Провадження №1-кп/761/159/2015
В И Р О К
іменем України
19 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008852 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, гр-на України, з неповною середньою освітою /9 класів/, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 23 липня 2014 року, знаходячись поблизу будинку № 4 по вул. Інститутської в м. Києві, на барикаді знайшов запал до гранати РГД-5, який забрав собі та заховав у автомобільному скаті, що знаходились поблизу тієї ж барикади. В подальшому, ОСОБА_5 12 серпня 2014 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, знаходячись на площі Майдан Незалежності в м. Києві, а саме: поблизу будинку Федерації Професійних Спілок України, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 18, знайшов корпус гранати РГД-5, після чого пішов до барикади на вул. Інститутській в м. Києві та забрав запал, який знайшов раніше, вкрутив його в корпус гранати РГД-5 та залишив її собі, усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів та його караність, не маючи відповідного дозволу на зазначену гранату, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998р., ОСОБА_5 залишив собі та в подальшому зберігав в якості трофею.

Крім того, ОСОБА_5 , 22 серпня 2014 року приблизно о 06 годині 15 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе «Кофе-тайм» за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 2/1, побачив, що офіціант ОСОБА_6 спить на робочому місці. ОСОБА_5 це обурило і він, прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, незважаючи на наявність громадян, які знаходились у приміщенні вказаного кафе «Кофе- тайм», порушуючи нормальну роботу кафе, почав висловлюватися нецензурною лексикою в бік оточуючих. В подальшому, ігноруючи вимоги працівників кафе «Кофе тайм» покинути приміщення, ОСОБА_5 з метою підсилення психологічного впливу та ефекту попередньо висловлених ним погроз, дістав із своєї сумки, чорного кольору, предмет зеленого кольору, ззовні схожий на гранату, і тримаючи в лівій руці, почав пред`являти претензії необґрунтованого характеру до осіб, що знаходились у приміщенні кафе «Кофе- тайм» по вул. Грінченка, 2/1 в м. Києві, погрожуючи її застосуванням. Присутні в кафе сприймали предмет зеленого кольору, ззовні схожий на гранату, поєднаний з її демонстрацією та погрозами застосування, як загрозу спричининення реальної шкоди їхньому здоров`ю. Всього хуліганські дії ОСОБА_5 тривали 15 хвилин, після чого були припинені представниками громадськості.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю /хуліганстві/, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14 травня 2015 р. між старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони: визначили істотні для кримінального провадження обставини, констатовано факт беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст.263 КК України - 3 /три/ роки позбавлення волі; за ч.4 ст.296 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років, з застосуванням ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 /три/ роки, та зобов`язання сплатити на користь держави 6651 грн. 09 копійки за проведення експертизи; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинах, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 та ч. 4 ст. 296 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів; внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання; характер обвинувачення за ч.1 ст.263, ч.4 ст. 296 КК України; вид покарання, який буде застосований в разі затвердження угоди.

Крім того, як обвинувачений та його захисник, так і прокурор суду повідомили, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні захисник вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, перевіривши угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України; інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Відшкодування процесуальних витрат покладається на обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 475 КПК України, суд
з а с у д и в :
Затвердити угоду, укладену 14.05.2015 р. між старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки;

- за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-х /трьох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти з зали суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 6651 /шість тисяч шістсот п`ятдесят одну/ грн. 09 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні №0008852:
· гранату РГД-5, яка знаходяться на зберіганні у Шевченківському РУГУ МВС України в м. Києві, знищити;
· оптичний диск «Verbatum» з відеозаписом, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя