УХВАЛА

Іменем
України

2 жовтня 2007 року апеляційний суд Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Михайловського В.І.,

Мельничук Н.М.

з участю: прокурора Руденка
В.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 та апеляцією помічника прокурора Черняхівського району на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 липня 2007
року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець
та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, не судимий згідно вимог ст. 89 КК
України,

засуджений: за ст. 308 ч.2 КК України на 5 ( п'ять) років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна засудженого;

-
за ст. 309 ч.2 КК України на 2 ( два ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш
суворим остаточно визначено покарання у вигляді 5 ( п'яти ) років позбавлення
волі з конфіскацією майна, яке є
власністю засудженого.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець та
мешканець АДРЕСА_2, громадянин України, судимий: вироком Корольовського районного

Справа №11- 648 Головуючий у суді 1-ї інстанції Моніч Б.С.

Категорія ст. 308 ч.2 ,309 ч.2

КК України Доповідач Михайловський В.І.

2

суду м.Житомира від 12.05.
2003 року за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 1 рік 6
місяців, постановою цього ж суду від
14.12.2004 року направлений у місця позбавлення волі, звільнений
умовно-достроково постановою Ізяславського
районного суду Хмельницької області від 19.01.2006 року на 7 місяців 22
дні,

засуджений : за ст. 308ч.2 КК України на 5( п'ять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна засудженого ; за ст. 309 ч.2 КК
України на 2 (два)
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбуття
ОСОБА_3 - 5 ( п'ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до
вимог ст. 71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання
згідно постанови Ізяславського районного
суду від 19.01. 2006 року остаточно визначено засудженому ОСОБА_3 - 5 ( п'ять ) років 1 ( один ) місяць позбавлення волі з конфіскацією
майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженець і житель АДРЕСА_3, громадянин України,
судимий: вироком Корольовського
районного суду м.Житомира від
9.03.1994 року за ст.ст. 81
ч.3, 46 КК України на З роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку
на 2 (два) роки; 13.04. 1995 року за ст. 140 ч.3, 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 23.05.1997 року за ст.ст. 141 ч.2, 43 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини
майна; 1.11.1999 року заст. 198 2
ч.2, ст.ст. 101 ч.3, 222 ч.3 101ч.1, 42,43 КК України ( редакції 1960 року) на 8 років 6 місяців позбавлення волі

3

з конфіскацією майна засудженого, звільнений постановою Полтавського районного суду полтавської області від 10. 10.2005 року умовно-достроково на 2 роки 4 дні,

засуджений за ст. 309 ч.2 КК України
на 2 ( два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднаний невідбутий строк покарання за попереднім
вироком та остаточно визначено засудженому ОСОБА_4 до
відбуття 2 ( два) роки 2 місяці позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу засудженим
визначена - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженим рахується з 9.09.2006 року ОСОБА_2, з 16.09.2006 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 з 21.09.2006 року.

Речові докази по справі - макову солому вагою 4550 грамів вирішено знищити.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 67 грн. 07 копійок з кожного - судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Житомирській області.

Згідно вироку суду, 23.07.2006 року о 23-й годині ОСОБА_2 разом з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобілі ГАЗ-З ПО „051
Престиж" прибули у с Новопіль Черняхівського району, де ОСОБА_2 з
ОСОБА_3 незаконно зібрали коробочки маку з верхівковими і стеблами на присадибній ділянці домогосподарства
ОСОБА_5, що знаходиться АДРЕСА_4.

Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно виробили і придбали шляхом таємного викрадення наркотичний засіб-
макову солому загальною масою 4550 грамів,
помістили її у поліетиленові пакети, незаконно, без мети збуту винесли на
проїжджу частину, після чого разом з ОСОБА_4 поклали макову солому в автомобіль-таксі ГАЗ-3110 під керуванням водія
ОСОБА_6, якому нічого не було відомо про злочинні дії вищезазначених осіб, перевозили у м.Житомир, але 24.07.2006 року о 00
годин 05 хвилин були затримані
працівниками патрульної служби на майдані Рад смт. Черняхова.

В апеляції
засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду
та призначити нове покарання із застосуванням ст.69 КК України, посилаючись на те, що вирок є надто суворим, не
взято до уваги пом'якшуючі обставини : наявність батьків пенсійного віку,
хворої матері, а також і те, що ОСОБА_2
перебував на обліку у наркодиспансері, визнав вину та сприяв досудовому
слідству у розкритті злочину.

Прокурор у
поданій апеляції просить змінити вирок Черняхівського районного суду,
виключивши кваліфікуючу ознаку дій засудженого, ОСОБА_2 "повторно". В обгрунтування апеляції посилається на ті

4

обставини,
що на момент вчинення злочину
ОСОБА_2 попередня судимість щодо нього була погашена згідно вимог ст. 89 КК
України, а тому кваліфікуюча ознака „
повторність" у ст. 309 ч.2 КК України зайва.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який підтримав свою
апеляцію та заперечував проти апеляції засудженого , адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляцію засудженого ОСОБА_2,
обговоривши доводи апеляції та вивчивши справу,
суд вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Вина засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 308 ч.2,
309 ч.2 КК України підтверджується зібраними і дослідженими судом доказами та ніким з можливих апелянтів не
оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не судимий згідно ст. 89 КК України . У той же час судом першої інстанції у
мотивувальній частині вироку зроблено помилковий
висновок про те, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст. 309 ч.2 КК України
повторно.

А тому, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне виключити
з вироку суду 1 -ї інстанції таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину,
передбаченого ст. 309 ч.2 КК України засудженим ОСОБА_2 повторно.

Покарання засудженому ОСОБА_2 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого та всіх
обставин справи, у тому числі і тих, на які є посилання в апеляції.

Судом враховано, що ОСОБА_2 на момент вчинення злочину ніде не працював, знаходячись на обліку у зв'язку з
вживанням наркотичних засобів. Разом з тим засуджений
визнав вину та розкаявся за вчинений злочин, не судимий
відповідно до вимог ст. 89 КК України.

З урахуванням даних та обставин, які пом'якшують покарання, а також і підвищеної
суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд обгрунтовано визначив засудженому
ОСОБА_2мінімальну міру покарання, передбачену
санкцією кримінального закону, а саме ст. 308 ч. 2 КК України.

Наявність у засудженого батьків пенсійного віку, хворої матері як і знаходження ОСОБА_2 на обліку у наркодиспансері не можуть
бути безумовними підставами для пом'якшення призначеного
покарання та застосування відносно засудженого
вимог ст. 69 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, суд

5 ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2
залишити без задоволення, апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 липня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_2 змінити, виключити з вироку суду щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 309 КК
України кваліфікуючу ознаку повторність.

В решті вирок
залишити без зміни.