злочину за таких обставин.

Приблизно о 02.00 годині 03 серпня 2014 року, обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись в гостях у буд. АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю інших осіб, з жіночої сумки умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з якої достовірно знаючи ПІН-код, в банкоматі, в той же день зняв гроші в сумі 5300 грн., що належать потерпілій, чим спричинив їй збитки на вказану суму.

В апеляції та доповненнях до апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, , зазначаючи, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст.ст. 75,76 КК України, що відобразилось на м`якості покарання. Просить ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Застосувати ст.71 КК України, та за сукупністю не відбутого покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 09.09.2014 року та покарання за даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді 3 років позбавлення волі, зі штрафом в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Застосувати до нього ст.72 КК України, відповідно до якої покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги в повному обсязі та просив скасувати вирок суду першої інстанції, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілої, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, ретельно проаналізовано у вироку, що в апеляційному порядку не оскаржено. Фактичні обставини справи, та правильність юридичної кваліфікації скоєного за ч.2 ст. 185 КК України, також ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_8 ..

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу засудженого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання прокурора в своїй апеляції про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з того, що останні не відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Так, судом першої інстанції при обранні виду та міри покарання враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся та на час винесення рішення частково відшкодував шкоду потерпілій.

В апеляційному суді обвинуваченим надано розписку потерпілої ОСОБА_7 про те, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю сплатив їй 5000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що було підтверджено обвинуваченим та потерпілою в судовому засіданні і вона будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просить не змінювати вирок суду, вважаючи призначене покарання справедливим.

Тому виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції призначено ОСОБА_8 покарання відповідно до вказаних вимог кримінального закону, у вигляді 3 років позбавлення волі, розмір якого не оскаржується і прокурором, та обґрунтовано застосовано до нього положення ст.ст. 75, 76 КК України, про звільнення від відбування покарання, з випробуванням на 2 роки та з покладенням відповідних обов`язків. З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що саме таке покарання є справедливим та достатнім для його виправлення, і попередження скоєння нових злочинів. а підстав для задоволення апеляції прокурора про призначення більш суворого покарання - не вбачає.

Колегією суддів перевірено і правильність застосування до ОСОБА_8 ст.ст. 71, 72 КК України.

На підставі ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню їх з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як вбачається з наданої суду квитанції, Півень повністю сплатив штраф у розмірі 850 грн., призначений йому 08.07.2014року Нікопольським міськрайонним судом при засуджені за ч.1 ст.185 КК України до штрафу. Тобто Півень повністю виконав попереднє рішення суду.

Тому суд правильно застосував до нього положення як ст.71 КК України, так і ст.72 КК України, остільки основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню їх з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, та належно вмотивував прийняте рішення.

Порушень кримінального процесуального закону в ході досудового слідства, та під час розгляду справи в суді, які б могли вплинути на правильність висновків суду , на кваліфікацію його дій, та стосовно призначення покарання, колегією суддів не виявлено.

В зв`язку з цим, вирок суду є законним та обґрунтованим, а доводи прокурора є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: