Справа № 1-553/11
Провадження № 1/369/91/15
В И Р О К

іменем України

13.10.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

при секретарі Шереметьєвої Т.В., Солдатенко В.С.,

за участі прокурора Юркової Ю.В. Черната О.А.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2009 р. за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу в розмірі 680 гривень з позбавленням права займати посади, пов′язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов′язків строком на 2 роки, у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 187; ч 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2010 р. близько 03-ї години 30 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи на автодорозі ОСОБА_4 Чоп в с. Стоянка, Києво-Святошинського району, Київської області, поблизу дорожнього знаку «р.Ірпінь», зупинив вантажний автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, де під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я, яке виразилось в погрозі застосування фізичної сили, пред'явив останньому протиправну вимогу про передачу грошових коштів за рух автомобіля по ділянці вищевказаної автодороги, на що отримав відмову. Після цього, підійшов до фургона вказаного автомобіля, відкрив двері фургону та відкрито викрав з нього 16 одиниць хліба «Українського домашнього» вартістю 3 гривні 10 копійок за одну хлібину, на загальну суму 49 гривень 6 копійок та 18 одиниць батонів «Нива», вартістю 2 гривні 70 копійок за один батон, на загальну суму 48 гривень 6 копійок, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав ДП ВАТ «Київхліб» Хлібокомбінат № 12 матеріального збитку на загальну суму 98 гривень 02 копійки.

Крім того, ОСОБА_3, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 18.08.2010 р. близько 03 години 50 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, на автодорозі Київ-Чоп в с. Мила Києво-Святошинського району Київської області, поблизу будинку № 4 по вул. Комарова, повторно зупинив автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, після чого, погрожуючи фізичною розправою останньому, відкрито викрав із цього автомобіля належні ДП ВАТ «Київхліб» Хлібокомбінат № 12 16 одиниць хліба «Українського домашнього», вартістю 3 гривні 10 копійок за одну хлібину, на загальну суму 49(сорок девять) гривень 6 копійок та 20 одиниць пшеничного хліба вартість за одну буханку хліба складає 2 гривні 70 копійок на загальну суму 54 (пятдесят чотири) гривні. Хлібобулочними виробами, які привласнив, розпорядився на власний розсуд, чим завдав ДП ВАТ «Київхліб» Хлібокомбінат № 12, матеріального збитку на загальну суму 103 (сто три) гривень 6 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково та показав суду, що дійсно 18.08.2010 р. близько 03-ї години 30 хвилин він на своєму автомобілі «Опель-Вектра» рухався по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м. Житомир. В цей час помітив, що в попутному напрямку рухається автомобіль «ГАЗ-3302», який належить конкурентам його дружини по підприємницькій діяльності. Він через вікно свого автомобіля махнув рукою до водія автомобіля «Газель», щоб той зупинився. Водій автомобіля «Газель» зупинився в с. Стоянка Він підійшов до автомобіля «Газель» та сказав водію, щоб той по дорозі ОСОБА_4 - Чоп не їздив. Після цього підійшов до будки цього автомобіля, відчинив дверцята і дістав кілька лотків з хлібом. Після чого висипав до свого автомобіля цей хліб. Фізичною розправою водію автомобіля «Газель» не погрожував. Після цього поїхав в напрямку м. Житомир. Через кілька хвилин, приблизно о 03-й годині 50 хвилин також рухаючись по автодорозі ОСОБА_4 - Чоп, він, перебуваючи в с. Мила, таким же самим чином зупинив вищевказаний автомобіль «Газель», однак з автомобіля нічого не викрадав. В цей час зателефонував водію ОСОБА_5, який керує автомобілем «Газель» та працює у його цивільної дружини ОСОБА_1, викликав того. Коли приїхав ОСОБА_5 на автомобілі «Газель», він зі свого автомобіля «Опель-Вектра» перевантажив хлібобулочні вироби до будки автомобіля «Газель», на якому приїхав ОСОБА_5 Після цього знову підійшов до водія автомобіля «Газель», та повідомив, щоб по вказані автодорозі Київ-Чоп не їздив, оскільки у нього будуть проблеми. Після цього поїхав по своїх справах.

В судовому засіданні досліджені показання підсудного, які той давав під час проведення досудового слідства по справі (т. 1, а.с. 81-83), згідно яких він 18.08.2010 р. двічі відкрито викрав з автомобіля під керуванням ОСОБА_5 вироби з хліба.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 18.08.2010 р. близько 03-й годині 30 хвилин після населеного пункту Катеринівка водій автомобіля НОМЕР_2, почав перешкоджати рухові його автомобіля «Газель», на якому він перевозив хлібобулочні вироби, примусив його зупинитись, після чого водій автомобіля „Опель- це був підсудний ОСОБА_3, підійшов до нього, став кричати, що він контролює даний район і хто їздить по цій дорозі, той повинен йому особисто сплачувати грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_3 відкрив двері фургона його автомобіля «Газель», дістав лотки з хлібом, висипав хліб до багажника свого автомобіля, після чого поїхав в напрямку смт. Макарів. Через кілька хвилин, близько 03-й годині 50 хвилин, коли він доїхав до с. Мила, ситуація повторилась. Після зупинки його автомобіля, з автомобіля „Опель вийшов підсудний, знову підійшов до нього. Він зателефонував своєму механіку ОСОБА_6 та розповів про все, що відбувається. Останній сказав, щоб він передав слухавку ОСОБА_3 і він зробив це, про що вони розмовляли, йому не відомо.

В судовому засіданні досліджені показання потерпілого ОСОБА_2, які той давав під час проведення досудового слідства по справі (т. 1, а.с. 45-46), згідно яких підсудний під час першої зупинки погрожував йому предметом, схожим на ніж, а під час другої зупинки погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя.

З приводу вказаних суперечностей потерпілий пояснив суду, що ножем та застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоровя підсудний йому не погрожував. Під час досудового слідства він того оговорив в цій частині, оскільки хотів тому помститися і готовий нести за це відповідальність.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 показала суду, що проживає у цивільному шлюбі з підсудним ОСОБА_3 18.08.2010 р. близько 5-ї години ранку до неї за місцем проживання приїхав водій ОСОБА_5 та згрузив хліб у мішок, повідомивши, що це йому сказав зробити ОСОБА_3 Вона за даний хліб оплатила рахунок, який її виставило ВАТ ОСОБА_4 №12 м. Києва. Хліб зацвів і вона його викинула. Претензій до підсудного не має. Пояснила суду, що коли той не вживає спиртні напої то є доброю та ввічливою людиною, допомагає її по бізнесу і в домашніх умовах, а коли зловживає спиртними напоями то не контролює свої дії, не може керувати ними. Просить помякшити тому покарання.

Винність підсудного підтверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними з заяви ОСОБА_7 про вчинення вказаних злочинів (а.с. 17);

- даними з довідки про вартість викрадених виробів з хліба (а.с. 41);

- даними з протоколу відтворення обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення вказаних злочинів, що мали місце в ніч 18.08.2010 р. (а.с. 100-102);

- даними з товарно-транспортної накладної № 008/09755 від 18.08.2010 року, згідно якої водій ОСОБА_2 отримав хлібобулочні вироби для доставки в ДП АТ „Макарів (а.с. 154).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що винність підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена повністю, однак його дії по епізоду викрадення виробів з хліба в с. Стоянка органом досудового слідства помилково кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, що зазнала нападу (розбій) оскільки, факт застосування підсудним ОСОБА_3 до потерпілого ОСОБА_2 насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров′я потерпілого, чи погроз про застосування такого насильства не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства. Потерпілий заперечив факт застосування такого насильства і заперечував, що в руках підсудного був ніж, а пояснив суду, що він оговорив підсудного бажаючи тому помститися, готовий нести за це відповідальність. Тому суд надає перевагу показанням потерпілого, які він дав в судовому засіданні.

За цим епізодом суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за епізодом повторного викрадення майна в с. Мила Києво-Святошинського району вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Показання підсудного в цій частині про те, що він 18.08.2010 р. відкрито викрав вироби з хліба з автомобіля під керуванням ОСОБА_5 тільки один раз, суд оцінює критично, вважає їх такими, що давались ним з метою ухилення від відповідальності за вчинене і надає перевагу показанням підсудного, які в цій частині він давав під час проведення досудового слідства по справі.

Обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України є злочином середньої тяжкості а злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином; враховує особу підсудного який вчинив злочини маючи непогашену судимість, не відбув додаткового покарання призначеного йому за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2009 р. за ч. 1 ст. 366 КК України у виді позбавлення права займати посади, пов′язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов′язків строком на 2 роки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність призначити підсудному покарання за кожний з вчинених злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно; остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до нового покарання невідбуту частину додаткового покарання призначеного підсудному за попереднім вироком.

Враховуючи обставини вчинених ОСОБА_3 злочинів, невеликий розмір заподіяного злочинами збитку, які відшкодовано потерпілою ОСОБА_1, яка з підсудним перебуває у цивільному шлюбі, враховуючи її характеристики підсудного та наполегливі прохання, суд дійшов до висновку про можливість звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи, що в ході судового розгляду справи встановлено, що речові докази вироби з хліба, які були передані потерпілій ОСОБА_1 зіпсувались та нею знищені, приймати рішення про їх подальшу долю суд вважає недоцільним.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1-го (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити йому покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до нового покарання невідбуту частину додаткового покарання призначеного підсудному за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2009 р. за ч. 1 ст. 366 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов′язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов′язків строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Бурбела Ю.С.