Справа №589/6955/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/3/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000151 від 18 липня 2013 року за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2014 року яким, -

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, українця,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 44 гривні і 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, ОСОБА_7 17 липня 2013 року близько 12 годин зайшов до магазину «Автомобіліст» по вулиці Кожедуба, буд. 1 в м. Шостка щоб з`ясувати стосунки з працюючим в ньому ОСОБА_10 . Викликавши останнього на вулицю, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину, вчинив з ОСОБА_10 сварку, а потім умисно наніс удари долонею правої руки в область лівої щоки та шиї потерпілого, а також один удар правою ногою в область його сидниць, спричинивши ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_9 , вказує на те, що він та потерпілий заявляли клопотання в судовому засіданні щодо перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 125 на ч. 1 ст. 296 КК України, але суд відмовив в його задоволенні, не зважаючи на те, що потерпілий з обвинуваченим знайомий не був і ніяких стосунків з ним до цього випадку не мав. Суд проігнорував правдиві показання потерпілого, а взяв до уваги показання обвинуваченого, які не відповідають дійсності і висновкам експертизи. В судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненому не визнав, не попрохав вибачення у потерпілого. Це свідчить про те, що обвинувачений не розкаявся у скоєному і намагається уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Судом також необґрунтовано частково задоволено цивільний позов потерпілого про відшкодування на його користь з обвинуваченого заподіяної моральної шкоди, лише в розмірі 5000 гривень не зважаючи на те, що він був заявлений в сумі 15 000 гривень, без наведення відповідних мотивів, а тому він прохає вирок суду скасувати, як незаконний, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

На дану апеляційну скаргу надійшло заперечення від адвоката ОСОБА_11 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який спростовує доводи представника потерпілого і вказує на те, що судом доведено, що ОСОБА_7 у вчиненому розкаюється, під час розгляду справи надавав правдиві докази, та пояснив, що не стримався на образи з боку потерпілого та завдав йому у зв`язку з цим тілесні ушкодження, і неодноразово просив вибачення у потерпілого.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 , який разом з ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу, та вважали, що вирок суду слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, прокурора ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судове рішення у відповідності зі ст. 370 ч.1 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги представника потерпілого про те, що суд безпідставно відмовив в їх з потерпілим спільному клопотанні про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 125 на ч. 1 ст. 296 КК України, а тому висновки не відповідають фактичним обставинам, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , визнав в повному обсязі свою вину і не заперечував, що дійсно під час сварки з потерпілим наніс умисно йому тілесні ушкодження, а в послідуючому попрохав у нього вибачення.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що в день конфлікту в магазин зайшов, як пізніше йому стало відомо, ОСОБА_7 , а потім разом з ОСОБА_10 вони вийшли на вулицю. Він бачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 знаходяться біля крильця магазину. Через деякий час він почув шум на вулиці і побачив, що ОСОБА_13 наніс удар рукою в обличчя Шевцову, від чого останній впав на спину. Потім ОСОБА_10 зайшов до приміщення магазину і розповів, що його побили.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно ОСОБА_7 побив його, заподіявши тілесні ушкодження, але вважає, що його дії необхідно кваліфікувати, як хуліганство за ст. 296 ч. 1 КК України.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_10 діями ОСОБА_7 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання обвинуваченого, свідка ОСОБА_12 , про обставини заподіяння потерпілому умисних тілесних ушкоджень, оскільки вони логічні і послідовні, та узгоджуються фактично з показаннями самого потерпілого.

Колегія суддів також не може погодитись з доводами апеляційної скарги представника потерпілого щодо необхідності скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких суд апеляційної інстанції, скасовуючи вирок суду, призначає його розгляд в суді першої інстанції.

В той же час, в апеляційній скарзі представника потерпілого не зазначено які ж конкретно порушення, вимог ст. 415 КПК України, допущені судом, які б безперечно давали суду апеляційної інстанції підстави для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказані підстави не були виявлені та встановлені і під час розгляду даного кримінального провадження апеляційним судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, яке не було висунуте в суді першої інстанції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19 листопада 2013 року до Шосткінського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт, затверджений 18 листопада 2013 року старшим прокурором Шосткінської міжрайонної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001551 від 18 липня 2013 року, відносно ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення і, визнавши його винним, вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, так як він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин, колегія суддів, погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, не знаходить передбачених законом підстав для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання і обґрунтовано призначив його у виді громадських робіт. Колегія суддів приходить до переконання, що призначене покарання обвинуваченому не можна вважати м`яким.

Не може погодитись колегія суддів також з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованого вирішення цивільного позову потерпілого в частині стягнення на його користь заподіяної моральної шкоди.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого, суд врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, понесених потерпілим, ступінь вини обвинуваченого. Враховуючи понесені потерпілим моральні страждання та виходячи з принципів розумності та справедливості, суд стягнув на його користь з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

Колегія суддів вважає, що вказаний цивільний позов потерпілого судом першої інстанції вирішено у відповідності з вимогами ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, а визначена сума є обґрунтованою.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для зміни або скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців після її оголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4