Єдиний унікальний номер: 378/431/13-к
Провадження № 1-кп/378/32/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2013 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галича Ю. М.,

за участю

секретаря: Яременко І.Ю.,

прокурора: Чугаєва В.Ю.,

потерпілої: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, не одруженого, раніше не судимого, за ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 26.01.2013 року, близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Молодіжне», що розташований в смт. Ставище по вул. Червоноармійській, безпричинно з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, затіяв сварку з працівником кафе-бару «Молодіжне» ОСОБА_1. погрожуючи при цьому останній фізичною розправою. При цьому ОСОБА_2 на зауваження ОСОБА_1 та її спроби припинити хуліганські дії вперто не реагував та продовжував свої хуліганські дії, виражаючись в адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою та демонструючи своє зухвале ставлення до оточуючих. Хуліганські дії ОСОБА_2 тривали близько 15 хвилин, після чого він вийшов з приміщення кафе-бару «Молодіжне», але через незначний проміжок часу повернувся до вказаного закладу та продовжив свої хуліганські дії, безпричинно затіявши сварку з відвідувачами, демонструючи при цьому явну зневагу до загальноприйнятих правил поведінки. При цьому ОСОБА_2 виражався в адресу присутніх нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та демонструючи своє зверхнє ставлення до оточуючих та явну неповагу до суспільства, впав в буйство і перекинув кілька столів та стільців, за якими відпочивали відвідувачі закладу, порушивши при цьому їх спокійний відпочинок. На спроби ОСОБА_1 присікти його хуліганські дії, які вперто не припинялися та супроводжувалися брутальною лайкою в адресу оточуючих, ОСОБА_2 не реагував та погрожував присутнім фізичною розправою. Такі дії ОСОБА_2, які супроводжувалися особливою зухвалістю, вперто тривалий час не припинялися, призвели до тимчасового припинення нормальної роботи закладу, а усі відвідувачі вимушені були покинути приміщення кафе-бару «Молодіжне». Лише після того як відвідувачі покинули приміщення кафе-бару «Молодіжне» та почувши, що ОСОБА_1 викликала працівників міліції, ОСОБА_2 припинив свої хуліганські дії.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст. 296 ч. 1 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

Під час досудового розслідування досягнуто угоду від 30 квітня 2013 р. в кримінальному провадженні №0000009 між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_2 про примирення за ст. 296 ч. 1 КК України за умовами якої:

1. Обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_1 завдану своїми діями шкоду.

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням строком 1 рік та покладенням на нього обовязків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_1 та обвинувачений ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні просять затвердити вищезазначену угоду.

Вислухавши думку прокурора, який просить суд визнати угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 ч. 1 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнає свою вину повністю, по місцю проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням строком 1 рік та покладенням на нього обовязків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 квітня 2013 року в кримінальному провадженні, №0000009 між потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2, що обвинувачується в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 296 ч. 1 КК України.

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 296 ч. 1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_2 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та зобовязати його, відповідно до п.п. 2), 3), ч. 1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через Ставищенський районний суд Київської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя Ю. М. Галич