Справа № 206/7800/14-к
Провадження № 1-кп/206/21/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" січня 2015 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000283 за обвинуваченням

· ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого та маючого на утриманні малолітню дитину 2007 р.н., освіта середньо-спеціальна, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
· 30.10.2009 р. Самарським р/с м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
· 30.12.2010 р. Самарським р/с м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий термін 1 місяць за вироком Самарського р/с м. Дніпропетровська від 30.10.2009 р. до відбуття призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі;
· ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
· 26.11.2013 р. Індустріальним р/с м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки.
у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 спільно з раніше йому знайомим ОСОБА_4 , 19.10.2014 приблизно о 20 год. 00 хв. знаходячись біля огородженої території околодку №5 ВСП «Дистанції колії Нижньодніпровськ - Вузол» ДП «Придніпровська залізниця», яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Іларіонівська 4Д, у отворі в огорожі виявили фрагмент рейки марки Р-43, який одним кінцем знаходився за територією околодку №5.

Після чого, оглянувши його через вище зазначений отвір, співучасники злочину ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 визначили даний фрагмент рейки, як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, в цей же день (19.10.2014 р.) близько о 20 год. 10 хв., перебуваючи біля паркану околодку №5 ВСП «Дистанції колії Нижньодніпровськ - Вузол» ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3 , з метою реалізації раптово виниклого прямого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_4 та на місці обміркували умови злочинної змови, згідно якої ОСОБА_3 повинен із застосуванням фізичної сили витягти частину фрагменту рейки Р-43, скрізь отвір в огорожі, при цьому ОСОБА_4 повинен спостерігати за навколишнім оточенням, таким чином забезпечуючи таємність скоєного злочину. Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 повинні повністю витягнути дану рейку з території околодку №5 та викрасти її, з метою подальшої реалізації, як металобрухту та отримання від цього грошової винагороди.

Після цього, в цей же день близько 20 год. 15 хв, ОСОБА_3 , виконуючи умови злочинної змови, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, повторно та таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з застосуванням фізичної сили частково витягнув рейки марки Р-43, скрізь отвір в огорожі, при цьому ОСОБА_4 спостерігав за навколишнім оточенням, забезпечуючи таємність скоєного злочину. Після чого ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 остаточно витягли з території околодку №5 фрагмент рейки марки Р-43 довжиною 3,42 м, який не придатний для подальшої експлуатації за призначенням та є металобрухтом типу 510, загальною вагою 138 кг, ринкова вартість якого, на момент вчинення злочину, згідно із висновком експерта № 313/38 від 04.11.2014 р. складає 320 грн. 85 коп., який належить ВСП «Дистанція колії станції Нижньодніпровськ - Вузол» ДП «Придніпровська залізниця».

Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли і розпорядилися ним на власний розсуд, тим самим заподіявши ВСП «Дистанція колії Нижньодніпровськ-Вузол» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на суму 320 грн. 85 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він разом з ОСОБА_4 19 жовтня 2014 року проходили поряд з територією ВСП «Дистанція колії Нижньодніпровськ-Вузол» де побачили металеву рейку, яку вирішили здати на металобрухт, після чого зателефонували знайомому, який придбав її потім за 200 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він разом з ОСОБА_3 19 жовтня 2014 року проходили поряд з територію ВСП «Дистанція колії Нижньодніпровськ-Вузол» де побачили металеву рейку, яку вирішили здати на металобрухт, яку потім продали за 200 гривень.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинувачених та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачені повністю визнали вину, їх показання в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності їх показань про обставини злочину, добровільності та істинності їх позицій.
А тому, окрім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи кожного обвинуваченого та характеризуючих даних на них.
Враховуючи показання обвинувачених та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 12 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину 2007 року народження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 12 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , в судового розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.

Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

На підставі абз. 7 п. 26 Постанови, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є непрпустимим.

Враховуючи обраний судом ОСОБА_4 вид покарання, з огляду на дані його особистості, суд вважає за необхідне призначити щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання меш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369, 371-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити кожному покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покрання з випробування з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року та призначити остаточне покрання у виді 2 (два) роки 6 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу, але на строк не більше двох місяців.
Покласти на ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені п.п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати на виклик до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ фрагмент рейки Р-43 довжиною 3,42 м., який є металобрухтом типу 510, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 повернути за належністю до ВСП «Дистанція колії Нижньодніпровськ-Вузол ДП «Придніпровська залізниця».
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь держави витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи в розмірі 393,12 гривень.
Контроль за виконанням вироку суду в частині обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу - особисте зобов`язання - покласти на прокурора.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1